Справа № 686/845/16-а
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2016-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 686/845/16-а

01 червня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білоуса О.В.

суддів: Курка О. П. Совгири Д. І.

за участю:

секретаря судового засідання: Марцісь Ю.А.,

представника відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови Хмельницького міськрайонного суду від 10 лютого 2016 адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Крім того, разом з матеріалами апеляційної скарги скаржником подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаного судового акту.

Позивач в судове засідання не з'явилася про причини неявки суду не повідомила, хоча про час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Представник відповідача підтримав доводи клопотання та просив суд задовольнити його.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача, який прибув в судове засідання, колегія суддів вважає, що заява про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а строк - поновленню, зважаючи на таке.

Вінницький апеляційній адміністративний суд, перевіривши додержання особою, яка подала апеляційну скаргу, вимог статей 185-187 КАС України, ухвалою від 23 березня 2016 року вказану апеляційну скаргу залишив без руху, запропонувавши скаржнику в десятиденний термін з моменту отримання даної ухвали усунути виявлені недоліки апеляційної скарги шляхом надання доказів сплати судового збору.

На виконання вказаної ухвали 07 квітня 2016 року апелянтом було надіслано платіжне доручення № 241 від 06.04.2016 року про сплату 535,92 грн. судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, суд апеляційної інстанції, дослідивши подані апелянтом докази сплати судового збору, дійшов висновку, що апелянтом не усунуто виявлені недоліки апеляційної скарги, оскільки судовий збір сплачено в неналежному розмірі.

Ухвалою від 08 квітня 2016 року апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому на постанову Хмельницького міськрайонного суду від 10 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому про перерахунок пенсії, повернуто особі, яка її подала.

27 квітня 2016 року управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому повторно звернулась до суду апеляційної інстанції, подавши разом з апеляційною скаргою докази сплати судового збору за подання останньої, зокрема платіжне доручення № 241 від 06.04.2016 року про сплату 535,92 грн. та платіжне доручення № 2421 від 20 квітня 2016 року про сплату 70,40 грн.

Мотивуючи підстави поважності причини пропущеного строку, апелянт зазначив, що лише після надходження до відповідача коштів по КЕКВ 2800 "Інші видатки", а саме 20 квітня 2016 року, у нього з'явилась можливість сплатити судовий збір в належному розмірі за подання апеляційної скарги.

Відповідно до ч.3 ст. 189 КАС України, до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 цього Кодексу, застосовуються правила статті 108 цього Кодексу. Так, ч. 6 ст. 108 КАС України встановлено, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Крім того, колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на те, що суд апеляційної інстанції ухвалою від 08 квітня 2016 року помилково прийшов до висновку про повернення апеляційної скарги управлінню Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому у звязку з несплатою у повному обсязі судового збору, оскільки позивачем при зверненні 30 грудня 2015 року з вказаним адміністративним позовом до суду першої інстанції сплачено судовий збір у розмірі 487,20 грн., що підтверджується квитанцією №131 від 30.12.2015 року, яка міститься в матеріалах справи (а.с. 9). А тому, апелянту необхідно було сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги на оскаржувану постанову 535,92 грн. (487,20 * 110%) відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду, заяви про перегляд судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами сплачується судовий збір 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги. Вказані вимоги апелянтом були виконано у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №241 від 06 квітня 2016 року, яка міститься в матеріалах справи (а.с.42).

В ході дослідження матеріалів справи апеляційним судом встановлено, що відповідач вживав усіх належних заходів для своєчасного оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду від 10 лютого 2016, а вказаний строк пропустив з поважних причин.

Аналогічна позиція міститься в ухвалах Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2016 року справа № 822/5261/15 та від 25 травня 2016 року справа №822/4905/14.

Також колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на те, що питання доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом судового розгляду Європейського суду з прав людини.

Так, у справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні по справі Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оцінюючи обставини справи, що перешкоджали своєчасному здійсненню процесуального права на апеляційне оскарження, колегія суддів дійшла висновку, що за вищевказаних обставин апелянт не мав реальної можливості своєчасно реалізувати право на оскарження, тому строк подачі скарги позивач пропустив з поважних причин.

Частиною 1 ст. 102 КАС України передбачено, що пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Керуючись ст.ст. 101, 102, 186 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

1. Клопотання Управління пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 лютого 2016 року задовольнити.

2. Поновити Управлінню пенсійного фонду України у м. Хмельницькому строк на апеляційне оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про перерахунок пенсії.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5