Справа № 815/3580/14
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2016-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2016 р.м.ОдесаСправа № 815/3580/14

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Самойлюк Г. П.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Коваля М.П., Кравця О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2014 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до реєстраційної служби Балтського районного управління юстиції Одеської області, комунального підприємства «Техінвентаризатор» Балтської районної ради Одеської області, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, , виконавчий комітет Балтської міської ради про визнання запису в реєстрі прав та їх обтяжень таким, що не відповідає рішенню виконавчого комітету, зобов'язання скасувати запис в частині невідповідності рішенню виконавчого комітету, про визнання протиправними дії щодо внесення запису в реєстр прав та їх обтяжень в частині не відповідності рішенню виконавчого комітету, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2014 року, в якій просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову, якою задовольнити її адміністративний позов в повному обсязі.

Постановою від 09 вересня 2014 року, ухваленою у відкритому судовому засіданні, Одеський окружний адміністративний суд відмовив у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до реєстраційної служби Балтського районного управління юстиції Одеської області, комунального підприємства «Техінвентаризатор» Балтської районної ради Одеської області про:

- визнання запису в Державному реєстрі прав та їх обтяжень щодо державної реєстрації права власності на квартиру, розташовану в АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 таким, що не відповідає рішенню виконавчого комітету Балтської міської ради № 389 від 27.12.2005р.;

- зобов'язання реєстраційної служби Балтського районного управління юстиції Одеської області скасувати запис в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно на квартиру, розташовану в АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в частині невідповідності рішенню виконавчого комітету Балтської міської ради № 389 від 27.12.2005р.;

- визнання протиправними дій КП «Техінвентаризатор» Балтської районної ради Одеської області щодо внесення запису в Державний реєстр прав та їх обтяжень в частині не відповідності рішенню виконавчого комітету Балтської міської ради № 389 від 27.12.2005р.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального і процесуального права, а висновки суду ґрунтуються на неповному з'ясуванні обставин, які мають значення для справи.

Зокрема, апелянт вважає безпідставним висновок суду першої інстанції про те, що КП «Техінвентаризатор» внесений запис в державний реєстр прав та їх обтяжень за наявності двох підстав: договору дарування та рішення виконавчого комітету Балтської міської ради № 389 від 27.12.2005р., оскільки законодавством не передбачено видачі свідоцтв про право власності з декількох підстав, а також не передбачено приватизації місць загального користування. Єдиною підставою для видачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 свідоцтва про право власності не нерухоме майно від 30.12.2005р. є рішення виконавчого комітету Балтської міської ради № 389 від 27.12.2005р., яким доручено начальнику Балтського РБТІ оформити право власності і видати на ім'я ОСОБА_3 та ОСОБА_2 свідоцтво про право власності лише на квартиру, розташовану в АДРЕСА_1, а не на тамбур, огородження та вимощення, які перебувають у загальному користуванні.

Реєстраційна служба Балтського районного управління юстиції Одеської області та комунальне підприємство «Техінвентаризатор» Балтської районної ради Одеської області письмових заперечень на апеляційну скаргу не надали.

Треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_2 надали письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких, з посиланням на дотримання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржену постанову - без змін.

Ухвалюючи постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції встановив, що відповідно до рішення виконавчого комітету Балтської міської ради народних депутатів №206 від 31.08.1995р. дозволено гр. ОСОБА_4 продати 1 поверх незакінченого будівництвом телецентру, який знаходиться у АДРЕСА_2, громадянину ОСОБА_5 (а.с.62).

28 січня 2003 року ОСОБА_4, на підставі рішення виконкому Балтської міської ради №254 від 24.01.2003р., отримав свідоцтво про право власності на нежитлове приміщення (2 поверх), розташоване за адресою: АДРЕСА_2, що складається з 12 кімнат і приміщення загального користування. (а.с.59)

Суд першої інстанції встановив, що згідно договору дарування від 22 квітня 2003 року ОСОБА_4 подарував ОСОБА_3 та ОСОБА_2 нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_2, 2-й поверх на земельній ділянці розміром 284 кв.м., наданій рішенням виконкому Балтської міської ради №56 від 18.02.1993р. На ділянці знаходяться одне з ракушняка нежитлове приміщення (2-й поверх «А», крите рулонним покриттям, нежилою площею 108,2 кв.м, тамбур загального користування «а», підпорна стіна загального користування «№1», замощення загального користування «№1», що підтверджується довідкою-характеристикою Балтського районного БТІ №114 від 31.01.2003р., де вказане приміщення зареєстровано у кн.38 на стор.51, під №81) (а.с.56).

27.12.2005р. виконавчим комітетом Балтської міської ради прийнято рішення №389 «Про оформлення права власності та видачу свідоцтва про право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2», яким начальнику Балтського РБТІ надано вказівку оформити право власності та видати свідоцтво про право власності на квартиру, розташовану АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.6).

