Справа № 826/3601/16
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2016-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
місто Київ
03 червня 2016 року № 826/3601/16
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Літвінової А.В., суддів Аблова Є.В. та Мазур А.С., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовомОСОБА_1
доМіністерства соціальної політики України
провизнання протиправним та скасування рішення,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства соціальної політики України про визнання протиправним та скасування рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України в частині визнання безпідставною видачу ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 2 (1), оформлене протоколом від 24.09.2015 №90.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачем безпідставно прийнято оскаржуване рішення, без врахування доказів, які підтверджують участь ОСОБА_1 у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, вказавши про правомірність оскаржуваного рішення, прийнятого у межах та на підставі наявних в останнього повноважень, оскільки, згідно з документами, наданими закритим акціонерним товариством «Управління механізації «Київзеленбуд», працівника останнього, у тому числі позивач, направлялись на роботи по ліквідації в місто Іванків, яке не відноситься до зони відчуження.

Розгляд справи №826/3601/16 здійснено у порядку письмового провадження на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов а заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, на ім`я ОСОБА_1 видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році та громадянина, захворювання яких пов`язане з наслідками Чорнобильської катастрофи (категорія 1), серія НОМЕР_1 від 20.10.1992.

Водночас, на засідання Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, Міністерства соціальної політики України на підставі представлених документів визнано безпідставною видачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 (1) ОСОБА_1 , у зв`язку з не підтвердженням факту виконання робіт в зоні відчуження, на підтвердження чого у матеріалах справи міститься копія витягу з протоколу від 24.09.2015 №90.

Вважаючи вказане рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Досліджуючи підстави викладеного, суд аналізує наступні правові норми.

Нормативно-правовим актом, який визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, є Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №769-ХІІ у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин (надалі Закон №769).

Відповідно до частини першої статті 10 Закону №796, учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Приписами частини першої статті 15 Закону №796 передбачено, що підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

На виконання положень Закону №796 Постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 №51 затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (надалі Порядок №51).

Згідно з пунктом 10 Порядку №51, посвідчення видаються учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі одного з таких документів: а) посвідчення про відрядження в зону відчуження; б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження; в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту).

Суд також наголошує, що у відповідності до пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року №122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

З порівняльного аналізу вказаних законодавчих положень вбачається, що у даному випадку для встановлення відповідного статусу, суб`єктом владних повноважень може використовуватись не конкретний документ, а один із перелічених документів або декілька документів в їх сукупності.

У свою чергу, наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 17.05.2006 №187 затверджено Положення про Комісію зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (надалі Положення №187).

У силу пункту 1.1 Положення №187, Комісія зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (далі - Комісія) - це постійно діючий колегіальний орган, що створюється при Міністерстві праці та соціальної політики України (далі - Мінпраці України) для розгляду спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Основними завданнями Комісії є розгляд спірних питань осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, з метою визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії, а також перевірка правильності видачі посвідчень постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи (пункт 3 Положення №187).

Рішення Комісії приймаються колегіально і є обов`язковими для виконання Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими держадміністраціями щодо визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і видачі відповідного посвідчення або його вилучення як такого, що видане безпідставно. Рішення Комісії оформляється протоколом, що підписується головою та секретарем Комісії (пункти 5.1 та 5.3 Положення №187).

Рішення Комісії може бути оскаржено в установленому законодавством порядку (пункт 5.5 Положення №187).

Так, під час судового розгляду даної адміністративної справи встановлено, що оскаржуване рішення прийнято Комісією зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, Міністерства соціальної політики України, у зв`язку з непідтвердженістю факту виконання позивачем робіт у зоні відчуження.

Водночас, у відповідності до наявних у матеріалах справи доказів, вбачається таке.

Згідно з наказом начальника управління механізації ремонтно-будівельних робіт від 06.06.1986 №41-км, для виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, заміни водіїв, працюючих там на поливомиючих автомашинах, відряджено у місто Іванків строком на 6 днів з 08.06.1986 по 13.06.1986 ряд водіїв, у тому числі ОСОБА_1 .

Надалі, зі змісту наказу начальника управління орендного спеціалізованого підрядного управління механізації ремонтно-будівельних робіт «Киевзеленстрой» від 09.10.1992 №99 вбачається, що для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС наказом від 02.10.1992 №96 була створена комісія, яка дослідила та перевірила документацію, пов`язану з виконанням завдань (приписи на відрядження, подорожні листи, усні та письмові покази водіїв та керівників груп).

Згідно з вказаним наказом, комісією встановлено, що не дивлячись на відрядження працівників та службовців до міста Іванків, при виконанні завдань по дезактивації доріг, промислових будівель та підвозу води на комунальні підприємства в зоні відчуження починаючи з 27.04.1986 (місто Прип`ять, а потім в місто Чорнобиль та місто Іванків) мінялись лише водії та старші груп, а поливальні машини залишались, маючи високий рівень зараженості та після закінчення робіт 04.09.1986 року були захороненні в зоні відчуження, всім учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, відряджених в місто Іванків, оплата яким проведена з коефіцієнтом 2, провести доплату по коефіцієнту 3.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про помилковість тверджень Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, Міністерства соціальної політики України відносно того, що факт виконання позивачем робіт у зоні відчуження не підтверджений, у зв`язку з чим оскаржуване рішення є необґрунтованим та протиправним, а тому підлягає скасуванню.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 69-71, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, Міністерства соціальної політики України в частині визнання безпідставною видачу ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 (1), оформлене протоколом від 24.09.2015 №90.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.
Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Літвінова А.В.

Суддя Аблов Є.В.

Суддя Мазур А.С.