Справа № 815/2439/16
Суддя: Катаєва Е. В.
Дата ухвалення: 2016-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2439/16
УХВАЛА

06 червня 2016 року

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Катаєвої Е.В. розглянувши заяву Березівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області, інші сторони відділ ДВС Березівського районного управління юстиції, ОСОБА_1, про заміну сторони виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И В:

23.05.2016 року до суду надійшла заява Березівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області (далі Березівське ОУПФ), інші сторони відділ ДВС Березівського районного управління юстиції (далі відділ ДВС), ОСОБА_1, про заміну сторони виконавчого провадження, в якій заявник просить замінити у виконавчому провадженні №50447890, відкритому постановою відділу ДВС від 03.03.2016 року за вимогою №669/у від 05.06.2012 року, яка станом на 01.04.2016 року знаходиться на виконанні, стягувача з УПФУ в Березівському районі Одеської області на Березівське ОУПФ), оскільки згідно з постановою КМУ від 16.12.2015 року №1055 УПФУ в Березівському районі Одеської області та УПФУ в Миколаїіському районі Одеської області реорганізовані шляхом злиття у Березівське ОУПФ, яке створено 01.04.2016 року, а УПФУ в Березівському районі Одеської області припинено.

В обґрунтування задоволення заяви позивач посилається на ст.ст.49,51,264 КАС України, ст.8 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд, керуючись положеннями ст.9 КАС України щодо застосування аналогії закону, вважає необхідним залишити заяву без руху відповідно до ст.106 КАС України, як такої що не відповідає вимогам законодавства.

Заявник не надає доказів наведеним у заяві Березівського ОУПФ обставини, якими заявник обґрунтовує свою заяву, а частина цих обставин не відповідає наданим копіям документів, при цьому заявник не висвітлює цих протиріч.

Заявник зазначає, що він утворений 01.04.2016 року.

Згідно зі ст.87 ЦК України юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації. Заявник не надав витягу з ЄДР, але надав копію довідки від 30.03.2016 року ГУ статистики в Одеській області щодо відомостей з ЄДР підприємств та організацій України (ЄДРПОУ), в якій зазначено, що Березівське ОУПФ зареєстровано 28.03.2016 року, тобто саме ця дата є датою створення заявника. Проте заявник в заяві зазначає, що він створений 01.04.2016 року.

Заявник зазначає, що ФОП ОСОБА_1 зареєстрований в УПФ в Березівському районі Одеської області як платник внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та у зв'язку з тим, що у нього утворилась заборгованість по сплаті внесків йому 05.06.2012 року була направлена вимога про сплату боргу №669/у на суму 4010,30грн.

Жодного доказу щодо реєстрації ФОП ОСОБА_1 як платника внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування заявник не надає, при цьому іншою стороною в заяві визначає фізичну особу ОСОБА_1..

Крім того, вимога про сплату боргу №669/у від 05.06.2012 року направлена не ФОП ОСОБА_1, а фізичній особі ОСОБА_1. Між тим, відповідно до ч.4 ст.25 Закону України №2464-VІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі Закон України №2464-VІ) вимога про сплату недоїмки, яка є виконавчим документом, надсилається платнику єдиного внеску. Тобто боржником у даному випадку, у тому числі у виконавчому провадженні, відкритому за відповідною належною вимогою, відповідно до вимог Закону України №2464-VІ повинен бути платник єдиного внеску - ФОП (п.4 ст.4, ч.4 ст.25 Закону України №2464-VІ).

Заявник зазначає, що станом на 01.04.2016 року вимога знаходиться на виконанні. Проте заява надійшла до суду 23.05.2016 року. Позивач не зазначає та не надає відповідних доказів про стан виконавчого провадження на час подання заяви до суду.

Заявник в обґрунтування заяви посилається на Інструкцію про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування №21-5 від 27.09.2010 року, яка втратила чинність згідно з постановою Правління ПФУ №1-1 від 21.01.2014 року.

Згідно даних автоматизованої системи діловодства ООАС 23.05.2016 року до суду заявник Березівське ОУПФ подало три заяви про заміну сторони виконавчого провадження, у якій іншою стороною зазначений ОСОБА_1 (справи №815/2439/16, №815/2440/16, №815/2441/16), проте зі змісту заяви не вбачається стосуються ці заяви одного провадження чи різних. Крім того, у даній справі у вимозі про сплату боргу №669/у від 05.06.2012 року зазначена сума 4010,30грн., проте в заяві від 23.02.2016 року про відкриття виконавчого провадження по вимозі №669/у від 05.06.2012 року Березівське УПФ зазначило заборгованість в сумі 2388,06грн. без зазначення причин зміни суми.

Крім того, в обґрунтування задоволення заяви заявник посилається на ст.ст.49,51,264 КАС України, ст.8 Закону України «Про виконавче провадження».

