Справа № 2а/2570/2787/12
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2016-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2016 року м. Київ К/800/16518/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі суддів:

Чалого С.Я.

Гончар Л.Я.

Мороза В.Ф.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою Спеціального авіаційного загону оперативно-рятувальної служби цивільного захисту населення Міністерства надзвичайних ситуацій України на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2013 року у справі за позовом Спеціального авіаційного загону оперативно-рятувальної служби цивільного захисту населення Міністерства надзвичайних ситуацій України до Державної фінансової інспекції в Чернігівській області, треті особи: ОСОБА_4, товариство з обмеженою відповідальністю "Мегабуд X", закрите акціонерне товариство "Компанія інтерлогос" про визнання протиправною та скасування вимоги,-

в с т а н о в и л а :

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2012 року позов Спеціального авіаційного загону оперативно-рятувальної служби цивільного захисту населення Міністерства надзвичайних ситуацій України задоволено. Визнано протиправною та скасовано вимогу Державної фінансової інспекції в Чернігівській області про усунення порушень №25-04-18-14/6556 від 13 серпня 2012 року.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2013 року рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням апеляційного суду у справі, позивач звернувся до суду з касаційною скаргою, у якій просить його скасувати, а постанову суду першої інстанції залишити в силі.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з наявних у справі матеріалів, відповідно до постанови Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 07.07.2012 року та на підставі направлення від 31.07.2012 №557, виданого Державною фінансовою інспекцією в Чернігівській області, направлень від 17.07.2012 №133, 134, виданих Ніжинською об'єднаною державною фінансовою інспекцією та посадовими особами відповідача та Ніжинської об'єднаної Держфінінспекції проведено позапланову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності позивача за 2010 рік; за наслідками ревізії складено акт від 02.08.2012 р. №04-21/13.

Актом ревізії встановлено, що позивачем були укладені договори з ТОВ «Мегабуд X» на закупівлю палива ТС-1 у кількості 260,0 т на суму 2470000,00 грн. і 302,84 т на суму 2876974,0 грн. та з ЗАТ «Компанія Інтерлогос» у кількості 159,53 т на суму 1515531,0 грн. Посилаючись на висновок експертного товарознавчого дослідження від 26.07.2011 року №6191/11-16, відповідач вважає, що різниця вартості палива, придбаного позивачем у вказаних постачальників, які не є виробниками товару, його офіційними представниками тощо, та визначених експертним шляхом вартість складає 1728814,33 грн. Тому, зазначеними господарськими операціями державному бюджету завдано матеріальну шкоду на загальну суму 1728814,33 грн.

На підставі акту ревізії відповідачем складено та надіслано позивачу вимогу щодо усунення виявлених порушень від 13.08.2012 року №25-04-18-14/6556, якою з метою усунення виявлених порушень, попередження їх виникнення в подальшому, керуючись п. 7 ст. 10 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні», ДФІ у Чернігівській області вимагає від Спеціального авіаційного загону Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій України забезпечити відшкодування збитків в сумі 1728814,33 грн. у спосіб, визначений чинним законодавством, в тому числі шляхом стягнення з винних осіб.

При цьому, колегія суддів вважає за доцільне зазначити про таке.

Так, відповідно до статті 2 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон) головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за рішенням суду, винесеним на підставі подання прокурора або слідчого для забезпечення розслідування кримінальної справи.

Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011 (далі - Положення), Інспекція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Інспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів <…> (підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення Інспекція для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням установлено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Інспекція має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", згідно з якими органу державного фінансового контролю надано право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень. Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства, і у цій частині вона є обов'язковою до виконання.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Отже, такі збитки не можуть бути примусово стягнуті з підконтрольної установи шляхом вимоги, вони відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю і правильність їх обчислення, як і наявність підстав для відшкодування, перевіряє суд, який розглядає відповідний позов, а не позов підконтрольної установи про визнання протиправною вимоги про відшкодування збитків, яка не породжує безпосередньо права чи обов'язки для цієї установи, оскільки обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства, і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

У порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

У справі, яка розглядається, органом державного фінансового контролю пред'явлено вимогу про усунення порушень, виявлених під час ревізії, вказуючи при цьому на виявлені збитки та їхній розмір.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 13 травня 2014 року №21-89а14, від 28 жовтня 2014 року №21-462а14, від 20 січня 2015 року №21-603а14, від 10 лютого 2015 року № 21-632а14, від 09 червня 2015 року № 21-174а15.

Зважаючи на викладене, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом апеляційної інстанції оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається. Доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Спеціального авіаційного загону оперативно-рятувальної служби цивільного захисту населення Міністерства надзвичайних ситуацій України залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: