Справа № 161/2959/16-а
Суддя: Кихтюк Р. М.
Дата ухвалення: 2016-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/2959/16-а
Провадження № 2-а/161/196/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Кихтюка Р.М.,

при секретарі Козак О.А.,

з участю представника позивача - ОСОБА_1,

представника третьої особи - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до інспектора роти №4 батальйону УПП у м. Луцьку рядового поліції Романюка Тараса Вікторовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Свій позов обґрунтовує тим, що у відповідності до постанови від 19.02.2016 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. за рух транспортного засобу по тротуару.

Просить суд скасувати вказану постанову, оскільки Правил дорожнього руху не порушував, а рухаючись по вул. Ковельській в м. Луцьку він заїхав на територію, прилеглу до Луцької районної ради, де є заїзд на стоянку і стоянка для транспортних засобів, і здійснив висадку пасажирів та мав намір виїхати з іншого заїзду, а тому в його діях відсутнє порушення ПДР.

Крім того, при винесені постанови було допущено ряд процесуальних порушень, оскільки не відібрано пояснень від свідків, його пояснень, не враховано характеру вчиненого правопорушення, його особу, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Вважає оскаржувану постанову незаконною, у зв'язку з чим просить її скасувати, оскільки не вбачає в своїх діях порушень ПДР.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у заяві та просив задовольнити.

Представник третьої особи в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

В судовому засіданні із оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення від 19.02.2016 року, складеного інспектором поліції вбачається, що позивач керуючи автомобілем в м. Луцьку по вул. Ковельській, 153 здійснив рух транспортного засобу по тротуару, чим порушив п. 11.13 Правил дорожнього руху України, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. (а.с. 2).

Згідно ч 2. ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому, згідно ч. 1 вказаної статті кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтям 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд дослідивши та оцінивши представлені докази, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки позивач не зазначив і не представив суду доказів неправомірності дій інспектора поліції при складанні постанови та накладенні на нього адміністративного стягнення.

При цьому, пояснення позивача спростовуються письмовими доказами - постановою у справі про адміністративне правопорушення та відеозаписом з місця вчинення адмінправопорушення, з якого чітко вбачається факт інкримінованого позивачу правопорушення.

Інші доводи та пояснення позивача також не спростовують висновків суду, оскільки не підтверджуються будь-якими доказами і надані пояснення не можуть слугувати беззаперечним доказом неправомірних дій відповідача, а тому суд їх розцінює як намагання позивача ухилитись від відповідальності за дане порушення.

Керуючись ст.ст. 6, 17, 71, 158, 159, 161, 163, 171-2 КАС України, на підставі ст. 268, 263 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до інспектора роти №4 батальйону УПП у м. Луцьку рядового поліції Романюка Тараса Вікторовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 19.02.2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд, протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М.Кихтюк