Справа № 816/581/16
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2016-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2016 року м. ПолтаваСправа № 816/581/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бойка С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Носенка М.В.,

представника позивача - Данілової Н.Н.,

представника відповідача - Хоміч Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" до Державної екологічної інспекції в Полтавській області про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

26 квітня 2016 року позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції в Полтавській області про визнання протиправним та скасування пунктів 2-166, 169-177, 179-196, 213-215 Припису Державної екологічної інспекції в Полтавській області від 07 квітня 2016 року № 06-23-14.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на безпідставність висновків контролюючого органа щодо порушень ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" вимог природоохоронного законодавства та зазначає, що зафіксовані в ході перевірки порушення не мали місця в його господарській діяльності, внаслідок чого вважає ряд пунктів спірного Припису в частині зобов'язання підприємства позивача надати Державній екологічній інспекції в Полтавській області певну документацію, статистичну звітність та інформацію, а також оформити дозвільні документи - протиправним.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

В судовому засіданні представник Державної екологічної інспекції у Полтавській області заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що позов є безпідставним та необґрунтованим, внаслідок чого просив відмовити у його задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, встановив наступні обставини.

Державною екологічною інспекцією в Полтавській області в період з 14 березня 2016 року по 01 квітня 2016 року проведено перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами.

За результатами перевірки складено Акт від 01 квітня 2016 року № 59/01-01-14 (а.с. 81-104), у якому відображені виявлені в ході перевірки порушення позивачем вимог природоохоронного законодавства.

Не погоджуючись з висновками зазначеного вище акта, позивачем на адресу Державної екологічної інспекції в Полтавській області направлено письмові зауваження від 01 квітня 2016 року до Акта від 01 квітня 2016 року № 59/01-01-14 (а.с. 119-212).

На підставі вказаного Акта перевірки з метою усунення порушень природоохоронного законодавства відповідачем складено Припис від 07 квітня 2016 року № 06-23-14 (а.с. 17-31), яким позивача зобов'язано надати контролюючому органу ряд документів, звітності та інформацію, а також наказано ліквідувати засмічення, отримати спеціальний дозвіл на здійснення операцій у сфері поводження з відходами та додержуватись вимог дозволу на спеціальне водокористування в частині влаштування огорожі першого поясу (суворого режиму) зони санітарної охорони навколо водної свердловини.

Позивач, не погоджуючись із позицією відповідача щодо правомірності винесення Припису ввід 07 квітня 2016 року № 06-23-14, вважає останній необґрунтованим, протиправним, таким, що суперечить природоохоронному законодавству, обмежує та порушує права, свободи та інтереси позивача, оскільки складений без урахування фактичних обставин, з порушенням чинного законодавства, а також без наявності правових підстав для винесення, внаслідок чого окремі пункти спірного припису просить визнати протиправними та скасувати.

Надаючи оцінку позовним вимогам ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" про визнання протиправними та скасування пунктів 2-166, 169-177, 179-196, 213-215 Припису Державної екологічної інспекції в Полтавській області від 07 квітня 2016 року № 06-23-14, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що пунктом 2 Припису від 07 квітня 2016 року № 06-23-14 позивача зобов'язано отримати висновок державної екологічної експертизи на устаткування для виробництва пари і гарячої води тепловою потужністю 200 кВт і більше з використанням органічного палива на відповідних об'єктах.

В ході проведення планового заходу (перевірки) позивача встановлено, що останній у своїй діяльності експлуатує устаткування для виробництва пари і гарячої води тепловою потужністю 200 кВт і більше з використанням органічного палива.

У відповідності до статті 5 Закону України "Про екологічну експертизу" оцінка впливу діяльності об'єктів екологічної експертизи на стан навколишнього природного середовища, і якість природних ресурсів є однією з цілей екологічної експертизи.

Статтею 13 Закону України "Про екологічну експертизу" передбачено, що здійснення державної екологічної експертизи є обов'язковим для видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку. Перелік видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку встановлюється Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, і центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28 серпня 2013 року № 808 затверджено Перелік видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку.

Пунктом 1 вказаного переліку передбачено діяльність у сфері теплової енергетики при використанні устаткування для виробництва електроенергії, пари і гарячої води тепловою потужністю 200 кВт і більше з використанням органічного палива.

Отже, вказана діяльність є видом діяльності, що становить підвищену екологічну небезпеку та передбачає обов'язкове здійснення державної екологічної експертизи.

Вказаний висновок позивачем на вимогу контролюючого органа не надано, що стало підставою для відображення у пункту 2 спірного припису вищевказаного порушення.

