Справа № 813/641/15
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2016-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2016 року справа № 813/641/15

Львівський окружний адміністративний суд в складі :

головуючого - судді Кухар Н.А.

секретаря судового засідання Єдинак Г.Б.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, ОСОБА_4 державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на посаді,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_3 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача ГУ МВС України у Львівській області, в якому, після збільшен6ня позовних вимог, просив :

1) визнати протиправним і скасувати наказ начальника ГУ МВС України у Львівській області № 3079 від 24.12.2014 р. Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників ВДАІ з обслуговування міста Львів ГУМВС України у Львівській області, в частині накладення дисциплінарного стягнення у виді звільнення ОСОБА_3 інспектора Дорожньо-патрульної служби взводу № 3 роти ДПС ВДАІ з обслуговування м. Львів ГУ МВС України у Львівській області із органів внутрішніх справ (пункт 1 наказу);

2) визнати протиправним і скасувати наказ начальника ГУ МВС України у Львівській області №321о/с від 14.05.2015 року «По особовому складу» про звільнення прапорщика міліції ОСОБА_3, інспектора Дорожньо-патрульної служби взводу № 3 роти ДПС ВДАІ з обслуговування м. Львів ГУ МВС України у Львівській області з 14.05.2015 року із органів внутрішніх справ;

3) поновити ОСОБА_3 інспектора Дорожньо-патрульної служби взводу № 3 роти ДПС ВДАІ з обслуговування м. Львів ГУ МВС України у Львівській області у вказаній посаді з 14.05.2015 року.

В судовому засіданні залучено в якості другого відповідача ОСОБА_4 державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він з квітня 2014 р. працював на посаді інспектора Дорожньо-патрульної служби взводу № 3 роти ДПС ВДАІ з обслуговування м. Львова ГУ МВС України у Львівській області. Оскарженим Наказом № 3079 від 24.12.2014 р. на позивача було безпідставно накладено дисциплінарне стягнення у виді звільнення з органів внутрішніх справ. В цьому наказі вказано, що позивач допустив халатне та безвідповідальне ставлення до виконання службових та функціональних обовязків, порушення вимог статей 1, 7 Дисциплінарного статуту ОВС України, порушення окремих положень Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби ДАІ МВС України від 27.03.2009 р. № 111, службової телеграми ВДАІ МВС України від 23.09.2014 р. № 4/3-8405, незнання Правил Дорожнього руху України та інших нормативно-правових актів у сфері безпеки дорожнього руху, невжиття заходів реагування на звернення учасників дорожнього руху, ігнорування законних вимог громадян, ненадання допомоги учасникам дорожнього руху, некультурне, грубе, недоброзичливе і неввічливе ставлення до громадян, вчинення порушення ПДР під час керування патрульним автомобілем, порушення вимог ВДАІ МВС України щодо заборони садити у салон службового автомобіля громадян. Вважав позивач наведені висновки оскарженого Наказу надуманими та такими, що не відповідають обставинам справи, побудованими лише на припущеннях. Також, незаконність оскарженого наказу, на думку позивача, полягала в тому, що він прийнятий на підставі висновків службового розслідування, яке проведено з порушенням вимог Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в ОВС України.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задоволити.

Відповідач -ГУ МВС України у Львівській подав заперечення на позов, у якому просив відмовити у задоволенні адміністративного позову, посилаючись на те, що накладенню на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з ОВС передувало службове розслідування, призначене з метою зясування всіх обставин дисциплінарного проступку, обєктивного та всебічного дослідження обставин порушень. Позивач не оскаржує висновок службового розслідування від 24.12.2014 року, відповідно погоджується з ним. Зазначає, що при службовому розслідуванні доведена повністю вина позивача у вчиненні дисциплінарного проступку і вчинення вказаних у наказі № 3079 від 24.12.2014 р. порушень. Так, проведеним службовим розслідуванням встановлено, що позивачем допущено порушення вимог Дисциплінарного статуту ОВС України, Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби ДАІ МВС України від 27.03.2009 р. № 111, службової телеграми ВДАІ МВС України від 23.09.2014 р. № 4/3-8405, допущено халатне та безвідповідальне ставлення до виконання службових та функціональних обовязків, незнання ПДР України та інших нормативно-правових актів у сфері безпеки дорожнього руху, невжиття заходів реагування на звернення учасників дорожнього руху, ігнорування законних вимог громадян, ненадання допомоги учасникам дорожнього руху, некультурне, грубе, недоброзичливе і неввічливе ставлення до громадян, вчинення порушення ПДР під час керування патрульним автомобілем, порушення вимог ВДАІ МВС України щодо заборони садити у салон службового автомобіля громадян. При визначенні виду дисциплінарного стягнення враховувалась тяжкість проступку, обставини за яких його скоєно.

В судовому засіданні представник відповідача позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні.

Відповідач - ОСОБА_4 державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області заперечення на позов не подало та участь представника в судовому засіданні не забезпечило, належно повідомлений про день та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Пунктом 2 наказу ГУ МВС України у Львівській області від 24.12.2014 р. № 3079 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників ВДАІ з обслуговування міста Львів ГУМВС України у Львівській області на позивача ОСОБА_3, який працював на посаді інспектора ДПС взводу № 3 роти ДПС ВДАІ з обслуговування м. Львів ГУ МВС України у Львівській області, накладено дисциплінарне стягнення у виді звільнення з органів внутрішніх справ.

Перед видачею цього Наказу було проведено службове розслідування (висновок від 24.12.2014 р.) по скарзі гр. ОСОБА_5 щодо неправомірних дій інспекторів ДПС ВДАІ з обслуговування м. Львів ГУМВС України у Львівській області .

Із змісту оскарженого позивачем наказу № 3079 від 24.12.2014 року та із висновку службового розслідування від 24.12.2014 р. видно, що позивача ОСОБА_3 звільнено з ОВС за такі порушення: халатне та безвідповідальне ставлення до виконання службових та функціональних обовязків, порушення вимог статей 1, 7 Дисциплінарного статуту ОВС України, порушення п.п. 6.2, 6.6, 6.13, 6.24, 6.25, 6.26, 17.1, 17.1.7, 17.1.9, 17.2, 27.1, 27.2, 27.10, 27.10.2, 27.10.3, 27.10.4 Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України від 27.03.2009 р. № 111, службової телеграми ДДАІ МВС України від 23.09.2014 р. № 4/3-8405, незнання Правил Дорожнього руху України та інших нормативно-правових актів у сфері безпеки дорожнього руху, невжиття заходів реагування на звернення учасників дорожнього руху, ігнорування законних вимог громадян, ненадання допомоги учасникам дорожнього руху, некультурне, грубе, недоброзичливе і неввічливе ставлення до громадян, вчинення порушення ПДР під час керування патрульним автомобілем, порушення вимог ДДАІ МВС України щодо заборони запрошувати у салон службового автомобіля громадян.

Відносини щодо звільненням з публічної служби, в тому числі з органів внутрішніх справ, врегульовані як загальним законодавством України про працю, так і спеціальним законодавством. При цьому, пріоритетними є норми спеціального законодавства, а норми трудового законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо спеціальними нормами не врегульовано спірних відносин, та коли про можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі.

Статтею 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затв. Законом України № 3460-ІV від 22.02.2006 року визначено, що службова дисципліна це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно ст. 2 Дисциплінарного статуту, дисциплінарний проступок це невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

За вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. При цьому, особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом (ст. 5 Дисциплінарного статуту).

Сутність дотримання службової дисципліни, згідно ст. 7 Дисциплінарного статуту, полягає у високій свідомості кожної особи рядового і начальницького складу та їх обов'язку: - дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; - захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; - поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; - дотримуватися норм професійної та службової етики; - берегти державну таємницю; - у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; - стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; - постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; - сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; - виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; - з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; - берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку; - у разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

Таким чином, дисциплінарна відповідальність осіб рядового і начальницького складу є видом відповідальності за порушення службової дисципліни, тобто за вчинення дисциплінарного проступку. Дисциплінарна відповідальність є самостійним (окремим) видом відповідальності, який є відмінним від адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, і може застосовуватись поряд з іншими видами юридичної відповідальності.

Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту, на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни може бути накладено такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження, зауваження, догана, сувора догана, попередження про неповну посадову відповідність, звільнення з посади, пониження в спеціальному званні на один ступінь, звільнення з органів внутрішніх справ.

Згідно приписів ст.14 Дисциплінарного статуту, при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватись тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації, тощо. У разі вчинення незначного порушення службової дисципліни начальник може обмежитись усним попередженням особи рядового або начальницького складу щодо необхідності суворого додержання службової дисципліни. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Таким чином, звільнення з органів внутрішніх справ за порушення дисципліни, як крайній захід впливу до осіб рядового і начальницького складу, повинен застосовуватись з урахуванням усіх вказаних вище та інших важливих обставин, лише у разі якщо інші заходи дисциплінарного впливу виявились безрезультатними або коли працівник міліції скоїв проступок, несумісний з перебуванням на службі в органах внутрішніх справ.

Матеріалами адміністративної справи підтверджується і визнається особами, які беруть участь у справі, що описані в Наказі № 3079 від 24.12.2014 року та у висновку службового розслідування від 24.12.2014 р. порушення, які слугували підставами для звільнення позивача з ОВС, були повязані із подіями 01.12.2014 року в світлу пору доби у м. Львові на вул.Науковій -вул.Тролейбусній - вул.Трускавецькій за участі інспекторів ДПС ВДАІ з обслуговування м.Львів ГУМВС України у Львівській області прапорщика міліції ОСОБА_3 та сержанта міліції ОСОБА_6, із використанням службового автомобіля Міцубіші Ланцер р.н. 0433 та громадян ОСОБА_5, ОСОБА_7 із використанням приватного автомобіля Тойота. Вказані події були зафіксовані на відеоапаратуру, диск із відповідним відеоматеріалом міститься в матеріалах адміністративної справи, зміст цих подій відображений у матеріалах службового розслідування.

Суд вважає обґрунтованими доводи відповідача про те, що у розглядуваних подіях 01.12.2014 року позивачем під час виконання службових обовязків на посаді інспектора ДПС взводу № 3 роти ДПС ВДАІ з обслуговування м. Львів ГУ МВС України у Львівській області, допущено такі порушення: - невжиття заходів реагування на звернення учасників дорожнього руху; - ігнорування законних вимог громадян; - ненадання допомоги учасникам дорожнього руху; - некультурне, недоброзичливе і неввічливе ставлення до громадян; - безвідповідальне ставлення до виконання службових та функціональних обовязків; - порушення вимог ДДАІ МВС України щодо заборони запрошувати у салон службового автомобіля громадян, оскільки матеріалами адміністративної справи підтверджуються факти про те, що позивачем : - невжито заходів реагування на звернення учасників дорожнього руху ОСОБА_5, ОСОБА_7 (керували автомобілем Тойота); - проігноровано законні вимоги громадян ОСОБА_5, ОСОБА_7 і невжито заходів на їх усне звернення щодо надання їм допомоги; - застосовано некультурне, недоброзичливе і неввічливе ставлення до громадян ОСОБА_5 і ОСОБА_7 під час спілкування; - допущено порушення вимог щодо заборони садити у салон службового автомобіля Міцубіші Ланцер р.н. 0433 громадян на вул. Науковій у м. Львові.

Такі дії позивача мали наслідком: - порушення вимог п.п. 6.13, 6.24, 6.25, 6.26, 17.2, 27.1, 27.2, 27.10 Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України, затв. наказом МВС України від 27.03.2009 р. № 111; - порушення вимог службової телеграми ДДАІ МВС України від 23.09.2014 р. № 4/3-8405; - порушення вимог статей 1, 7 Дисциплінарного статуту ОВС України, затв. Законом України № 3460-ІV від 22.02.2006 року щодо дотримання службової дисципліни.

