Справа № 809/463/16
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2016-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2016 р. Справа № 809/463/16

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Кафарського В.В.

За участю секретаря Єлізарової У.Г.,

представника позивача Борсука Д.Я.,

представника відповідача Савчин Л.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Долина-Сервіс",

про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені в сумі 42025,70 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Івано-Франківське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулося до суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Долина-Сервіс" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені в сумі 42025,70 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, в порушення статей 19, 20 Закону України ''Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні'', не виконав в 2015 році нормативу по працевлаштуванню 1 інваліда та в строк до 16.04.2015 року самостійно не сплатив адміністративно-господарські санкції за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда, і не зайняте інвалідом, в розмірі середньої річної заробітної плати на підприємстві, всього на загальну суму 41675,56 грн. Крім того, позивачем за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій, відповідно до частини 2 статті 20 Закону України ''Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні'', відповідачу нарахована пеня в розмірі 350,14 грн. Загальна сума адміністративно-господарських санкцій та пені складає 42025,70 грн.

Представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позовні заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала, просила в його задоволенні відмовити, пояснила, що обов'язок зі сплати підприємством-роботодавцем адміністартивно-господарських санкцій в силу вимог ст. 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" виникає виключно у разі невиконання ним нормативу по створенню робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів, а ТзОВ "Фірма Долина-Сервіс" 02.04.2015 вживало всіх необхідних заходів на виконання вимог вищевказаного Закону. Так, товариством у 2015 році подавався звіт до Долинського центру зайнятості про наявність вакансій форми 3-ПН, створилось робоче місце для працевлаштування інваліда за професією чистильник димовентканалів. Крім того, у відповідача працював один інвалід до 27 лютого 2015 року.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши та оцінивши подані докази, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма Долина-Сервіс" є юридичною особою та зареєстроване Івано-Франківським обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів, як таке, в якому за основним місцем роботи працює 27 осіб.

Основи соціальної захищеності інвалідів в Україні і гарантування їм рівних з усіма іншими громадянами можливостей для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами визначені в Законі України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" (далі за текстом - Закон).

Відповідно до частини 1 статті 17 даного Закону з метою реалізації творчих і виробничих здібностей інвалідів та з урахуванням індивідуальних програм реабілітації їм забезпечується право працювати на підприємствах, в установах, організаціях, а також займатися підприємницькою та іншою трудовою діяльністю, яка не заборонена законом.

Підприємства, установи і організації за рахунок коштів Фонду соціального захисту інвалідів або за рішенням місцевої ради за рахунок власних коштів, у разі необхідності, створюють спеціальні робочі місця для працевлаштування інвалідів, здійснюючи для цього адаптацію основного і додаткового обладнання, технічного оснащення і пристосування тощо з урахуванням обмежених можливостей інваліда (частина 2 статті 17 Закону).

Відповідно до частини 3 статті 18 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", встановлено, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 1 статті 19 зазначеного Закону, для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів (ч.2 ст.19 Закону).

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць, виходячи з вимог статті 18 цього Закону (частина 3 статті 19 Закону).

Згідно із частиною 9 статті 19 Закону підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, в яких за основним місцем роботи працює 8 і більше осіб, реєструються у відповідних відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів за своїм місцезнаходженням і щороку подають цим відділенням звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, 08.02.2016 відповідачем подано до Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів звіт за формою 10-ПІ про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2015 рік, з якого вбачається, що середньооблікова кількість штатних працівників особового складу складає - 27 осіб, з них: середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність - 1 осіб. (а.с.26)

Після звільнення вказаного працівника ТзОВ "Фірма Долина-Сервіс" 02.04.2015 подало Звіт форми № 3-ПН, в якому повідомлено Долинський центр зайнятості про потребу чистильника димовентканалів (а.с. 29).

Листом від 18.03.2016р. №03-48/214 ТзОВ "Фірма Долина-Сервіс" повідомлено про обов'язкову сплату адміністративно - господарських санкцій в розмірі 41675,56 грн. внаслідок невиконання нормативу працевлаштування інвалідів.

Відповідачем 11.04.2016 року надано відповідь на лист №03-48/214 в якому вказано, що жодна людина не погодилась на вказану посаду через важкі умови праці, які їй не дозволяється через медичні показники, а також зазначено, що на роботу прийняти можна працівника посада якого передбачена в штатному розписі і в результаті медичного огляду, в якому буде вказано , що працівник придатний до певного виду робіт. (а.с. 43)

Згідно частини 1 статті 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю.

Таким чином, враховуючи, що маючи на обліку 27 штатних працівників відповідач не забезпечив працевлаштування одного інваліда, на підставі статті 20 вказаного Закону України ''Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні''. За одне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда та не зайняте інвалідами, відповідач повинен сплати адміністративно-господарські санкції.

Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк (частина 2 статті 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні").

Відповідно до частини 4 статті 20 Закону адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України.

У зв'язку з невиконанням зазначених вище вимог до відповідача застосовано адміністративно-господарські санкції в розмірі 41675,56 грн. За період несплати до моменту звернення в суд із адміністративним позовом, з 16.04.2016 року по 29.04.2016 року - за 14 днів, позивач, виходячи із суми адміністративно-господарської санкції 41675,56 грн.), нарахував пеню в розмірі 350,14 грн. (а.с.12). Однак, вказані суми, відповідачем добровільно несплачені, внаслідок чого утворилася заборгованість в загальному розмірі 42025,70 грн.

Враховуючи наведені норми, суд вважає, що ТзОВ "Фірма Долина-Сервіс", як підприємство де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом повинен був розрахувати і сплатити адміністративно-господарські санкції самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу. На момент подачі позову до суду сума заборгованості до Державного бюджету сплачена не була. Згідно розрахунку позивача сума адміністративно господарських санкцій, яку необхідно сплатити відповідачу, становить 31692,31грн.

Посилання відповідача на те, що обов'язок щодо сплати адміністративно-господарських санкцій за порушення нормативу працевлаштування інвалідів на підприємстві у нього відсутній, через те що ним вживалися всі заходи щодо працевлаштування інвалідів, зокрема подавались у 2015 році звіт до Долинського центру зайнятості про наявність вакансій форми 3-ПН, створювалось робоче місце для працевлаштування інвалідів за професією чистильник димовентканалів суд не приймає до уваги.

Відповідачем не було надано під час судового засідання належних доказів того, що ТзОВ "Фірма Долина-Сервіс" неодноразово зверталось до Долинського центру зайнятості про наявність вакансій для працевлаштування інвалідів. Позивач не заперечує факту звернення ТзОВ "Фірма Долина-Сервіс" до Долинського ЦЗ, однак звіт форми 3-ПН було подано тільки один раз 02.04.2015 року.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що відповідач не вжив усіх залежних від нього заходів щодо працевлаштування на товаристві інвалідів та не виконав нормативу щодо працевлаштування таких осіб на підприємстві, а тому ТзОВ "Фірма Долина-Сервіс" не позбавлений обов'язку щодо сплати адміністративно-господарських санкцій.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Долина-Сервіс" ( ) на користь Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів 42025 ( сорок дві тисячі двадцять п'ять) грн. 70 коп. адміністративно-господарських санкцій та пені.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: /підпис/ Кафарський В.В.

Постанова складена в повному обсязі 06.06.2016 року.