Представник позивача в судовому засіданні наполягав на наявності чинних висновків екологічної експертизи, а витребування контролюючим органом попередніх (тих, що вже втратили свою чинність) висновків екологічної експертизи вважає недоречним та необґрунтованим, чим і пояснює незгоду ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" з пунктом 2 Припису від 07 квітня 2016 року № 06-23-14.

Суд не погоджується з такою позицією позивача та вказує на наявність у ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" обов'язку надавати під час перевірки на вимогу контролюючого органа наявні дозвільні документи.

Пунктами № 3, 6, 9, 12, 16, 19, 22, 25, 28, 31, 34, 37, 40, 43, 46, 49, 52, 55, 58, 61, 64, 67, 70, 73, 76, 79, 82, 87, 90, 93, 96, 99, 102, 105, 108, 111. 114, 117, 120, 123, 126, 129, 132, 135, 138, 141, 147, 150, 153, 156, 159, 162, 174, 180, 186, 189, 192 Припису від 07 квітня 2016 року № 06-23-14 Держекоінспекцією зобов'язано позивача надати попередні дозволи на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго".

Під час перевірки дотримання позивачем вимог природоохоронного законодавства за 2013-2016 роки відповідачем встановлено наявність у позивача стаціонарних джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

На вимогу контролюючого органа позивачем надано діючі дозволи на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами на об'єкти, які отримані в 2013-2015 роках. Попередні дозволи на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, які діяли протягом охопленого перевіркою періоду в ході перевірки для ознайомлення не надані.

У відповідності до вимог пункту 4.4 Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України 10 вересня 2008 року № 464, під час проведення перевірки перевіряються наявність та чинність дозвільних документів, які підтверджують право на здійснення господарської діяльності, пов'язаної з використанням природних ресурсів (розміщення відходів, поводження з відходами (крім поводження з радіоактивними відходами), небезпечними хімічними речовинами, викиди в атмосферне повітря з стаціонарних джерел, спеціальне використання природних ресурсів), транскордонним переміщенням об'єктів рослинного й тваринного світу, та інших документів, необхідних для здійснення перевірки.

Оскільки до питань перевірки належить дотримання позивачем вимог природоохоронного законодавства протягом 2013-2016 років, перевірка наявності та чинності діючих дозвільних документів, які підтверджують право на здійснення господарської діяльності, пов'язаної з використанням природних ресурсів протягом 2013- 2016 років, є обов'язковою.

Згідно зі статтею 11 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" суб'єкти господарювання зобов'язані надавати документи, зразки продукції, пояснення, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону.

З огляду на відмову позивача у наданні до перевірки дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, які діяли протягом 2013-2015 років, відповідач відобразив вищевказане у відповідних пунктах припису.

З цього приводу представник позивача пояснив, що відмова ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" у наданні інспекторам Держекоінспекції вищеназваних дозволів зумовлена тим, що зазначені документи отримувались підприємством у періоді, який не є предметом перевірки, а відтак, у позивача обов'язок щодо надання дозволів за попередні періоди відсутній.

Спростовуючи викладене твердження позивача, суд наголошує на наявності у ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" обов'язку надавати документи, зразки продукції, пояснення, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю).

Щодо пунктів 4, 7, 10, 13, 17, 20, 23, 26, 29, 32, 35, 38, 41, 44, 47, 50, 53, 56, 59, 62, 65, 68,71, 74, 77, 80, 83, 85, 88, 91, 94, 97, 100, 103, 106, 109, 112, 115, 118, 121, 124, 127, 128, 130, 133, 136, 139, 142, 144, 148, 151, 154, 157. 160, 163. 165, 169, 173, 175, 179, 181, 185, 187, 190, 193 спірного Припису.

Вказаними пунктами позивача зобов'язано надати інформацію стосовно кількості відпрацьованого часу стаціонарними джерелами позивача помісячно по вказаним у приписі об'єктами ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго".

У відповідності до статті 10 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" підприємства, установи, організації та громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов'язані: здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік.

Відмова позивача в наданні до перевірки інформації стосовно кількості відпрацьованого часу стаціонарними джерелами позивача помісячно по вказаним у приписі об'єктами ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" мотивована втратою чинності наказом Центрального статистичного управління СРСР від 09 червня 1981 року № 329 "Про затвердження форм первинної облікової документації з охорони повітряного басейн", яким була затверджена форма журналу ПОД-1, що передбачав первинний облік викидів забруднюючих речовин, у відповідності до наказу Державної служби статистики України від 11 листопада 2015 року № 323 "Про визнання таким, що не застосовується на території України, наказу Центрального статистичного управління СРСР від 09 червня 1981 року № 329 "Про затвердження форм первинної облікової документації з охорони повітряного басейну".

