Справа № 804/20793/14
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2016-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

31 травня 2016 рокусправа № 804/20793/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чепурнова Д.В.

суддів: Сафронової С.В. Поплавського В.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Трахт К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Авіста і К»

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 січня 2015 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Авіста і К» до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Авіста і К» звернулося з вищевказаним позовом до суду в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № 110/100000/2014/200101/1 від 10.07.2014 року; визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 110100000/2014/00215 від 10.07.2014 року.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що договірна вартість придбаного товариством за зовнішньоекономічним контрактом від 01.04.2014 року № SK2013/03/29, укладеного між ТОВ «Авіста і К» та KOTRIS LTD (Великобританія) товару «прокат плоский з вуглецевої сталі, холоднокатаного, гарячого оцинкованого, з полімерним покриттям у рулонах, стандарт DX51D» країною походження Китай за відповідними специфікаціями склала 530902,05 доларів США Рішенням про коригування митної вартості товару №110/100000/2014/200101/1 від 10.07.2014 р., яким ціна товару скоригована за резервним методом до рівня 559084,9 доларів США, який жодним чином не обґрунтований відповідачем.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 січня 2015 року у задоволенні позову було відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Авіста і К» посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати вказану постанову та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вказує, що судом першої інстанції не надано правової оцінки тому факту, що відповідач визначив митну вартість за резервним методом без послідовного застосування попередніх методів, крім того у митного органу були відсутні підстави для витребування додаткових документів для підтвердження митної вартості товару.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу Дніпропетровська митниця ДФС просить відмовити у її задоволенні та залишити без змін постанову суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник Дніпропетровської митниці ДФС просила відмовити у її задоволенні та залишити без змін постанову суду першої інстанції. представник ТОВ «Авіста і К» не зявився, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 01.04.2014 року між ТОВ «Авіста і К» (покупець) та компанією KOTRIS LTD (Великобританія) (Продавець) укладено Контракт купівлі-продажу № КА-41, згідно до якого визначено, що продавець зобовязується поставити товар у відповідності до специфікацій, які є невідємною частиною цього контракту, на умовах, зазначених у специфікаціях, згідно ІНКОТЕРМС-2000, а покупець прийняти та оплатити товар. Пунктом 3.2 зазначеного Контракту визначено складові ціни товару, яка включає: вартість товару, упакування, маркування, навантаження, експортної ліцензії, митні тарифи, вартість доставки товару на місце, страхування, а також будь-які інші грошові збори, що стягуються з продавця у зв'язку з виконанням даного контракту.

На виконання вказаного контракту та згідно специфікації № 4102 від 29.04.2014 року та інвойсу № 4102 від 29.04.2014 року компанією KOTRIS LTD (Великобританія) здійснено поставку товару, а саме: сталь тонколистова оцинкована методом гарячого занурення в рулонах, стандарт EN10346, сталь DX51D (рулони товщини та ширини 0,30 мм. х 1000 мм., 0,35 мм. х 1000 мм., 0,36 мм. х 1000 мм., 0,40 мм. х 1000 мм., 0,45 х 1250мм.) на суму 256 394, 850 дол. США. та сталь тонколистова оцинкована методом гарячого занурення з полімерним покриттям в рулонах, стандарт EN10169, сталь DX51D (рулони товщини та ширини 0,40 мм. х 1250 мм. різних кольорів та 0,45 мм. х 1250 мм. різних кольорів) на суму 274 507,20 дол. США. Країна походження: Китай, умови поставки: CIF Одеса, вантажовідправник та виробник: SHANDONG HENGJI NEW MATERIALS CO., LTD., CHINA. Всього на загальну суму 530 902,05 доларів США.

З метою розмитнення вказаного товару позивачем подано до митного органу, шляхом електронного декларування митну декларацію № 110100000/2014/217765 від 09.07.2014 року з визначенням вартості за придбаний товар за ціною контракту з використанням основного методу визначення митної вартості (за ціною договору).

На підтвердження митної вартості товару позивач надав митному органу для митного оформлення товару наступні документи: контракт купівлі-продажу № КА-41 від 01.04.2014 року; залізничну накладну № 40553513 від 08.07.2014 року; інвойс № 4102 від 29.04.2014 року; специфікація № 4102 від 29.04.2014 року; пакувальний лист № HJ20131109ACCD4 від 09.11.2013 року; сертифікат про походження товару CCPIT 130295241 від 12.05.2014 року; сертифікат якості № Z від 16.04.2014 року; коносамент № NYKS від 29.04.2014 року; митна декларація країни відправлення від 05.05.2014 року; страховий поліс № від 28.04.2014 року; екологічна декларація № 42533 від 02.07.2014 року.

Відповідно до повідомлення митниці від 09.07.2014 року декларанту митним органом при проведенні перевірки документів, які надані у підтвердження митної вартості, було виявлено наступне: в декларації країни експорту вказана ціна товару 715 дол. США, що не відповідає вартості жодної позиції в інвойсі; не надано документи на передоплату товару відповідно до умов контракту. Тобто документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності.

Враховуючи викладене, митний орган запропонував позивачу надати додатково: каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про вартісні/якісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом).

