Справа № 161/16321/13-а
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2016-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

24 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідачаГриціва М.І.,
суддів:Кривенди О.В., Терлецького О.О., -
розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_4 -

ОСОБА_5 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 13 квітня 2016 року у справі за позовом

ОСОБА_4 до головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про встановлення доплати по пенсії, як інваліду війни,

встановила:

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 13 квітня 2016 року відмовив у відкритті касаційного провадження на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 листопада 2013 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2016 року про відмову у задоволенні позовних вимог.

Не погодившись з ухвалою Вищого адміністративного суду України, представник позивача подав заяву про її перегляд Верховним Судом України з установленої пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції у подібних правовідносинах частини четвертої статті 13 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі - Закон № 3551-ХІІ) що, на думку заявника, підтверджується рішеннями суду касаційної інстанції від 17 березня 2009 року,

18 серпня 2010 року, 17 лютого 2011 року, 6 червня 2013 року (справи №№ К-468/08,

К-15047/09, К-9556/07, К/9991/42445/12 відповідно).

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України перевірила наведені у заяві доводи і дійшла висновку про таке.

Верховний Суд України вже вирішував питання усунення розбіжностей у застосуванні касаційним судом положень законодавства щодо поновлення та виплаті особі раніше призначеної пенсії з урахуванням підвищення, передбаченого частиною четвертою статті 13 Закону № 3551-ХІІ, зокрема, у постанові від 25 листопада 2014 року (справа

№ 21-322а14) вказав наступне.

Відповідно до частини четвертої статті 13 Закону № 3551-ХІІ інвалідам війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються: інвалідам I групи - у розмірі 400 процентів мінімальної пенсії за віком, II групи - 350 процентів мінімальної пенсії за віком, III групи - 200 процентів мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 3 розділу І Закону України від 5 жовтня 2005 року № 2939-IV "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" частину четверту статті 13 Закону № 3551-ХІІ викладено в такій редакції: інвалідам війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються: інвалідам I групи - у розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, II групи - 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, III групи - 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Зазначені зміни відповідно до Прикінцевих положень цього Закону набрали чинності з 1 січня 2006 року.

Частиною третьою статті 63 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що всі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що з 1 січня 2006 року у зв'язку зі зміною складових грошового забезпечення розмір підвищення до пенсії позивачу як інваліду ІІІ групи становить 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Висновок Вищого адміністративного суду України щодо застосування зазначених у заяві норм матеріального права, викладений в ухвалі про те, позивачу виплачується пенсія з урахуванням підвищення пенсії як інваліду війни ІІ групи в розмірі 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, про перегляд якої подано заяву, не суперечить правовому висновку, висловленому Верховним Судом України.

У заяві про перегляд не наведено суджень і аргументів про наявність підстав, які давали право касаційному суду відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України.

За таких обставин колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України не вбачає необхідності у відкритті провадження про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 13 квітня 2016 року у цій справі.

Керуючись статтею 240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України,

ухвалила:

Відмовити у допуску справи за позовом ОСОБА_4 до головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про встановлення доплати по пенсії, як інваліду війни про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 13 квітня 2016 року.

Суддя-доповідач М.І. Гриців

Судді: О.В. Кривенда

О.О. Терлецький