Статтями 49,51 КАС України визначені права та обов'язки сторін та осіб, які беруть участь у адміністративній справі.

Стаття 264 КАС України, яка знаходиться у розділі V КАС України «Процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах», регламентує питання заміни сторони виконавчого провадження у порядку адміністративного судочинства, тобто саме заміни сторони виконавчого провадження по виконанню судових рішень, розглянутих у порядку адміністративного судочинства.

Проте в заяві Березівського ОУПФ ставиться питання про заміну сторони виконавчого провадження №50447890, відкритому постановою відділу ДВС від 03.03.2016 року за вимогою №669/у від 05.06.2012 року, а не за рішенням суду.

Відповідно до ч.5 ст.8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, власне ім'я чи по батькові (для фізичної особи), державний виконавець за наявності підтверджуючих документів своєю постановою, яка затверджується начальником відділу, змінює назву сторони виконавчого провадження.

Зазначена норма Закону України «Про виконавче провадження» кореспондується з нормами КАС України (ст.264) та ЦПК України (ст.378), якими визначено, що у справах розглянутих у порядку адміністративного або цивільного судочинства питання заміни сторони виконавчого провадження вирішується відповідним судом за заявою сторони або державного виконавця. Вирішити вказане питання за власною ініціативою або за заявою відповідної сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання рішення суду, державний виконавець не має права. Винятком є зміна найменування (для юридичної особи) або прізвища, власного ім'я чи по батькові (для фізичної особи) сторони виконавчого провадження. У такому випадку державний виконавець за наявності підтверджуючих документів своєю постановою, яка затверджується начальником відділу, змінює назву сторони виконавчого провадження.

Що стосується питання заміни сторони виконавчого провадження, відкритого не за рішеннями судів, то суд вважає, що державний виконавець має право вирішувати це питання як суб'єкт владних повноважень, виходячи з наступного.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 11 Закону визначені права та обов'язки державного виконавця. Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання.

В той же час сторони виконавчого провадження відповідно до ст.12 Закону мають право, зокрема, ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання.

Відповідно до п.1.5 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом МЮУ №512/5 від 02.04.2012 року під час здійснення виконавчого провадження державний виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами. Підпунктом 1.5.1 п. 5.1 Інструкції визначені вимоги до змісту постанови державного виконавця.

Пунктом 2.13 Інструкції визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження (у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали державний виконавець своєю постановою, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, замінює назву сторони виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова державного виконавця долучаються до виконавчого документа при його направленні за належністю або поверненні його стягувачу чи до суду.

Зазначені норми Інструкції, яка відповідно до її п.1.1 розроблена відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України і визначає окремі питання організації виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню, визначають більш детально повноваження та спосіб їх реалізації державного виконавця по виконанню рішень.

Аналіз вищезазначених норм КАС України, ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції дають підстави стверджувати, що державний виконавець, як суб'єкт владних повноважень, який зобов'язаний вживати заходи для примусового виконання рішень, вирішує питання у тому числі заміни сторони виконавчого провадження шляхом прийняття постанови. При заміні сторони виконавчого провадження щодо виконання рішень судів підставою для прийняття такої постанови є ухвала відповідного суду про заміну сторони виконавчого провадження. Підставою для заміни сторони виконавчого провадження за іншими виконавчими документами можуть бути заяви, клопотання сторони виконавчого провадження.

Заявник Березівське ОУПФ не зазначає в заяві про звернення до відділу ДВС з відповідною заявою та вирішення ним цього питання.

При цьому суд звертає увагу заявника, що він, крім іншого має право, оскаржити до суду дії, бездіяльність, рішення органів ДВС.

Згідно ст.108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

З урахуванням застосування положень ст.9 КАС України щодо застосування аналогії закону, суд ухвалою від 26.05.2016 року заяву залишив без руху та заявника повідомив про необхідність усунути недоліки заяви до 03.06.2016 року. Копія ухвали суду направлена заявнику засобами електронного зв'язку 27.05.2016 року.

Заявник у встановлений в ухвалі суду строк не усунув недоліки заяви (згідно автоматизованої системи діловодства Одеського окружного адміністративного суду вхід. кореспонденції по справі станом на 18.00 год. 06.06.2016 року не зареєстровано), також позивач не оскаржив ухвалу суду, клопотання про продовження строку, встановленого судом для їх усунення не подав.

При таких обставинах, в силу ч. 3 ст.108 КАС України, заяву слід визнати неподаною та повернути заявнику.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 106, 108, 160-165 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву заяву Березівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області, інші сторони відділ ДВС Березівського районного управління юстиції, ОСОБА_1, про заміну сторони виконавчого провадження визнати неподаною та повернути заявнику.

Роз'яснити заявнику, що повернення заяви не позбавляє його можливості звернутися до суду у порядку, встановленому законодавством.

Ухвалу може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду протягом п'яти днів з дня отримання ухвали.

Суддя Катаєва Е.В.