10.07.2014 року позивач повідомив митницю про бажання надати необхідні для митного оформлення документи, зазначив інформацію щодо передоплати за товар та розбіжностей між вартістю товару, визначеного виробником та третьою особою, яка здійснює постачання даного товару, також повідомив про неможливість надання додаткових документів.

Відповідно до повідомлення митниці від 10.07.2014 року декларанту митним органом зазначено, що митна вартість заявлена декларантом не може бути визнана митним органом, оскільки заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів (ч. 1 ст. 55 МКУ), а саме: не надано перекладу документів, що не дає змогу встановити достовірність задекларованих даних; назва морського судна, що зазначена в екологічній та митній декларації різниться з даними в коносаменті, що може свідчити про неврахування вартості перевантаження до складових митної вартості; документ щодо страхування № не містить інформацію про його вартість.

10.07.2014 року митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 110100000/2014/200101/1, яким скориговано митну вартість товару: сталь тонколистова оцинкована методом гарячого занурення в рулонах, стандарт EN10346, сталь DX51D (рулони товщини та ширини 0,30 мм. х 1000 мм., 0,35 мм. х 1000 мм., 0,36 мм. х 1000 мм., 0,40 мм. х 1000 мм., 0,45 х 1250мм.) до рівня 0,76 дол. США/кг. з 256 394, 850 дол. США. до 266 665,00 дол. США. та сталь тонколистова оцинкована методом гарячого занурення з полімерним покриттям в рулонах, стандарт EN10169, сталь DX51D (рулони товщини та ширини 0,40 мм. х 1250 мм. різних кольорів та 0,45 мм. х 1250 мм. різних кольорів) до рівня 0,94 дол. США/кг. з 274 507,20 дол. США. до 292 419,90 дол. США.

Рішення прийнято з підстав, зазначених у повідомленнях від митниці декларанту при проведенні перевірки документів, які надані у підтвердження митної вартості та ґрунтується на раніше визнаній митній вартості, заявлені в МД № 805130000/2014/4746 від 30.04.2014 року 0,94 дол. США/кг., та в МД № 702020001/2014/4020 від 06.05.2014 року 0,76 дол. США/кг. Тобто митну вартість товар, що імпортується, кориговано до рівня митної вартості ідентичного товару із застосуванням резервного методу 2) д визначення митної вартості.

10.07.2014 року відповідачем прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 110100000/2014/00215..

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку що у митниці не було достатніх підстав для застосування методу визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) оскільки позивачем було заявлено неповні відомості про митну вартість товарів та використані декларантом відомості про митну вартість товарів не підтверджені документально.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.1 ст.52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.

За приписами ч.2 ст.52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено ч.1 ст.53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Як передбачено ч.3 ст.53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію) (ч.4 ст.53 Митного кодексу).

Відповідно до ст.53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 Митного кодексу України).

Як встановлено ч.1 ст.54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з ч.6 ст.54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що в наданих митному органу документах містяться наступні розбіжності:

- у морському коносаменті та митній декларації країни відправлення зазначено інший морський транспортний засіб ( APL SENTOSA-001W18), ніж той, що прибув в порт призначення згідно екологічної декларації (MOZART, Liberia). Зазначене дає обґрунтовані підстави вважати, що наявний ще один морський коносамент, подання якого як транспортного документу відправлення є обовязковим (ст. 335 МКУ);

- наявність різних коносаментів та різних морських транспортних засобів свідчить про проведення відповідних навантажувально-розвантажувальних операцій. У документах митного оформлення відсутні відомості щодо витрат на навантажувально-розвантажувальні операції по перевантаженню товару;

- страховий поліс № від 28.04.2014 року не містить відомостей про його вартість, декларантом не надано документа, який підтверджує вартість страхування;

- декларантом при поданні митної декларації не було надано перекладу документів.

В звязку з чим у митного органу були підстави для витребування у позивача додаткових документів, крім того за запитом митного органу позивачем не були надано запитувані документи.

Відповідно до ч.1 ст.55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митний орган має виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. При цьому, такий контроль може здійснюватися в тому числі шляхом порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, тобто з використанням бази даних Єдиної автоматизованої системи Державної митної служби України, яка містить відповідну інформацію.

Враховуючи зазначені обставини колегія суддів зазначає, що митним органом встановлено, що рівень заявленої декларантом митної вартості товарів є нижчим за рівень митної вартості товарів, найбільш близьких за своїми характеристиками) за вже оформленими митними деклараціями, що визнані митними органами МД № 805130000/2014/4746 від 30.04.2014 року та МД № 702020001/2014/4020 від 06.05.2014 року.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що митним органом проведено процедури консультації з декларантом, що підтверджується матеріалами справи. При цьому митним органом належним чином мотивовано необхідність застосування резервного методу та неможливості застосування попередніх.

Крім того на момент прийняття оскаржуваного рішення, позивачем не було надано належні підтвердження формування ціни товару.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно були застосовані норми матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції і не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Авіста і К» - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.

В повному обсязі ухвала складена 03 червня 2016 року.

Головуючий: Д.В. Чепурнов

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: В.Ю. Поплавський