Справа № 804/3184/15
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2015-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 листопада 2015 рокусправа № 804/3184/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Олійник Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Головного управління Держземагенства у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року

у адміністративній справі № 804/3184/15 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держземагенства у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Держземагенства у Дніпропетровській області щодо не вирішення клопотання ОСОБА_1 від 22 грудня 2014 року у встановленому порядку, та зобов'язано Головне управління Держземагенства у Дніпропетровській області розглянути клопотання ОСОБА_1 від 22 грудня 2014 року в порядку визначеному Земельним кодексом України. У задоволенні решти позову судом відмовлено.

Зазначене рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку з підстав помилкового застосування норм матеріального права, та без належного врахування обставин, що мають значення для правильного вирішення спору у цій справі, у зв'язку з чим просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду, та прийняти інше рішення про відмову у задоволені позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на звернення позивача ОСОБА_1 22.12.2014 р. до Головного управління Держземагентства у Дніпропетровській області з клопотанням в порядку ст.118 Земельного кодексу України про погодження та виділення земельної ділянки орієнтовним розміром до 2,0 га в адміністративних межах Військової сільської ради з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та надання дозволу на розробку проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га з метою передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Військової сільської ради, відповідач по справі листом за вих. №31-4-0.11-1428/2-15 від 27.01.2015 р. повідомив, що долучені до клопотання матеріали не відповідають вимогам Земельного кодексу України, оскільки на графічних матеріалах не зазначено земельну ділянку орієнтовної площею 2 га, яка передбачається для відведення, а в інших документах міститься інформація про відношення ділянки до категорії угідь та інших багаторічних насаджень.

Вирішуючи спір у цій справ, суд першої інстанції спираючись на положення ч.1 ст.81, ст.15-1, ч.4 ст.122 Земельного кодексу України, та на пп.6-1 п.4, п.4.30, п.7 Положення про Державне агентство земельних ресурсів України, затвердженого Указом Президента України від 08.04.2011 р. № 445 - визнав, що належним уповноваженим державою органом, який має здійснювати функції в контексті заявлених позовних вимог є Головне управління Держземагентства у Дніпропетровській області, а позивач по цій справі згідно ст.116 п.б ч.1 ст.121 Земельного кодексу України має право на безоплатну передачу йому земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства в розмірі не більше 2,0 гектара.

При цьому, на підставі системного аналізу положень ст.ст.118, 122, 123, 186-1 Земельного кодексу України, та наказу Державного агентства земельних ресурсів України від 28.02.2013 року № 72 «Про деякі питання реалізації повноважень з питань передачі земель сільськогосподарського призначення державної власності для всіх потреб», суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач по справі є належним органом по розгляду питання передачі земельної ділянки у власність громадян. Оскільки з листа відповідача від 27.01.2015 р. вих. №31-4-0.11-1428/2-15 вбачається, що відповідачем не розглянуто клопотання в порядку ч.3 ст.123 Земельного кодексу України, та відсутня відмова в наданні відповідного дозволу, суд першої інстанції визнав, що відповідачем допущено бездіяльність щодо не вирішення клопотання у встановленому порядку та не прийняття відповідного рішення у відповідності до вимог Земельного кодексу України.

Судова колегія не може погодитися з висновками суду першої інстанції у цій справі з огляду на положення ч.6 ст.118 Земельного кодексу України, якою чітко визначено, що у клопотанні зазначається не лише про бажані розміри та мета використання земельної ділянка, а й додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, а також у зв'язку з помилковістю висновків щодо не вирішення відповідачем клопотання у встановленому порядку.

Так, за змістом адміністративного позову ОСОБА_1 (а.с.5-7), останній вказує на єдине його звернення до відповідача з клопотанням в порядку ст.118 Земельного кодексу від 22.12.2014 р. (а.с.10), а згідно змісту листа Головного управління Держземагенства у Дніпропетровській області від 27.01.2015 р. вих. №31-4-0.11-1428/2-15 (а.с.11), відповідачем було надано відповідь ОСОБА_1 на вказане його звернення про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,0 га в межах Військової сільради, тобто, по поставленому позивачем питанню у згаданому вище клопотанні, з посиланням на долучені до клопотання матеріали, в тому числі і графічні.

З урахуванням наведених в попередньому абзаці обставин, тобто, звернення позивача до Головного управління Держземагенства у Дніпропетровській області лише з клопотанням і відсутності будь-яких інших заяв ОСОБА_1 з вказаного питання до відповідача, судова колегія визнає помилковими висновки першої інстанції про протиправність бездіяльності відповідача по розгляду клопотання позивача від 22.01.2015 р.