При цьому, суд вважає необгрунтованими твердження відповідача про те, що у розглядуваних подіях 01.12.2014 року позивачем ОСОБА_3 під час виконання службових обовязків на посаді інспектора ДПС взводу № 3 роти ДПС ВДАІ з обслуговування м. Львів ГУ МВС України у Львівській області, допущено такі порушення: - незнання Правил Дорожнього руху України та інших нормативно-правових актів у сфері безпеки дорожнього руху; - порушення ПДР під час керування патрульним автомобілем; - порушення п.п. 6.2, 6.6, 17.1, 17.1.7, 17.1.9, 27.10 Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України, затв. наказом МВС України від 27.03.2009 р. № 111; - грубе ставлення до громадян; - халатне ставлення до виконання службових та функціональних обовязків, оскільки у справі відсутні належні докази про вчинення позивачем таких дій і порушень.

Однак, відображення у оскарженому Наказі № 3079 від 24.12.2014 року більшого обсягу порушень не впливає на законність цього Наказу в частині звільнення позивача з ОВС України, оскільки вказані вище порушення, які знайшли своє доказове підтвердження у суді, є достатніми і необхідними для висновків про вчинення позивачем порушень службової дисципліни, і як наслідок застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення з органів внутрішніх справ.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення відповідачем обєктивно враховано тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, ставлення позивача до виконання службових обов'язків, інші важливі обставини, які вказували на несумісність із перебуванням позивача на службі в органах внутрішніх справ України.

Крім того, згідно п.6.31 та 6.32 Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС під час несення служби нарядом у складі двох і більше працівників підрозділу ДПС призначається старший наряду. Старший наряду ДПС забезпечує керівництво діяльністю наряду ДПС та несе персональну відповідальність за його дії в період несення служби і зобов'язаний: організовувати роботу працівників підрозділу ДПС у складі наряду, доповідати командирові, черговому про необхідність внесення змін у розстановку сил і порядок несення служби залежно від обстановки, яка склалася. Здійснювати керівництво і контроль за несенням служби працівниками наряду ДПС, організовувати та особисто проводити із водіями профілактичну і роз'яснювальну роботу. Здійснювати перевірку правильності ведення службової документації, якості оформлення адміністративних матеріалів, матеріалів ДТП, уживати заходів до усунення недоліків. Забезпечувати ефективне використання технічних приладів та засобів контролю за дотриманням водіями ПДР, ввіреного автомототранспорту. Під час службової діяльності дотримуватись законності, не допускати її порушень іншими працівниками. Цілеспрямовано здійснювати профілактичну роботу з учасниками дорожнього руху з метою попередження порушень ПДР серед його учасників, під час нагляду за дорожнім рухом зосереджувати увагу на роботі з попередження ДТП чи створення аварійних ситуацій.

Згідно ч.5 ст. 3 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України у разі спільного виконання службових обов'язків особами рядового і начальницького складу, які не підпорядковані одна одній по службі, старшою вважається особа, яка визначена начальником або займає вищу посаду. При рівних посадах начальником є старший за спеціальним званням.

Як встановлено в судовому засіданні старший наряду не призначався. Так як, позивач ОСОБА_3 та ОСОБА_6 займали рівні посади, а старшим за званням був позивач ОСОБА_3, то він ніс персональну відповідальність за дії наряду в період несення служби та був зобов»язаний дотримуватись законності, не допускати її порушень іншими працівниками.

З врахуванням наведеного вище, суд вважає обґрунтованими доводи відповідача про правомірність оскаржених позивачем наказів відповідача № 3079 від 24.12.2014 року та №321о/с від 14.05.2015 року, а тому, у задоволенні позову слід відмовити.

Судові витрати не належить стягувати.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Кухар Н.А.

Повний текст постанови виготовлено 06.06.2016 року.