Суд першої інстанції встановив, що на підставі зазначеного рішення 30.12.2005р. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 отримали Свідоцтво про право власності на нерухоме майно по 1/2 частки на квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 97,0 кв.м.; житлова площа 64,0 кв.м; квартира №1; тамбур загального користування «а»; огородження загального користування, №1; вимощення загального користування, І (а.с.7).

З посиланням на ст.ст.2-4, 17, 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та вимоги Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого Наказом Мінюсту України № 7/5 від 07.02.2002р., суд першої інстанції не встановив правових підстав для визнання запису в державному реєстрі прав та їх обтяжень щодо державної реєстрації права власності на квартиру розташовану в. АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 таким, що не відповідає рішенню виконавчого комітету Балтської міської ради № 389 від 27.12.2005р. та зобов'язання реєстраційної служби Балтського районного управління юстиції Одеської області скасувати запис в державному реєстрі прав власності на нерухоме майно на квартиру розташовану в АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в частині невідповідності рішенню виконавчого комітету Балтської міської ради № 389 від 27.12.2005р. При цьому суд першої інстанції зазначив, що у витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, наданому реєстраційною службою Балтського районного управління юстиції в Одеській області від 25.07.2014р., відсутні відомості стосовно державної реєстрації речових прав на нерухоме майно ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.63).

Також суд першої інстанції встановив, що державна реєстрація права власності на квартиру, розташовану в АДРЕСА_1, яка знаходиться на праві власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2, з видачею Свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 30.12.2005р., проведена Балтським РБТІ на підставі правовстановлюючих документів, що є підставою для державної реєстрації права власності: рішення виконавчого комітету Балтської міської ради № 389 від 27.12.2005р. та договору дарування від 22 квітня 2003 року, що відповідає Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Тимчасовому положенню про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженому Наказом Мінюсту України № 7/5 від 07.02.2002р.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ні рішення виконкому Балтської міської ради №389 від 27.10.2005р., ні договір дарування від 22 квітня 2003 року, відповідно до якого ОСОБА_4 подарував ОСОБА_3 та ОСОБА_2 нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_2, 2-й поверх на земельній ділянці розміром 284 кв.м., не скасовані та не визнані недійсними, як на момент реєстрації права власності, так і на момент розгляду справи судом.

За висновками суду першої інстанції, КП «Техінвентаризатор» Балтської районної ради Одеської області правомірно внесено запис в державний реєстр прав та їх обтяжень щодо державної реєстрації права власності на квартиру, розташовану в АДРЕСА_1, яка знаходиться в праві власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2, за наявності правовстановлюючих документів, у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Справа розглянута апеляційним судом в порядку письмового провадження відповідно до п.1 ч.1 ст.197 КАС України.

Заслухавши суддю доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Апеляційний суд встановив, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив та оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив правову природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Апеляційний суд встановив, що на підставі Свідоцтва про право власності на нежитлове приміщення (2 поверх) від 28.01.2003р. ОСОБА_4 є власником приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2, що складається з 12 кімнат і приміщення загального користування.

Зазначений об'єкт нерухомості ОСОБА_4 подарував ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 22.04.2004р. Згідно вказаного договору дарування ОСОБА_4 подарував ОСОБА_3 та ОСОБА_2 нежитлове приміщення (2 поверх) площею 108,2 кв.м., тамбур загального користування, підпірну стінку та вимощення загального користування.

Вказаний договір дарування є чинним та в судовому порядку недійсним не визнавався.

Рішенням виконавчого комітету Балтської міської ради від 27.12.2005р. №388 приміщенням і спорудам, подарованим ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за договором дарування від 22.04.2004р., відмінено статус загального користування та надано статус житлового користування.

Апеляційний суд встановив, що за результатами розгляду заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про оформлення права власності та видачу свідоцтва про право власності, 27.12.2005р. виконавчим комітетом Балтської міської ради прийнято рішення №389 «Про оформлення права власності та видачу свідоцтва про право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2», яким начальника Балтського РБТІ зобов'язано оформити право власності і видати свідоцтво про право власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на квартиру, розташовану по АДРЕСА_1.

30.12.2005р. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 отримали Свідоцтво про право власності на нерухоме майно по 1/2 частки на квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 97,0 кв.м.; житлова площа 64,0 кв.м; квартира №1; тамбур загального користування, а; огородження загального користування, №1; вимощення загального користування, І. Підставою для видачі Свідоцтва зазначено рішення виконкому Балтської міської ради №389 від 21.12.2005р.

При зверненні з позовом до суду та в обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається, серед іншого, на неправомірність дій КП «Техінвентаризатор» Балтської районної ради Одеської області (Балтського РБТІ) щодо внесення запису в Державний реєстр прав та їх обтяжень щодо державної реєстрації права власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на квартиру по АДРЕСА_1. При цьому, позивач посилається на те, що КП «Техінвентаризатор» вийшло за межі рішення виконкому Балтської міської ради №389 від 21.12.2005р. шляхом проведення реєстрації права власності не тільки на квартиру, а й на місця загального користування.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав проводиться в такому порядку: облік заяви про державну реєстрацію речових прав; прийняття і перевірка документів, поданих для державної реєстрації речових прав; установлення відсутності підстав для відмови в державній реєстрації речових прав; державна реєстрація речових прав або відмова в такій реєстрації прав та внесення даних до Державного реєстру прав; присвоєння кадастрового номера об'єкту нерухомого майна; видача документів, що підтверджують зареєстроване речове право. Державній реєстрації підлягають заявлені речові права на нерухоме майно за наявності документів, що підтверджують вчинення правочинів щодо таких об'єктів, посвідчених відповідно до закону, або свідчать про наявність інших, передбачених законом підстав.

Статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено підстави для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав. Такими підставами є: державний акт про право власності на земельну ділянку; нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу, довічного утримання, дарування, міни земельної ділянки або іншого нерухомого майна; договір про приватизацію майна державних підприємств; договір купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрований на біржі в установленому порядку; нотаріально посвідчений договір про поділ, перерозподіл, об'єднання нерухомого майна; свідоцтво про право на спадщину; свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя; свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів; свідоцтво про право власності на будівлю (частину будівлі), споруду; рішення суду про право власності на об'єкт незавершеного будівництва; акти прийому нерухомого майна до експлуатації; договори про іпотеку, оренду строком більше одного року, інші визначені законом документи щодо речових прав на нерухоме майно; рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, що набрали законної сили; інші акти органів державної влади або органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, прийнятих у межах повноважень, визначених законом.

Згідно Додатку №2 до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого Наказом Мінюсту України № 7/5 від 07.02.2002р., до правовстановлюючих документів, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на нерухоме майно належать, серед іншого, договір, за яким відповідно до законодавства передбачається перехід права власності, зокрема купівлі-продажу, міни, дарування, довічного утримання, лізингу, предметом якого є нерухоме майно, про припинення права на аліменти для дитини у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно, договір іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, договір про задоволення вимог іпотекодержателя, спадковий договір (за наявності свідоцтва органу реєстрації актів цивільного стану про смерть чи рішення суду про оголошення особи померлою), договір про виділ у натурі частки з нерухомого майна, що є у спільній власності, про поділ нерухомого майна, що є у спільній власності; свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане органом місцевого самоврядування.

Тобто, нотаріально посвідчений договір дарування від 22.04.2004р. (за яким ОСОБА_4 подарував ОСОБА_3 та ОСОБА_2 нежитлове приміщення (2 поверх) площею 108,2 кв.м., тамбур загального користування, підпірну стінку та вимощення загального користування) є правовстановлюючим документом, а рішення виконавчого комітету Балтської міської ради №389 від 27.12.2005р. є, встановленою ст.19 Закону, підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно.

Апеляційний суд відхиляє доводи апелянта про те, що Балтським РБТІ неправомірно здійснено реєстрацію та видано свідоцтво про право власності за наявності декількох підстав, оскільки ні Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ні Тимчасове положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затверджене Наказом Мінюсту України № 7/5 від 07.02.2002р., яке було чинним на час виникнення спірних правовідносин, не містили обмежень щодо реєстрації речових прав на нерухоме майно лише за наявності однієї підстави.

Відсутність у Свідоцтві про право власності на нерухоме майно від 30.12.2005р. вказівки на договір дарування від 22.04.2004р. не є підставою для скасування запису в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно на квартиру, розташовану в АДРЕСА_1.

Ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанцій ОСОБА_1 не доведено наявності у неї жодного правовстановлюючого документа на приміщення першого поверху будинку по АДРЕСА_2, а тому апеляційний суд дійшов висновку про відсутність порушень прав позивача діями відповідачів при реєстрації права власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на квартиру, розташовану в АДРЕСА_1 та видачі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30.12.2005р.

При цьому апеляційний суд зазначає, що доводи як адміністративного позову так і апеляційної скарги, також стосуються зміни частки у праві власності на місця загального користування - тамбур, огородження, вимощення, в той час як відповідно до матеріалів справи (а.с. 107) розмір частки у праві власності на місця загального користування не змінився.

Також апеляційний суд зазначає, що апелянт вказує на своє право власності, яке не підтверджено матеріалами справи, на магазин «Айсберг», який розташований у АДРЕСА_2 (перший поверх), в той час як за третіми особами зареєстровано право власності на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (другий поверх) після прийнятого рішення про скасування статусу загального користування та надання статусу житлового користування, про що зазначено в рішенні виконавчого комітету Балтської міської ради № 389 від 327.12.2005 р. (а.с. 20).

Захист порушених прав апелянта, як співвласника нерухомого майна, про що зазначено в позові та уточненнях до нього, має відбуватись за правилами цивільного судочинства.

Доводи апеляційної скарги щодо недопустимості доказів, апеляційний суд відхиляє, оскільки вони ґрунтуються на припущеннях.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення адміністративного позову.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 11, 69-71, 195, п. 1 ч. 1 ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 206, 211, 212, ч.5 ст.254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя С.Д.Домусчі

суддя М.П.Коваль

суддя О.О.Кравець