Справа № 2-а-5624/10/1470
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2011-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2011 р.Справа № 2-а-5624/10/1470

Категорія:9.2.1Головуючий в 1 інстанції: Зіньковський О.А.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Крусян А.В.,

суддів Джабурії О.В., Шляхтицького О.І.,

секретаря Пеха Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2010 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

03.09.2010р. фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (надалі ФОП ОСОБА_1А.) звернулася до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва (надалі ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва ), в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 04.08.2010р. №000059235 в частині застосування штрафної санкції за порушення п.12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»на суму 5488грн.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.10.2010р. позов задоволений.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та ухвалити нову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.07.2010р. посадовими особами ДПА у Миколаївської області проведено перевірку фізичної особи підприємця ОСОБА_1, за результатами якої було складено акт №0396/14/00/23/НОМЕР_1 від 19.07.2010р., яким встановлено, у тому числі, порушення п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», неведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації (зберігання) у встановленому законом порядку на загальну суму 2744грн.

На підставі зазначеного акту ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва прийнято рішення № від 04.08.2010р. про застосування до позивача суми оскаржених штрафних санкцій у розмірі 5488грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що в діях позивача відсутнє порушення вимог чинного законодавства з приводу ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації.

Судова колегія не погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 6 липня 1995 року №265/95-ВР суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані, зокрема, вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

В силу ст.6 Закону №265, облік товарних запасів фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва. Обов'язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів .

Отже, Закон №265 містить винятки щодо обовязку ведення обліку товарних запасів для суб'єктів малого підприємництва та осіб які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

Згідно з пунктами 1 та 5 Порядку ведення книги обліку доходів і витрат, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року №1269, визначено, що книга обліку доходів витрат (далі - книга) ведеться суб'єктами підприємницької діяльності фізичними особами, оподаткування доходів яких здійснюється згідно із законодавством з питань оподаткування суб'єктів малого підприємництва (у тому числі шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку ), а також особами, які мають пільговий торговий патент для продажу товарів (крім підакцизних) (надання послуг) відповідно до законодавства з питань патентування деяких видів підприємницької діяльності, якщо такі особи не є платниками податку на додану вартість згідно із законодавством (далі - суб'єкти підприємницької діяльності).

Суб'єктом підприємницької діяльності до книги заносяться такі відомості: порядковий номер запису; дата здійснення операції, пов'язаної з проведеними витратами і/або отриманим доходом; сума витрат за фактом їх здійснення, в тому числі заробітна плата найманого працівника; сума вартості товарів, отриманих для їх продажу (надання послуг); сума виручки від продажу товарів (надання послуг) - з підсумком за день.

Відповідно до абз.8 ст.4 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва»від 3 липня 1998 року №727/98, форма книги обліку доходів та витрат, що підлягають оподаткуванню відповідно до цього Указу, і порядок її ведення суб'єктами малого підприємництва, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, встановлюються Державною податковою адміністрацією України.

Пунктом 8 Порядку видачі Свідоцтва про сплату єдиного податку, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 29 жовтня 1999 року №599, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 2 листопада 1999 року за №752/4045, встановлено, що для визначення результатів власної підприємницької діяльності на підставі хронологічного відображення здійснених господарських і фінансових операцій платник єдиного податку веде Книгу обліку доходів і витрат згідно із додатком №10 до Інструкції про прибутковий податок з громадян, затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України від 21 квітня 1993 року №12 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 9 червня 1993 року за №64. При цьому обов'язковому заповненню підлягають лише графи "період обліку", "витрати на виробництво продукції", "сума виручки (доходу)", "чистий доход".

Форма Книги обліку доходів і витрат, затверджена вищевказаним наказом, не передбачає ведення обліку товарних запасів.

Таким чином, із аналізу вказаних правових норм слідує, що субєкт підприємницької діяльності, який перебуває на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності не здійснює облік товарних запасів; книга ф. №10 передбачена виключно для обліку доходів і витрат СПД, а не для обліку товарів та товарних запасів.

Згідно з матеріалами справи, позивач не перебуває на спрощеній системі оподаткування. В матеріалах справи та відповідно до акту перевірки відсутнє свідоцтво про сплату єдиного податку. /а.с.8 зв.б./

Як наслідок, у разі неведення обліку товарних запасів позивачем, якій не є платником єдиного податку та не перебуває на спрощеній системі оподаткування, то у відповідача наявні правові підстави застосувати штрафні (фінансові) санкції відповідно до ст. 20 и 21 Закону №265.

Таким чином, при винесені спірного рішення в частині застосування штрафних санкцій, відповідач дотримався вимог законодавства, які регламентують порядок їх застосування.

За таких обставин, судова колегія вважає, що суд першої інстанції при вирішенні справи порушив норми матеріального права, тому в порядку ст.202 КАС України апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду скасуванню.

Керуючись ст.ст. 198, 202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва задовольнити, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2010 року скасувати.

Прийняти у справі нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва про визнання протиправним та скасування рішення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі.

Головуючий:

Судді: