Справа № 185/3680/16-а
Суддя: Головін В. О.
Дата ухвалення: 2016-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 185/3680/16-а
Провадження № 2-а/185/336/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2016 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О. при секретарі судового засідання Мерцаловій Н.В., з участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про зобов'язання зарахувати до трудового стажу певного періоду роботи

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про зобов'язання зарахувати до трудового стажу певного періоду роботи. Позивач просить суд зобов'язати Павлоградське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області зарахувати в страховий стаж період її роботи в міській лікарні №14 міста Донецька з 22 серпня 1985 року по 12 липня 2000 року і здійснити перерахунок належної їй пенсії з урахуванням вказаного стажу.

Обгрунтовуючі позовні вимоги позивач посилається на те, що в період з 22 серпня 1985 року по 12 липня 2000 року вона працювала в міській лікарні №14 міста Донецька, однак відповідач відмовляє їй в зарахуванні цього періоду роботи в страховий стаж для призначення пенсії і тому вона змушена звернутися до суду.

Відповідач надав суду письмові заперечення проти позову в яких зазначив, що у трудовій книжці позивача запис про звільнення з міської лікарні №14 м. Донецька, зроблений 12.07.2000 року та завірений печаткою УРСР, а інші документи, які передбачені "Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" для призначення пенсії, не надані.

В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача позов не визнала, обгрунтовуючі свою позицію обставинами викладеними в письмових запереченнях.

В судовому засіданні була допитана свідок ОСОБА_3, яка пояснила, що в період з 01.11.1991 року по 29.02.1996 року працювала в міській лікарні №14 м. Донецька прибиральницею службових приміщень. Зазначені обставини вона підтвердила своєю трудовою книжкою, яка була досліджена судом в судовому засіданні. В цей же час в лікарні працювала ОСОБА_1, машиністом по пранню білизни.

Заслухавши пояснення сторін по справі та свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити за наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено. ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні пенсійного фонду з 08.05.2015 року отримує пенсію за віком згідно ст.26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (а.с.19-20).

У ході призначення пенсії, до страхового стажу позивача, необхідного для призначення пенсії, не було зараховано період роботи в міській лікарні № 14 м. Донецька з 22.08.1985 року по 12.07.2000 року, з наступних підстав. У трудовій книжці ОСОБА_1 запис про звільнення з міської лікарні № 14 м. Донецька, зроблений 12.07.2000 року та завірений печаткою УРСР, а інші документи, які передбачені "Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" для призначення пенсії, не надані. За вказаними обставинами відповідач відмовив позивачу в зарахуванні зазначеного періоду роботи в її страховий стаж (а.с.13-14).

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Позивач має трудову книжку серії БТ-1 № 4268576, в якій відображений стаж її трудової діяльності.

Відповідно до «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 року, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до запису за №3 трудової книжки ОСОБА_1, 22.08.1985 року вона прийнята «машиністом по пранню білизни в пральню міськлікарні №14 м. Донецька», наказ № 169-к від 22.08.1985 року. Відповідно до запису за №6 трудової книжки, 12.07.2000 року за наказом №129-к від 12.07.2000 року, вона звільнена за особистим бажанням (а.с.10). Таким чином, позивач має трудову книжку серії БТ-1 № 4268576, з записами, які підтверджують стаж її роботи у міській лікарні №14 м. Донецька.

Крім того, факт роботи позивача в лікарні, був підтверджений в судовому засіданні поясненнями свідка ОСОБА_3, яка також працювала в цій лікарні в період з 01.11.1991 року по 29.02.1996 року прибиральницею службових приміщень.

Факт роботи позивача в лікарні також підтверджується довідкою про заробітну плату для обчислення пенсії №391 від 25.07.2006 року, яка була видана позивачу лікарнею №14 м. Донецька. В ній відображена сума заробітної плати, яку отримувала позивач в період з липня 1991 року по червень 1996 року (а.с.25). Зазначена довідка зберігається в особистій справі позивача, яка знаходиться в пенсійному фонді. Справжність даної довідки підтверджена відповідним записом на ній зробленим працівником пенсійного фонду.

З пояснень позивача в судовому засіданні також встановлено, що вона не має можливості звернутися до лікарні в теперішній час для отримання відповідних документів, у зв'язку з тим, що на території м. Донецька проводиться антитерористична операція і лікарня знаходиться під контролем так званої ДНР.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позивачем доведено в судовому засіданні факт її роботи в лікарні в зазначений період. У суду немає підстав для сумніву в справності записів зроблених в трудовій книжці позивача, а також не має підстав не довіряти чи ставити під сумнів пояснення свідка та справжність досліджених в судовому засіданні документів.

Відповідно до ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст.95 КАС України з Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, за рахунок бюджетних асигнувань, на користь ОСОБА_1 слід стягнути витрати по судовому збору в сумі 551.20 гривень.

Керуючись ст.ст. 69, 159, 163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В

Позов ОСОБА_1 до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про зобов'язання зарахувати до трудового стажу певного періоду роботи - задовольнити.

Зобов'язати Павлоградське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області зарахувати в страховий стаж ОСОБА_1 період її роботи в міській лікарні №14 міста Донецька з 22 серпня 1985 року по 12 липня 2000 року і здійснити перерахунок належної їй пенсії з урахуванням вказаного стажу.

Стягнути з Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати по судовому збору в сумі 551.20 гривень.

Постанова може бути оскаржена до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя В.О. Головін.