Справа № 127/707/16-а
Суддя: Овсюк Є. М.
Дата ухвалення: 2016-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/707/16-а
Провадження №2-а/127/101/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2016 р. Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого Овсюка Є.М.,

при секретарі Олійник І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вінницької міської ради про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Вінницької міської ради про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 звернулася до Вінницької міської ради з заявою від 17.11.2015 року щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у приватну власність для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу, орієнтовною площею 0,01 га., за адресою: м. Вінниця, вул. Келецька, б/н, навпроти багатоповерхового будинку № 53 по вул. Стельмаха. На її звернення, заступник директора, начальник відділу землеустрою департаменту архітектури, містобудування та кадастру Вінницької міської ради, надав відповідь листом від 18.12.2015 року №К-01-113571/5-058 у якому зазначив, що відповідно до Генерального плану м. Вінниці, затвердженого міською радою 23.11.2007 року та положень містобудівних регламентів Плану зонування м. Вінниця, затвердженим рішенням Вінницької міської ради від 04.07.2008 року №2912 зі змінами, затвердженими рішенням міської ради від 28.08.2015 року №2258, зазначена земельна ділянка розташована в зоні ТР-3 транспортної інфраструктури. Також у даному листі зазначено, що відповідно до п.4 ст. 83 Земельного кодексу України, до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, парки, пляжі). Позивач вважає, що дані дії департаменту архітектури, містобудування та кадастру Вінницької міської ради є протиправними та порушують її конституційне право на отримання земельної ділянки безоплатно у приватну власність для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу. Наведене змусило позивача звернутись до суду з даним позовом.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та просив суд її задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Позивач згідно позовних вимог просить суд визнати протиправними дії Вінницької міської ради в частині неналежного розгляду заяви позивача від 17.11.2015р. та відповідно зобовязати відповідача (Вінницьку міську раду) розглянути заяву позивача від 17.11.2015р.

Натомість суд відмовляючи у задоволенні позову звертає увагу на те, що заява ОСОБА_1 від 17.11.2015р. про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки безоплатно у приватну власність, для будівництва та обслуговування індивідуального гаража, площею 0,01га, була адресована Вінницькому міському голові.

Відповідно до положень ст.ст.116, 118 Земельного кодексу України, особа, яка бажає отримати безоплатно у власність земельну ділянку із земель державної або комунальної власності, може отримати таку земельну ділянку виключно за рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Тобто в даному випадку, особа, яка бажає отримати земельну ділянку із земель комунальної власності територіальної громади м.Вінниці в особі Вінницької міської ради повинна була звернутись із заявою саме до Вінницької міської ради.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільський, селищний, міський голова очолює виконавчий комітет відповідної сільської, селищної, міської ради, головує на її засіданнях.

Більш того, міський голова у відповідності до ч.3 ст.42 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні» є підзвітний відповідній міській раді.

З урахуванням зазначеного та враховуючи те, що позивач із заявою про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки до органу місцевого самоврядування (Вінницької міської ради) не звертався, відтак дана заява правомірно не була розглянута Вінницькою міською радою, за наслідками розгляду якої мало бути прийняте відповідне рішення про надання чи відмову у наданні дозволу.

Зважаючи на те, що заява від 17.11.2015р. була адресована Вінницькому міському голові, як пояснив представник Вінницької міської ради, то міський голова у відповідності до розподілу обовязків між виконавчими органами дав доручення Департаменту архітектури, містобудування та кадастру Вінницької міської ради розглянути відповідну заяву гр. ОСОБА_1, яка в подальшому дійсно була розглянута Департаментом архітектури, містобудування та кадастру Вінницької міської ради та надана відповідь листом за вих.№С-01-113828/5-05-8 від 18.12.2015р.

Згідно даної відповіді заявницю було повідомлено про те, що зазначена у зверненні земельна ділянка розташована в зоні ТР-3 транспортної інфраструктури, а тому у відповідності до п.4 ст.83 Земельного кодексу України не може передаватись у приватну власність.

Дана обставина знайшла своє підтвердження і у судовому засіданні, адже відповідно до витягу з Генерального плану м.Вінниці М 1:2000, затвердженого рішенням Вінницької міської ради №1140 від 01.02.2013р., прослідковується та обставина, що земельна ділянка, щодо якої зверталась гр.ОСОБА_1, дійсно розташована на території магістральних шляхів (позначена сірим кольором).

Відповідно ч. 2 ст. 9 КАС України суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, статтею 68 Конституції України, як нормативно-правового акту, який має вищу юридичну силу, визначено: «кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів.

При винесенні рішення в справах адміністративного судочинства суд керується кодексом адміністративного судочинства, відповідно до якого і приймає рішення, зокрема ст. 159 даного Кодексу, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч.1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням вищевказаного, суд вважає, що підстави для задоволення позову гр.ОСОБА_1 відсутні, натомість суд зазначає про те, що позивач не позбавлений права звернутись із аналогічною заявою до Вінницької міської ради, як органу місцевого самоврядування, з проханням надати дозвіл на розроблення проекту відведення земельної ділянки у порядку встановленому чинним законодавством.

На підставі викладеного та керуючись ст. 11, 69, 71, 86, 158 - 163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Вінницької міської ради про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Постанова суду набуває законної сили, якщо протягом десяти днів з дня її проголошення не було подано апеляційної скарги.

Суддя: