Справа № 638/13380/13-а
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2016-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2016 року м. Київ К/800/1838/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Донця О.Є.,

суддів: Мороза В.Ф.,

Чалого С.Я.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційні скарги ОСОБА_2 на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 23.12.2015 року та Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23.09.2015 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 23.12.2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Першої Харківської державної нотаріальної контори Головного управління юстиції у Харківській області, Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області, Державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, Харківського міського управління юстиції про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Першої Харківської державної нотаріальної контори Головного управління юстиції у Харківській області, Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області, Державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, Харківського міського управління юстиції про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив:

- визнати протиправними дії Державної податкової адміністрації в Харківській області щодо прийняття та направлення листа від 01.07.2005 року № 793/9/01-206 «Щодо відчуження майна» про накладення заборони на відчуження квартири АДРЕСА_1;

- визнати протиправними дії Першої Харківської державної нотаріальної контори Головного управління юстиції у Харківській області щодо реєстрації арешту та заборони на відчуження квартири АДРЕСА_1, внесеної до Єдиного реєстру заборон відчудження об'єктів нерухомого майна на підставі листа Державної податкової адміністрації в Харківській області від 01.07.2005 року № 793/9/01-206 «Щодо відчуження майна»;

- зобов'язати державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції вчинити певні дії шляхом проведення державної реєстрації припинення обтяження (заборони, арешту) квартири АДРЕСА_2, внесеного до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 23.09.2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено.

Визнано протиправними дії Державної податкової адміністрації в Харківській області щодо прийняття та направлення листа від 01.07.2005 рок № 793/9/01-206 «Щодо відчуження майна» про накладення заборони на відчуження квартири АДРЕСА_1.

Визнано протиправними дії Першої Харківської державної нотаріальної контори Головного управління юстиції у Харківській області щодо реєстрації арешту та заборони на відчуження квартири АДРЕСА_1 внесеної до Єдиного реєстру заборон відчудження об'єктів нерухомого майна на підставі листа Державної податкової адміністрації в Харківській області від 01.07.2005 року № 793/9/01-206 «Щодо відчуження майна».

Зобов'язано державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції вчинити певні дії шляхом проведення державної реєстрації припинення обтяження (заборони, арешту) квартири АДРЕСА_3 внесеного до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 23.12.2015 року апеляційні скарги Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області, Харківського міського управління юстиції було задоволено частково. Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23.09.2015 року - скасовано в частині задоволення позовних вимог щодо визнання протиправними дій Державної податкової адміністрації в Харківській області щодо прийняття та направлення листа від 01.07.2005 року № 793/9/01-206 «Щодо відчуження майна» про накладення заборони на відчуження квартири АДРЕСА_1 та ухвалено в цій частині нову постанову, якою у задоволенні зазначених позовних вимог - відмовлено. В іншій частині постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23.09.2015 року - залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, посилаючись на допущені судом порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23.09.2015 року залишити без змін, а постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 23.12.2015 року - змінити, доповнивши мотивувальну частину наступним: «Дії ОСОБА_3, який діяв від імені Державної податкової адміністрації у Харківській області, щодо підписання та направлення до Харківського обласного управління юстиції листа від 01.07.2005 року № 793/9/01-206 «Щодо відчуження майна» є незаконними та виходять за рамки наданих йому законом повноважень, оскільки інформація про те, що квартира АДРЕСА_1 перебуває на балансі ДПА у Харківській області та зазначену квартиру було приватизовано з порушенням пункту 2 статті 2 та пункту 10 статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» без дозволу Державної податкової адміністрації України та винесення рішення Харківської міської ради на перевід її до комунальної власності міста, не відповідає дійсності та не підтверджена документально».

У касаційній скарзі Головне управління Державної фіскальної служби у Харківській області, не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на допущені судом порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23.09.2015 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 23.12.2015 року та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, колегія суддів вважає, що касаційні скарги ОСОБА_2 та Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області задоволенню не підлягають, оскільки рішення суду апеляційної інстанції та рішення суду першої інстанції. змінене рішенням суду апеляційної інстанції, постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими і не надають підстав, які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України для зміни чи скасування судових рішень.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на підставі акту приймання-передачі від 28.03.2000 року квартира АДРЕСА_1 передана Державній податковій адміністрації у Харківській області та зареєстрована у Харківському БТІ за державою в особі Верховної ради (користувач державна податкова адміністрація в Харківській області).

Рішенням Виконавчого комітету Дзержинської районної ради м. Харкова від 11.07.2000 року № 124/51 квартира АДРЕСА_1 включена в число службової житлової площі ДПА у Харківській області.

Рішенням Виконавчого комітету Київської районної ради м. Харкова від 15.08.2000 року № 213-13 зазначена квартира як службова була надана ОСОБА_2 з видачею відповідного службового ордеру.

Розпорядженням Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради від 18.08.2004 року №1946-Д квартира АДРЕСА_1 була приватизована ОСОБА_2 з видачею свідоцтва про право власності на житло.

19.07.2005 року Першою Харківською державною нотаріальною конторою, на підставі листа Державної податкової адміністрації в Харківській області від 01.07.2005 рок № 793/9/01-206 «Щодо відчуження майна», було накладено арешт та заборону відчуження на вищезазначену квартиру.

Вважаючи такі дії та рішення неправомірними, ОСОБА_2 звернувся до суджу з даним позовом.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року № 20/5 затверджено Інструкцію про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Підпунктом 11 пункту 2 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що державні нотаріуси вчиняють дії з накладення заборони відчуження житлового будинку, будівлі, садиби, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого та рухомого майна, майнових прав.

