Справа № 826/8292/15
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2016-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/8292/15 Головуючий у 1-й інстанції: Аблов Є.В. Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

31 травня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Мацедонської В.Е.,

суддів Лічевецького І.О., Мельничука В.П.,

при секретарі Горяіновій Н.В.,

розглянувши за відсутності осіб, які беруть участь в справі, відповідно до ч.1 ст.41 КАС України у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 17 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області, Державної казначейської служби України про визнання дій неправомірними, стягнення заробітної плати,-

в с т а н о в и в:

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 17 грудня 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області, Державної казначейської служби України про визнання дій неправомірними, стягнення заробітної плати відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції з мотивів порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову постанову про задоволення в повному обсязі адміністративного позову ОСОБА_2 Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що вона в жовтні-листопаді 2014 року виконувала свої посадові обовязки, має право на винагороду за працю та з 26 жовтня 2014 року заробітна плата працівників апаратів судів повинна розраховуватися, виходячи з розміру посадового окладу, встановленого Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Особи, які беруть участь в справі в судове засідання не зявилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином, тому у відповідності до ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що з 01 листопада 2010 року позивач працює в Перевальському районному суді Луганської області секретарем суду, є державним службовцем та на час подання позову мала 11 ранг державного службовця, що відповідає 6 категорії.

З матеріалів справи вбачається, що позивач (секретар Перевальського районного суду Луганської області) з 01 жовтня 2014 року по 30 листопада 2014 року відпрацювала повні місяці, а саме: в жовтні 2014 року - 23 робочі дні; в листопаді 2014 року - 20 робочих днів.

Як вбачається з розрахункового листа за жовтень 2014 року, ОСОБА_2 нарахована заробітна плата в розмірі 1938,41 грн., з яких: посадовий оклад 1218,00 грн., доплата за ранг 70 грн., надбавка від окладу та рангу 148,12 грн., премія 162,93 грн., надбавка за вислугу років (15%) 193,20 грн., індексація прибутку 146,16 грн., всього утримано: 439,73 грн., з яких: профвнески 19,38 грн., прибутковий податок 273,03 грн., ЄСВ держслужбовців 118,24 грн., військовий збір (1,5%) 29,08 грн., усього до видачі - 1498,68 грн.

14 жовтня 2014 року внесено зміни до ч.1 ст.144 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та доповнено абзацом другим, в якому зазначено, що розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду. Посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців.

Дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області по нарахуванню заробітної плати з 26 жовтня 2014 року, виходячи з посадового окладу в розмірі мінімальної заробітної плати, визначеної Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» в сумі 1218,00 грн., позивач вважає неправомірними.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, дійшов висновку про правомірність дій Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області та відсутність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами регулюються Конституцією України, Законом України «Про судоустрій і статус суддів», Законом України «Про державну службу», що регулює суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу. Він визначає загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті, Законом України «Про оплату праці», який визначає економічні, правові та організаційні засади оплати праці працівників, які перебувають у трудових відносинах, на підставі трудового договору з підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності та господарювання, а також з окремими громадянами та сфери державного і договірного регулювання оплати праці і спрямований на забезпечення відтворювальної і стимулюючої функцій заробітної плати.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про оплату праці» джерелом коштів на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, є кошти, які виділяються з відповідних бюджетів, грантів, а також частина доходу, одержаного внаслідок господарської діяльності та інших джерел.

Згідно ст.13 вищезазначеного Закону оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законодавчих та інших нормативних актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів в межах бюджетних асигнувань та інших позабюджетних доходів. Обсяги витрат на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом.

В силу вимог ст.33 Закону України «Про державну службу» умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №268 від 09 березня 2006 року «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» затверджено схему посадових окладів керівних працівників і спеціалістів апарату місцевих загальних судів.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року №482 «Деякі питання оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів, що фінансуються з бюджету» встановлено, що у разі, коли розмір посадового окладу працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів, що фінансуються з бюджету, нижчий ніж визначений законом розмір мінімальної заробітної плати, посадовий оклад установлюється на рівні відповідного розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно із ст.8 Закону України «Про державний бюджет на 2014 рік» мінімальна заробітна плата у 2014 році встановлена у місячному розмірі 1218,00 грн.

Статтею 8 Закону України «Про державний бюджет на 2015 рік» встановлено мінімальну заробітну плату у 2015 році у місячному розмірі 1218,00 грн., а з 01 вересня 2015 року у місячному розмірі 1378,00 грн.

Підпунктом 59 п.5 Розділу XII Закону України «Про прокуратуру» доповнено ч.1 ст.144 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» абзацом другим: «При цьому розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду. Посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців.»

Відповідно до п.1 Розділу XII Закону України «Про прокуратуру», пункт 5 розділу XII (крім підпунктів 3, 5, 8, 9, 12, 20, 42, 49, 63, 67), набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Закон України «Про прокуратуру» було опубліковано в газеті «Голос України» від 25 жовтня 2014 року №206 (5959), отже, пп.59 п.5 Розділу XII вказаного закону чинний з 26 жовтня 2014 року.