Погоджуючись з доводами позивача про зміну методики визначення обсягу і складу забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, пов'язану з втратою чинності деякими нормативно-правовими актами, суд зауважує, що вказані обставини не звільняють позивача від обов'язку здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря та вести їх постійний облік, а відтак відмова у наданні контролюючому органу запитуваної інформації є неправомірною.

З приводу правомірності пунктів 5, 8, 11, 14, 18, 21, 24, 27, 30, 33, 36, 39, 42, 45, 48, 51, 54, 57, 60, 63, 66, 69, 72, 75, 78, 81,84, 86, 89, 92, 95,98, 101, 104, 107, 110, 113, 116, 119, 122, 125, 131, 134, 137, 140, 143, 145, 149, 152, 155, 158, 161, 164, 170, 176, 182, 188, 191, 194 Припису від 07 квітня 2016 року № 06-23-14, якими позивача зобов'язано надати інформацію щодо кількості використаного палива котлами щомісячно, суд вказує на таке..

Під час проведення перевірки встановлено факт використання позивачем стаціонарних джерел, які здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

З метою з'ясування факту роботи стаціонарних джерел, які здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, була запитана інформація щодо кількості використаного палива котлами щомісячно.

Судом встановлено, що надання інформації щодо кількості відпрацьованого часу стаціонарними джерелами позивача під час перевірки ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" не забезпечено.

Ненадання вказаної інформації, стало підставою для вказаних пунктів припису.

З огляду на приписи статті 11 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", суд вважає відмову позивача у наданні на запит контролюючого органа інформації неправомірним, а відображення Держекоінспекцією вказаних порушень в спірному приписі - обґрунтованим.

Стовно пунктів 15, 166-171 Припису від 07 квітня 2016 року № 06-23-14.

В ході розгляду справи судом з'ясовано, що в ході натурного обстеження приміщення мехмайстерні ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго", що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Комарова, 2а, виявлено розміщення робочих джерел викидів в атмосферне повітря, а саме: різак та маятникова пила. В приміщенні котельні за адресою: Полтавська обл.. м. Карлівка, вул. Спартака, 8, виявлено використання заточного станка "Темп-Т200". В приміщенні котельні ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго", що розташована за адресою: Полтавська обл., м. Карлівка, вул. Гурамішвілі, 15А виявлено розміщення робочого заточного станка марки "Енергомаш ТС-60176". Вказані об'єкти не включені в дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Позивачем до перевірки надано атестаційні документи на робочі місця, відповідно до яких вказані джерела постійно знаходяться у названих приміщеннях, проте належним чином оформлених дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря зазначеними об'єктами до перевірки не надано.

Відмова позивача у наданні зазначених документів зумовлена їх відсутністю, оскільки ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" вважає, що вищевказане обладнання не має статусу стаціонарного джерела викидів в атмосферне повітря, а відтак, оформлення відповідного дозволу не потребує.

Суд не погоджується з такою позицією позивача, оскільки позивачем ні контролюючому органу, ні суду не надано доказів на спростування наявності у дослідженого в ході перевірки обладнання ознак джерела викидів в атмосферне повітря, визначених Законом України "Про охорону атмосферного повітря"

Приписами частини п'ятої статті 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" встановлено, що викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, який видається територіальним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів за погодженням із територіальним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань охорони здоров'я.

Відповідно до пункту 1.15.5 Інструкції про зміст та порядок складання звіту проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин на підприємстві, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 10 лютого 1995 року № 7, стаціонарне джерело забруднення атмосфери підприємство, цех, агрегат, установка або інший нерухомий об'єкт, що зберігає свої просторові координати протягом певного часу і здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферу.

Відтак, порушення, зазначені у пунктах 15, 166-171 Припису від 07 квітня 2016 року № 06-23-14, відображені відповідачем правомірно та обґрунтовано.

ІЦодо пункту 146 спірного Припису.

В ході перевірки позивачем представлено дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами від 11 грудня 2013 року № -282 терміном дії з 11 грудня 2013 року по 11 грудня 2018 року, місцезнаходження об'єкта м. Полтава, пров. Інтернаціональний, 5 (а.с. 32-33), в той час, коли фактично котельня знаходиться за адресою: м. Полтава, пров. Інтернаціональний, 12.

Враховуючи викладене, Держекоінспекцією зобов'язано позивача отримати дозвіл на стаціонарні джерела викидів, за їх фактичною адресою.

Посилаючись на наявність помилки, допущеної Департаментом з питань нафтогазового комплексу, промисловості, екології та природних ресурсів під час оформлення вказаного дозволу, позивач вважає безпідставним вимоги пункту 146 Припису від 07 квітня 2016 року № 06-23-14.

Суд погоджується з доводами відповідача про необхідність виправлення допущеної помилки та приведення у відповідність до вимог чинного законодавства дозвільного документа.

З приводу пункту 177 спірного припису.

