Справа № 812/2126/14
Суддя: Сухарьок Михайло Гаврилович
Дата ухвалення: 2016-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Качуріна Л.С.
Суддя-доповідач - Сухарьок М.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2016 року справа №812/2126/14

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Сухарька М.Г., Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г.,

при секретарі судового засідання - Святодух О.Б.,

за участю представника відповідачів - Іпатенко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 14 травня 2014 р. у справі № 812/2126/14 за позовом ОСОБА_5 до Головного управління Міндоходів у Луганській області Міністерства доходів і зборів України, старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Рубіжанського міського управління юстиції Ядрихінського Б. В., Рубіжанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області, Міністерства доходів і зборів України про визнання протиправними дій та бездіяльності, незаконними та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати дії Рубіжанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області і старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Рубіжанського міського управління юстиції Ядрихінського Б. В., спрямовані на штучно, протиправно створену вимогу № Ф-249-у від 16.11.2013 р. про сплату ОСОБА_5 боргу в сумі 2312,07 грн та Постанову про відкриття виконавчого провадження від 13.03.2014 р. по цій вимозі - протиправними;

- визнати незаконною та скасувати вимогу Рубіжанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області № Ф-249-у від 16.11.2013 р. про сплату ОСОБА_5 боргу зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені в сумі 2312,07 грн та скасувати Постанову ВП № 42479126 про відкриття виконавчого провадження старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Рубіжанського міського управління юстиції Ядрихінського Б. В. по вимозі № Ф-249-у від 16.11.2013 р.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 14 травня 2014 р. у задоволенні позову було відмовлено.

Позивач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції, прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції не було враховано положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Також апелянт вказує на розбіжності копій вимоги № Ф-249-у від 16.11.2013 р., яка наявна у позивача та у Відділу державної виконавчої служби Рубіжанського міського управління юстиції.

Від позивача надійшов лист, в якому ОСОБА_5 вказує, що своєї особистої участі не вбачає за необхідне.

Від Відділу державної виконавчої служби Рубіжанського міського управління юстиції на адресу суду надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких наявне клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Представник Головного управління Міндоходів у Луганській області Міністерства доходів і зборів України, Рубіжанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області, Міністерства доходів і зборів України проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечувала.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, вважає за необхідне у задоволенні вимог апеляційної скарги відмовити, а постанову суду залишити без змін з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що 13 грудня 2012 року Управлінням Пенсійного фонду України в м. Рубіжному Луганської області була направлена ОСОБА_5 вимога № Ф1033-у від 13 грудня 2012 року про сплату боргу на суму 2312,07 грн, оскільки у неї наявна заборгованість зі сплати єдиного внеску за період січень-липень 2011 року. Вказана вимога була отримана позивачем 15 грудня 20123 року.

17 грудня 2012 року ОСОБА_5 надала до управління заяву про узгодження вимоги про сплату боргу та скасування вимоги № Ф1033-у від 13 грудня 2012 року.

20 грудня 2012 року управлінням було направлено рішення про результати розгляду скарги (заяви): залишити вимогу платника без змін, а заяву платника без задоволення.

25 грудня 2012 року ОСОБА_5 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області із заявою про оскарження вимоги № Ф1033-у від 13 грудня 2012 року.

Листом № 356/0310 від 15 січня 2013 року Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повідомило, що за результатами розгляду скарги ОСОБА_5 від 25 грудня 2012 року прийнято рішення: вимогу про сплату боргу № Ф1033-у від 13 грудня 2012 року залишено без змін, скаргу - без задоволення.

Докази погашення ОСОБА_5 боргу в сумі 2312,07 грн за вимогою № Ф1033-у від 13 грудня 2012 року в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин 16 листопада 2013 року Рубіжанською об'єднаною державною податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області (далі - Рубіжанська ОДПІ) відповідно до п.4 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI) була виставлена та направлена позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення Вимога № Ф-249-у на суму 2312,07 грн за період січень - липень 2011 року про сплату боргу (недоїмки).

ОСОБА_5 звернулась зі скаргою до Головного управління Міндоходів у Луганській області про скасування направленої вимоги вважаючи, що зазначена вимога про сплату недоїмки з єдиного внеску є неправомірною, оскільки позивач є резидентом України, фізичною особою-підприємцем та пенсіонером за віком, отримує відповідну пенсію і на підставі ч.4 ст. 4 Закону № 2464-VI звільнена від сплати за себе єдиного внеску.

Рішенням заступника голови Головного управління Міндоходів у Луганській області за результатами розгляду скарги позивача (вих. № 12102/12-32-10-04/22 від 19 грудня 2013 року) вимогу Рубіжанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області від 16 листопада 2013року № Ф-249-у про сплату недоїмки в розмірі 2312,07 грн залишено без мін.

Рішенням Міністра доходів і зборів України від 20 січня 2014 року № 295/М/99-99-10-01-0715 аналогічна скарга позивача розглянута та залишена без задоволення. ОСОБА_5 роз'яснено її право у разі не згоди с прийнятим рішенням звернутись до суду.