Разом з тим, підпунктами 1, 2 п.13 Розділу XIIІ Закону України «Про прокуратуру» Кабінету Міністрів України доручено:

- у тримісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом;

- у двомісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону, внести на розгляд Верховної Ради України пропозиції щодо приведення законодавчих актів у відповідність із цим Законом, у тому числі з метою забезпечення збільшення видатків Державного бюджету України на оплату праці працівників апаратів судів та встановлення їм посадових окладів у розмірі, не меншому за передбачені Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Таким чином, реалізація визначених Законом України «Про прокуратуру» змін в частині зміни складової частини (окладу) розміру заробітної плати працівника апарату суду відповідної категорії була можлива за умови розроблення Кабінетом Міністрів України необхідних актів та подання таких на розгляд Верховної Ради України.

Відповідно до ч.1 ст.142, ч.1 ст.143 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» (в редакції до внесення змін Законом України «Про забезпечення права на справедливий суд») та ч.1 ст.145 в чинній редакції - фінансування всіх судів в Україні здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно з п.9 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» (у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік»), норми і положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

29 березня 2015 року набрав чинності Закон України «Про забезпечення права на справедливий суд», відповідно до якого абз.2 ч.1 ст.147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» викладено у наступній редакції: «При цьому розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду. Посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців».

Разом з тим, ч.6 ст.152 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначено, що правовий статус працівників апарату суду встановлено Законом України «Про державну службу». Умови оплати праці, матеріально-побутового, медичного, санаторно-курортного і транспортного забезпечення працівників апарату суду визначається на засадах, що встановлені для відповідної категорії працівників апаратів центральних та місцевих органів виконавчої влади.

При цьому, Законом України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28 грудня 2014 року, який набрав чинності 01 січня 2015 року, встановлено, що норми і положення частини третьої статті 69, статті 129, частини першої статті 144 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Таким чином, колегія суддів вважає, що здійснення нарахування та виплати заробітної плати позивачу, виходячи з розміру посадового окладу в 1218,00 грн., здійснено відповідно до норм закону, що регулює оплату праці працівників апаратів судів, зокрема Законів України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», «Про Державний бюджет України на 2015 рік», «Про державну службу» та постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів», а тому відсутні правові підстави вважати, що відповідачем допущено порушення прав позивача щодо нарахування йому заробітної плати за період з 26 жовтня 2014 року, виходячи з розміру посадового окладу в сумі 1218 грн., а також відсутні підстави для стягнення заборгованості за жовтень-листопад 2014 року.

Крім того, з квітня 2014 року на території Луганської і Донецької області (в тому числі у м.Перевальськ) проводиться антитерористична операція.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р встановлено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, у тому числі м.Перевальськ. Розпорядженням Кабінету Міністрів України №1079-р від 05 листопада 2014 року зупинено дію розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р.

07 листопада 2014 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження №1085-р, яким затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, куди зокрема віднесено м.Перевальськ.

Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей» від 07 листопада 2014 року №595 затверджено Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей.

Відповідно до п.4 Тимчасового порядку фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, заробітна плата (грошове забезпечення, суддівська винагорода) виплачується та виплати за час щорічної відпустки працівникам (військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу) установи, яка переміщена на контрольовану територію, здійснюються, якщо установа продовжує функціонувати і працівники (військовослужбовці, особи рядового і начальницького складу) виконують свої обовязки. Переміщення установи на контрольовану територію, а також її функціонування на цій території здійснюється за рішенням органу вищого рівня (у разі переміщення органу місцевого самоврядування - за рішенням відповідної місцевої ради).

Згідно ст.14 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» у районі проведення антитерористичної операції можуть вводитися тимчасово обмеження прав і свобод громадян.

Як вбачається з листа Державної казначейської служби України від 13 жовтня 2014 року №14-08/3291-22698, адресованому розпорядникам бюджетних коштів, згідно зі ст.14 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», постанови Правління Національного Банку України «Про призупинення здійснення фінансових операцій» від 06 серпня 2014 року №466, доручень Президента України, рішень Ради національної безпеки і оборони України, доручень Кабінету Міністрів України призупинено казначейське обслуговування розпорядників, одержувачів бюджетних коштів та інших клієнтів на території, яка не контролюється українською владою, а також банки України, небанківські установи та національний оператор поштового звязку, які є учасниками платіжних систем, призупинили здійснення усіх видів фінансових операцій на зазначеній території.

У звязку з наведеним, Державна казначейська служба України застерегла розпорядників бюджетних коштів щодо прийняття рішення про виплату заробітної плати працівникам підпорядкованих установ, які перебувають на території, що не контролюється українською владою, за рахунок перерозподілу бюджетних асигнувань між адміністративно-територіальними одиницями.

Головні розпорядники бюджетних коштів, якими є Державна судова адміністрація України і Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Луганській області, мають подавати до Державної казначейської служби України розподіли відкритих асигнувань виключно по розпорядниках та одержувачах бюджетних коштів, які знаходяться на території, що контролюється українською владою.

Разом з тим, Перевальський районний суд Луганської області на час розгляду справи знаходиться на території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження. Матеріали справи не містять доказів, що позивач - державний службовець, знаходиться на території підконтрольній Україні та продовжує здійснювати свої функції як працівник протягом вказаного періоду; жодних доказів щодо зарахування позивача до апарата суду, який розміщений на території, підконтрольній українській владі, суду не надано.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області та Державної казначейської служби України.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її зміни або скасування.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 17 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 07 червня 2016 року.

Головуючий суддя В.Е.Мацедонська

Судді І.О.Лічевецький

ОСОБА_3

Головуючий суддя Мацедонська В.Е.

Судді: Мельничук В.П.

ОСОБА_4