В ході натурного обстеження, в приміщенні котельні ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго", що розташована за адресою: Полтавська обл., с. Решетилівка, вул. Леніна, 37 відповідачем виявлено розміщення робочого зварювального трансформатора (22892 тип ТДМ-317-У2) який не включений в дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Не погоджуючись з необхідністю включення вказаного трансформатора до дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, позивач вказує на його несправність у зв'язку із чим заперечує наявність у вказаного обалднання статусу стаціонарного джерела забруднення атмосфери

Відхиляючи зазначені доводи ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго", суд звертає увагу на те, що позивачем ні контролюючому органу, ні суду не надано доказів на спростування наявності у дослідженого в ході перевірки обладнання ознак джерела викидів в атмосферне повітря, визначених Законом України "Про охорону атмосферного повітря", а також того, що наявна несправність трансформатора носить постійний та непоправний характер.

З огляду на положення частини п'ятої статті 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" та пункту 1.15.5 Інструкції про зміст та порядок складання звіту проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин на підприємстві, суд погоджується з правомірністю відображення в Приписі від 07 квітня 2016 року № 06-23-14 встановленого порушення.

Пунктом 183 Припису від 07 квітня 2016 року № 06-23-14 позивача зобов'язано отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від сварочного апарата, зварювального трансформатора (21713 тип: ARC-315) та свердлувального станка.

В ході натурного обстеження, в приміщенні котельні ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго", що розташована за адресою: Полтавська обл., с. Решетилівка, вул. Леніна, 2/5 виявлено розміщення 3-х робочих стаціонарних джерел: сварочного апарата, зварювального трансформатора (21713 тип: ARC-315) та свердлувального станка, які не включені в дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Позивач не вважає вищевказане обладнання стаціонарним джерелом забруднення атмосфери та не погоджується з вимогами пункту 183 припису про необхіднеість отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від сварочного апарата, зварювального трансформатора (21713 тип: ARC-315) та свердлувального станка

Відхиляючи зазначені доводи ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго", суд звертає увагу на те, що позивачем ні контролюючому органу, ні суду не надано доказів на спростування наявності у дослідженого в ході перевірки обладнання ознак джерела викидів в атмосферне повітря, визначених Законом України "Про охорону атмосферного повітря".

З огляду на положення частини п'ятої статті 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" та пункту 1.15.5 Інструкції про зміст та порядок складання звіту проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин на підприємстві, суд погоджується з правомірністю відображення в Приписі від 07 квітня 2016 року № 06-23-14 встановленого порушення.

Пунктами 195-196 Припису.від 07 квітня 2016 року № 06-23-14 позивача зобов'язано надати копії документів: таблиць та статистичної звітності.

Заперечуючи правомірність вищевказаних пунктів Припису, позивач посилається на те, що в ході проведення перевірки ним було підготовлено та надано контролюючому органу вісі необхідні документи, надання ж документів після проведення перевірки та за місцем знаходження контролюючого органа чинним законодавством не передбачено.

Судом встановлено, що державними інспекторами в ході проведення планового заходу (перевірки) дотримання вимог природоохоронного законодавства, в межах своїх повноважень, передбачених статтею 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" та статтею 11 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", оформлено офіційний (письмовий запит, вхідний номер № 774 від 18 березня 2016 року (а.с. 105)) стосовно надання позивачем завірених копій державної статистичної звітності 2ТП-повітря поквартально за 2013, 2014 та 2015 роки, проте вищевказані документи своєчасно (до 21 березня 2016 року) ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" надані не були.

Проаналізувавши викладене та враховуючи положення статті 11 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", суд вважає вимоги Держекоінспекції, викладені в пунктах 195-196 спірного Припису цілком обґрунтованими та правомірними.

Пунктами 213-215 Припису від 07 квітня 2016 року № 06-23-14 позивача зобов'язано ліквідувати засмічення земельних ділянок.

В ході проведення перевірки контролюючим органом встановлено факт засмічення земельних ділянок побутовими та промисловими відходами, що відображено в актах обстеження земельних ділянок (а.с .106-107)

У відповідності до статті 17 Закону України "Про відходи" суб'єкти господарювання зобов'язані мати дозвіл на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, якщо їхня діяльність призводить до утворення відходів, для яких Пзув перевищує 1000.

Таким чином, на дату проведення перевірки у позивача був відсутній дозвільний документ на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, що є порушенням статті 55 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", статті 17 Закону України "Про відходи" та обґрунтованою підставою для відображення вказаних порушень в пунктах 213-215 спірного припису Держекоінспекції.

З урахуванням викладеного, суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, суд не вирішує питання про розподіл судових витрат, оскільки рішення ухвалено не на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 03 червня 2016 року.

Суддя С.С. Бойко