12 березня 2014 року Відділом державної виконавчої служби Рубіжанського міського управління юстиції (далі - ВДВС) було отримано заяву Рубіжанської ОДПІ про відкриття виконавчого провадження за вимогою від 16 листопада 2013 року № Ф-249-у.

13 березня 2014 року старшим державним виконавцем ВДВС Ядрихінським Б. В. на підставі вказаної заяви було відкрито виконавче провадження № 42479126 про стягнення з ОСОБА_5 на користь Рубіжанської ОДПІ заборгованості у сумі 2312.04 грн.

Таким чином, спірним в даній справі є питання правомірності винесення Рубіжанською ОДПІ вимоги від 16 листопада 2013 року № Ф-249-у.

ОСОБА_5 перебуває на обліку платників податку в Рубіжанській ОДПІ як фізична особа-підприємець на спрощеній системі оподаткування.

Рубіжанська ОДПІ є суб'єктом владних повноважень, який у спірних правовідносинах здійснює повноваження, покладені на нього п. 19-1.1.8 Податкового кодексу України, відповідно до якого забезпечує достовірність та повноту обліку платників податків та платників єдиного внеску, суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, об'єктів оподаткування та об'єктів, пов'язаних з оподаткуванням.

З набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи» та Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи» повноваження щодо формування податкової політики в частині адміністрування, зокрема, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, та забезпечення її реалізації з 01 жовтня 2013 року покладені на органи доходів і зборів України.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон № 2464-VI.

Таким чином, колегія суддів не приймає посилання апелянта на неправомірне незастосування норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV, через те, що вказаний закон не регулює спірні правовідносини.

Пунктом 3-1 ч.1 ст. 1 Закону № 2464-VI (в редакції, чинній на момент звернення позивача до суду) органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що формує податкову і митну політику (в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів, єдиного внеску) та забезпечує її реалізацію (центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), та його територіальні органи.

Згідно п.7 ч.1 ст. 13 цього Закону № 2464-VI органи доходів і зборів мають право стягувати з платників несплачені суми єдиного внеску.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Згідно з ч.4 ст. 4 цього Закону, яка набрала чинності з 06 серпня 2011 року, особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ч.2 ст. 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов'язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством, подавати звітність до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно з частиною 8 статті 9 Закону № 2464-VI платники єдиного внеску, зазначені у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 10 лютого наступного року, крім фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, та членів сімей таких осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, які сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік.

ОСОБА_5 є пенсіонером за віком, у зв'язку з чим, враховуючи приписи ч.4 ст. 4 Закону № 2464-VI, її звільнено від сплати за себе єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування з серпня 2011 року.

Проте, борг позивача зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в розмірі 2312,07 грн виник до серпня 2011 року. За таких обставин вказаний борг підлягає сплаті.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV (далі - Закон № 606-XIV) примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Згідно ч.2 ст. 17 Закону № 606-XIV відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою, зокрема, такі виконавчі документи, як рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 19 Закону № 606-XIV державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Згідно ч.1 ст. 25 Закону № 606-XIV державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч.2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Вимогу № Ф-249-у могло бути пред'явлено до виконання до 02 грудня 2014 року.

Таким чином, враховуючи правомірність прийняття Рубіжанською ОДПІ вимоги від 16 листопада 2013 року № Ф-249-у, старшим державним виконавцем ВДВС Ядрихінським Б. В. було правомірно винесено постанову ВП № 42479126 про відкриття виконавчого провадження.

Щодо розбіжностей копій вимоги № Ф-249-у від 16 листопада 2013 року, яка наявна у позивача та у ВДВС, на яких апелянт ґрунтує вимоги апеляційної скарги, необхідно зазначити наступне.

З наявних в матеріалах справи копій вимоги № Ф-249-у не вбачається відмінність суми боргу, юридичних підстав та дати складення вимоги. Зазначення дати «02.12.2013 р.» в пункті 5 копії вимоги, яка надійшла до виконавчого органу, не свідчить про фальсифікацію документу. Вказана дата визначає початок перебігу строку звернення вимоги до примусового виконання.

На підставі викладеного, судова колегія робить висновок, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 14 травня 2014 р. у справі № 812/2126/14 за позовом ОСОБА_5 до Головного управління Міндоходів у Луганській області Міністерства доходів і зборів України, старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Рубіжанського міського управління юстиції Ядрихінського Б. В., Рубіжанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області, Міністерства доходів і зборів України про визнання протиправними дій та бездіяльності, незаконними та скасування рішень - залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 14 травня 2014 р. у справі № 812/2126/14 - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали проголошені в судовому засіданні 08 червня 2016 року, повний текст виготовлений 09 червня 2016 року.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після виготовлення повного тексту.

Колегія суддів Сухарьок М.Г.

Блохін А.А.

Гаврищук Т.Г.