Справа № 353/62/16-а, 2а-353/9/16
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2016-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

02 червня 2016 р. Справа № 876/2656/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Затолочного В.С., Каралюса В.М.,

при секретарі судового засідання: Коцур В.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову у адміністративній справі №353/62/16-а, 2а-353/9/16 за позовом ОСОБА_1 до Тлумацького обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суду з адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії

Постановою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 28 березня 2016 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі Івано-Франківської області при призначенні йому державної (основної) пенсії за віком з 28.01.2015р. Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі Івано-Франківської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 державної (основної) пенсії за віком відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пропорційно необхідному стажу 20 років, з врахуванням виплачених сум з 28.01.2015 р. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

27.05.2016 року до Львівського апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Позивач та відповідач в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомленні про дату судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст.196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи клопотання про забезпечення позову, колегія суддів вважає, що заява задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень.

Ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України від 06.03.2008 року №2 «Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ», при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 06.03.2008р., застосування судом таких заходів забезпечення, які за змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Забезпеченням позову у такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, що є неприпустимим.

Інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

Позивачем не подано суду доказів наявності очевидної небезпеки правам, свободам та інтересам позивача, неможливості чи ускладнення захисту їх без вжиття заходів забезпечення позову.

З врахуванням характеру спірних правовідносин сторін колегія суддів не знаходить підстав для забезпечення позову, передбачених ст. 117 КАС України, тому в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись статтями 160 ч. 3, 117, 118, 195, 196, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді В.С. Затолочний

ОСОБА_2

Повний текст ухвали складено 07.06.2016р.