Стосовно вирішення відповідачем клопотання ОСОБА_1, судова колегія виходячи з матеріалів справи звертає увагу на те, що в долучених позивачем до клопотання графічних матеріалах не зазначено бажане місце розташування земельної ділянки орієнтованим розміром 2,0 га, а зазначено бажану земельну ділянку єдиним масивом розміром 16 га поблизу с.Військове Солонянського району Дніпропетровської області, без зазначення де саме із даного масиву розміром 16 га і якої форми має бути виділена йому земельна ділянка розміром 2,00 га, що в свою чергу позбавляє відповідача можливості ідентифікувати земельну ділянку для вирішення ініційованого позивачем питання та визначення відповідності місця розташування об'єкта вимогам чинного законодавства, оскільки до складу зазначеної позивачем земельної ділянки розміром 16 га також входять окремі земельні ділянки Військової сільради Солонянського району Дніпропетровської області, а згідно довідки з державної статистичної звітності (а.с.14) бажана в отримані позивачем земельна ділянка державної форми власності віднесена до категорії «землі сільськогосподарського призначення», має цільове призначення «землі запасу» за видом угідь «інші багаторічні насадження», яка використовується відповідно до п.27 ГОСТ 26640-85 багаторічне сільськогосподарське насадження - під штучно створені древесні, кущові, трав'янисті багаторічні насадження, призначені для отримання врожаю плодово-ягідної, технічної та лікарської продукції.

Вимога щодо позначення на відповідному графічному матеріалі бажане місце розташування земельної ділянки з її орієнтовними розмірами також прописана постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2009 р. N 113 «Про затвердження типової форми заяви (клопотання) про вибір місця розташування земельної ділянки», якою затверджено типову форму заяви (клопотання) про вибір місця

розташування земельної ділянки.

Як вбачається з графічних матеріалів, доданих позивачем до заяви, бажане місце розташування земельної ділянки розміром до 2 га, з приводу якої подано клопотання - відсутнє у розумінні вимог ст.118 ЗК України, і зазначені лише бажані графічні межі території розміром 16 га поблизу с.Військове, Солонянського району Дніпропетровської області, в склад якої входять окремі земельні ділянки (адміністративні межі Військової сільської ради). Тобто конкретно визначена земельна ділянка із конкретним розміром, яку позивач хоче отримати у власність, не наведена. Відповідно, Управління обґрунтовано зробило висновок, що подані позивачем графічні матеріали не відповідають вимогам ст.ст.118, 123 Земельного кодексу, оскільки не можуть вважатися такими, що містять місце розташування бажаної земельної ділянки, адже не дозволяють ідентифікувати земельну ділянку для вирішення питання, та встановити відповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, що є перешкодою для задоволення клопотання про надання позивачу безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею до 2,0 га в межах.

Впевненість позивача про достатність окреслення ним території розміром 16 га поблизу с.Військове Солонянського району Дніпропетровської області, і про обов'язок відповідача самостійно визначити земельну ділянку без її погодження - є помилковою, оскільки діюче земельне законодавство не уповноважує відповідача на визначення та пошук вільної земельної ділянки для осіб, які мають бажання отримати землю безоплатно у власність.

З огляду на вищевикладене, судова колегія дійшла висновку про правомірність дій Головного управління Держземагентства у Дніпропетровській області, оскільки останній своєю відповіддю від 27.01.2015 р. у визначений законом строк було проінформовано позивача про невідповідність земельному законодавству та наявності зауважень до долучених до клопотання матеріалів, що й є конкретними причинами відмови позивачу у задоволені його клопотання від 22.12.2014 року.

Щодо форми відмови відповідача, судова колегія звертає увагу на той факт, що діючим законодавством України не встановлено конкретної її форми, тому питання форми відмови вирішується в індивідуальному порядку по кожному окремому встановленому факту відмови.

Відповідно до Рекомендацій №R (80) 2 щодо здійснення дискреційних повноважень адміністративними органами, прийнята Комітетом Міністрів Ради Європи 11.03.1980 р. термін «дискреційне повноваження» означає повноваження, яке надає адміністративному органу певний ступінь свободи під час прийняття рішення, таким чином даючи йому змогу вибрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке буде найбільш прийнятним.

Таким чином, дискреційними є повноваження, які залишають державному органу чи його посадовій особі свободу розсуду після з'ясування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Оскільки надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, за своєю правовою природою відносяться до виключної компетенції Головного управління Дерземагентства у Дніпропетровській області, судова колегія не вбачає протиправності дій відповідача по не наданню ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, та не вважає за можливе перебирати на себе функції територіального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин.

Підсумовуючи вищевикладене судова колегія вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу відповідача, та скасувати постанову суду першої інстанції, з прийняттям у справі іншої постанови про відмову у задоволені вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.202, ст.205, ст.207 КАС України, судова колегія -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Головного управління Держземагенства у Дніпропетровській області - задовольнити

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року - скасувати, та прийняти нову постанову про відмову ОСОБА_1 в задоволені адміністративного позову в повному обсязі

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України .

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: В.Ю. Поплавський

Суддя: Д.В. Чепурнов