Справа № 1622/16687/12
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2016-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2016 року м. Київ К/800/38279/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: Стародуб О.П. (суддя-доповідач), Кочан В.М., Пасічник С.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України Октябрського району м. Полтави на постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 26.03.2013р. та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2013р. у справі за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України Октябрського району м. Полтави про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про визнання дій відповідача неправомірними, зобов'язання здійснити перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до статей 129,138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи із заробітної плати заступника голови Господарського суду Полтавської області на підставі довідок, провести виплату з урахуванням раніше виплачених сум та зобов'язання здійснювати відповідні виплати в подальшому довічно або до зміни дії закону починаючи з 01.01.2012р.

Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 26.03.2013р., яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2013р., позов задоволено частково.

Визнано дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання позивача, як судді у відставці, у зв'язку із законодавчо встановленою зміною розміру заробітної плати працюючого судді протиправними.

Скасовано рішення відповідача від 19.02.2013р. №91 про відмову у здійсненні позивачу перерахунку довічного грошового утримання, як судді у відставці.

Зобов'язано відповідача здійснити перерахунок, нарахування та виплату позивачу щомісячного довічного грошового утримання, як судді у відставці, з 01.07.2012р., виходячи з розміру суддівської винагороди працюючого заступника голови Господарського суду Полтавської області.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився відповідач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до частини 3 статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», в редакції чинної до змін, внесених Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011р. №3668-VI, який набрав чинності з 01.10.2011р., щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання

Згідно частини 3 статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», в редакції Закону №3668-VI, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011р. - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді.

В ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що Указом Президента України від 12.09.1995р. № 828/95 позивача звільнено у відставку з посади заступника голови арбітражного суду Полтавської області та отримує щомісячне довічне грошове утримання у відсотковому відношенні до грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді.

Рішенням від 27.02.2012р. №128 та від 19.02.2013р. №91 відповідач у проведенні перерахунку довічного грошового утримання відмовив, посилаючись на те, що статтею 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» не передбачено проведення перерахунку довічного грошового утримання суддів у відставці у зв'язку із зміною суддівської винагороди.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що оскільки статтею 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлений розмір щомісячного грошового утримання судді у відставці у відсотках від заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, то розмір щомісячного довічного грошового утримання має збільшуватись у разі збільшення розміру заробітної плати відповідного судді.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог за період з 01.01.2012р. по 01.07.2012р. суди виходили з того, що позивачем пропущений шестимісячний строк звернення до суду, встановлений статтею 99 КАС України, із вимогою про його поновлення позивач до суду не звертався.

З такими висновками судів колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи касаційної скарги висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки відповідно до частини 3 статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», який набрав чинності 30.07.2010р., розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці визначається з грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, а тому в разі його збільшення довічне грошове утримання підлягає перерахунку.

Посилання відповідача у касаційній скарзі на те, що щомісячне довічне грошове утримання не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, є безпідставними, оскільки відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що апеляційним судом правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України Октябрського району м. Полтави залишити без задоволення, а постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 26.03.2013р. та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2013р. у даній справі - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Головуючий: О.П. Стародуб

Судді: В.М. Кочан

С.С. Пасічник