Справа № 643/1908/16-а
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2016-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 р.Справа № 643/1908/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калитки О. М.

Суддів: Бондара В.О. , Кононенко З.О.

за участю секретаря судового засідання Вовченко І.В,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

за участю прдеставника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Московського районного суду м. Харкова від 01.04.2016р. по справі № 643/1908/16-а

за позовом ОСОБА_3

до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м.Харкова

про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_3, звернувся до Московського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова в частині переведення з виду пенсії за вислугу років на вид пенсії за віком, які не відповідають вимогам застосування статей Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і значно звужують загальну суму пенсії;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова зробити перерахунок, нарахунок виду пенсії за віком ОСОБА_3, як непрацюючому громадянину України, з заліком усіх пенсійних надбавок: за понад нормативний стаж, з урахуванням показника середньомісячної заробітної плати за 2012, 2013, 2014 роки у розмірі 2960,62 грн., на підставі п.2 ст.40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, підвищення пенсії на 20 % відповідно п.6 ст.1 Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» від 01.06.2000 року №1767-111, підвищення пенсії «як дитині війни» на підставі ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з заліком усіх пенсійних надбавок визначених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV, на підставах документів, що є в пенсійній справі, з урахуванням додаткових документів, індексу інфляції, починаючи з 02.02.2015 року,та зробити відповідні виплати, за мінусом вже отриманих сум за розрахунковий період з розміру 1152,53грн.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що відповідачем не додержано вимоги чинного законодавства при переведенні позивача з виду пенсії за вислугу років на вид пенсії за віком.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 01.04.2016 року у справі № 643/1908/16-а відмовлено у задоволені позову ОСОБА_3 до Управління пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії.

Позивач не погодився із рішенням суду та подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Відповідач надав до суду письмові заперечення, в яких вказав, що не погоджується з вимогами апеляційної скарги, вважає постанову суду першої інстанції обґрунтованою та такою, що винесена з додержанням норм матеріального та процесуального права, просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Представник позивача відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив суд скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив суд вимоги апеляційної скарги залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, представника відповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 є непрацюючим пенсіонером. Загальний страховий стаж ОСОБА_3 складає 30 років 4 місяця 17 днів.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.12.2014 по справі №643/13098/14-а визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова щодо відмови в поновленні виплати пенсії за вислугу років позивачу, викладену в протоколі засідання комісії управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова по розгляду спірних питань від 17.07.2014 року; зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова нарахувати та виплачувати ОСОБА_3 пенсію за вислугу років, починаючи з 16.07.2014року. В іншій частині позовних вимог відмовлено, а саме в зобов'язанні Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова поновити виплату пенсії з переведенням пенсії за вислугу років на пенсію за віком довічно на підставі того, що вимога позивача про переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком є передчасною, оскільки позивачу постановою Московського районного суду м.Харкова від 21.10.2014 року було відмовлено у поновлені виплати пенсії за вислугу років.

Протоколом засідання комісії Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова по розгляду суперечних питань від 12.02.2015 року було відмовлено у переведенні з одного виду пенсії на інший відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у зв'язку з тим, що серед переліку документів, доданих до заяви про преведення з одного виду пенсії на інший, відсутні документи, що підтверджують місце проживання (реєстрації) в Україні позивача, а відповідно до рішення Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.12.2014 року по справі 643/13098/14-а зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова поновити позивачу нарахування та виплату пенсії за вислугу років починаючи з 16.07.2014 року, і тому підстав для переведення з одного виду пенсії на інший немає.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 08.09.2015 року у справі №643/4452/15-а позовні вимоги ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про скасування або визнання не чинним окремого положення рішення, зобов`язання вчинення певних дій задоволено частково.

Визнано відмову Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова в переведенні ОСОБА_3 з виду пенсії за вислугу років на вид пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» протиправною.

Скасовано Протокол засідання комісії Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова по розгляду суперечних питань від 12.02.2015 року.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Московському районі міста Харкова перевести ОСОБА_3 з виду пенсії за вислугу років на вид пенсії за віком здійснивши нарахування (перерахування) з заліком усіх пенсійних надбавок на підставах визначених чинним пенсійним законодавством України, як непрацюючому громадянину за документами, що є в пенсійній справі, з урахуванням додатково наданих документів, індексу інфляції починаючи з 02.02.2015 року та зробити відповідні виплати.