Відповідно до пункту 250 Розділу 26 «Накладання заборони відчуження нерухомого та рухомого майна» Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус за місцезнаходженням житлового будинку, будівлі, садиби, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи за місцем розташування земельної ділянки, а також у випадках, передбачених законодавством, за місцем реєстрації рухомого майна накладає заборону їх відчуження:

1) за повідомленням банку (фінансової установи), іншої юридичної особи про видачу фізичній особі позики на будівництво, капітальний ремонт чи купівлі житлового будинку, квартири;

2) при посвідченні договору застави, ренти житлового будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна, якщо це передбачено договором;

3) при посвідченні договору довічного утримання (догляду);

4) при посвідченні договору дарування з обов'язком передати майно у майбутньому, якщо це передбачено договором;

5) при видачі свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям фізичної особи, оголошеної померлою (строком на п'ять років);

6) при одержанні повідомлення про смерть особи, що за життя склала спільний заповіт подружжя;

7) при одержанні повідомлення про набрання чинності рішенням суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав;

8) при посвідченні спадкового договору;

9) за постановою державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження;

10) в усіх інших випадках, передбачених законом.

Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України містить вичерпний перелік підстав для накладення заборони відчуження нерухомого та рухомого майна, серед якого така підстава як лист ДПА відсутня.

Згідно із пунктом 251 Розділу 26 «Накладання заборони відчуження нерухомого та рухомого майна», Накладання заборони провадиться шляхом вчинення напису про це на повідомленні установи банку, іншої юридичної особи про видачу позички на будівництво, капітальний ремонт чи купівлі житлового будинку, квартири та на повідомленні про набрання чинності рішенням суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав. Один примірник повідомлення з написом нотаріуса про надходження заборони надсилається відповідній установі банку або іншій юридичній особі, що видали позичку, відповідному органу опіки та піклування, за місцем проживання дитини, а другий - залишається у справах нотаріуса.

Оскільки в листі Державної податкової адміністрації у Харківській області від 01.07.2005 року № 793/9/01-206 «Щодо відчуження майна» відсутні підтвердження стосовно обліку та права власності ДПА у Харківській області на вказану квартиру, отже відсутні підстави вирішення питань згідно із законодавством щодо власності на квартиру та прийняття рішення про накладення заборони на її відчуження.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що у Першої Харківської державної нотаріальної контори Головного управління юстиції у Харківській області не було підстав для здійснення реєстрації заборони відчуження нерухомого майна квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції Закону України від 11.02.2010 року № 1878), систему органів державної реєстрації прав становить спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади з питань державної реєстрації прав - Міністерство юстиції України, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної реєстрації прав, та його територіальні органи, які є органами державної реєстрації прав.

Держателем Державного реєстру прав є спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади з питань державної реєстрації прав - Міністерство юстиції України.

Оскільки, органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку, входять до системи органів державної реєстрації прав, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов вірного висновку, зобов'язавши державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції вчинити певні дії шляхом проведення державної реєстрації припинення обтяження (заборони, арешту) квартири АДРЕСА_3 внесеного до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

Відповідно до частини 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно із вищевказаними нормами права, особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом у разі, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб'єкта владних повноважень) порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

В розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Отже, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб'єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

Враховуючи вимоги Кодексу адміністративного судочинства України, особа повинна довести факт порушення її прав чи охоронюваних законом інтересів оскаржуваним рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень.

Враховуючи, що дії Державної податкової адміністрації в Харківській області щодо прийняття та направлення листа від 01.07.2005 року № 793/9/01-206 «Щодо відчуження майна» про накладення заборони на відчуження квартири АДРЕСА_1 не є юридично значимими та не мають безпосереднього впливу на стан суб'єктивних прав та обов'язків суб'єкта, вони не встановлюють ніяких вимог чи обов'язкових правил поведінки для позивача, отже не порушують його прав, захист яких може здійснюватися в судовому порядку, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку, відмовивши у задоволенні даної вимоги.

Відповідно до статті 223 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:

1) залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін;

2) змінити судове рішення суду апеляційної інстанції, скасувавши судове рішення суду першої інстанції;

3) змінити судове рішення суду апеляційної інстанції, залишивши судове рішення суду першої інстанції без змін;

4) змінити судове рішення суду першої інстанції, скасувавши судове рішення суду апеляційної інстанції;

5) скасувати судове рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі судове рішення суду першої інстанції;

6) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і направити справу на новий розгляд або для продовження розгляду;

7) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і залишити позовну заяву без розгляду або закрити провадження;

8) визнати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій такими, що втратили законну силу, і закрити провадження;

9) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення.

Враховуючи, що зміна рішення суду апеляційної інстанції шляхом доповнення її мотивувальної частини, що є порушенням норм процесуального права, вимога ОСОБА_2 про доповнення мотивувальної частини рішення суду апеляційної інстанції не підлягає задоволенню.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду апеляційної інстанції та рішення суду першої інстанції, змінене рішенням суду апеляційної інстанції, є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_2 та Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області - залишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 23.12.2015 року та постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23.09.2015 року, змінену рішенням суду апеляційної інстанції, у справі за позовом ОСОБА_2 до Першої Харківської державної нотаріальної контори Головного управління юстиції у Харківській області, Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області, Державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, Харківського міського управління юстиції про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, передбаченому статтями 235 - 244 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: О.Є. Донець

В.Ф. Мороз

С.Я. Чалий