Провадження в частині позовних вимог щодо зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Московському районі міста Харкова здійснити нарахування (перерахування) поновленої пенсії за вислугу років на підставі ч.2 ст.49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що виплата пенсії поновлюється в порядку передбаченому ч.3 ст.35 та ст.46 з заліком усіх пенсійних надбавок на підставах визначених цим Законом України, як непрацюючому громадянину, за документами що є в пенсійній справі, індексу інфляції починаючи з 16.07.2014 року та зробити відповідні виплати закрито.

Згідно ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування №1058 від 9 липня 2003 року мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону №1058 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону №1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058 регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058.

ОСОБА_4 праці та соціальної політики України та Пенсійного фонду України від 11 березня 2009 року № 20/0/18-09/039/4096/02-01 було повідомлено, що до законодавчого врегулювання питання визначення показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, перерахунки пенсій у 2009 році відповідно до підпункту 3 пункту 11 постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530 проводяться із застосуванням показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії за 2007 рік (1197,91 грн.).

Як вбачається з матеріалів справи, пенсію позивачу обчислено з оптимальної заробітної плати 2814, 48 грн. (з урахуванням показника середньомісячної заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні за 2007 рік 1197,91 * 2,34949) за період з 01.12.1991 по 30.11.1996, обраної згідно довідок про заробітну плату № 223 від 07.11.2007 за період з 01.10.1991 по 28.02.1997, виданої Харківським державним вищим училищем фізичної культури № 1, № 327 від 05.08.2010 за період з 01.09.1994 по 31.07.2000, виданої Харківською обласною організацією фізкультурно-спортивного товариства «Динамо» України, № 200 від 05.08.2010 за період з 09.10.1995 по 28.02.1997, виданої Комунальним закладом школа вищої спортивної майстерності та даних із системи персоніфікованого обліку відомостей про застраховану особу з 01.07.2000 по 01.08.2000 при загальному стажі 30 років 4 місяці 17 днів. Стаж зараховано по 01.08.2000.

Розрахунок пенсії з 02.02.2015:

1197,91 х 2,34949 х 0, 40950 = 1152,53 грн.

1197,91 - середній заробіток за 2007 рік

0,30333 - індивідуальний коефіцієнт стажу

0,40950 - індивідуальний коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 1.35

2,34949 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати

1152,53 - розмір пенсії за віком

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що пенсію позивачу обчислено відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст. 5 Закону України Про пенсії за особливі заслуги перед Україною, пенсія за особливі заслуги встановлюється як надбавка до розміру пенсії, на яку має право особа згідно із законом.

Відповідно до п. 6 ст.1 Закону України Про пенсії за особливі заслуги перед Україною, пенсії за особливі заслуги перед Україною встановлюються громадянам України, особам, відзначеним почесним званням України, колишніх Союзу PCP та Української PCP заслужений.

Оскільки посвідчення №2306 позивача іншої форми, яке містить звання «заслужений тренер України» і не містить інформації щодо почесного звання та підписане головою Державного комітету України з фізичної культури і спорту, а не Президентом України, то підстави для перерахунку за особливі заслуги перед Україною згідно з законодавством відсутні.

Також згідно ст. 1 Закону України Про соціальний захист дітей війни дитиною війни - є особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

Відповідно до Порядку посвідчення права особи на пільги відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни" штамп у пенсійних посвідченнях громадян, зазначених у пункті 1 цього Порядку, проставляється на підставі паспорта громадянина України. Відповідний штамп проставляється регіональними органами (закладами) праці та соціального захисту населення за зареєстрованим місцем проживання осіб, які належать до категорії дітей війни. До виготовлення зазначених штампів, а також у разі наявності в особи ламінованого пенсійного посвідчення або втрати пенсійного посвідчення (до отримання дубліката) особам, які належать до дітей війни, органами праці та соціального захисту населення видаються тимчасові довідки. Виготовлення штампів здійснюється на замовлення регіональних органів праці та соціального захисту населення за рахунок коштів місцевих бюджетів.

Разом з тим, відповідне посвідчення позивача, яке дає право особи на пільги відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни", матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як вбачається з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку

Згідно ст. 11 ч. 1 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно із ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

У відповідності до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що Управління пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова діяло на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Отже, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги з наведених вище підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Московського районного суду м. Харкова від 01.04.2016р. по справі № 643/1908/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_5
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_6 ОСОБА_7
Повний текст ухвали виготовлений 06.06.2016 р.