Справа № 754/5723/16-а
Суддя: Клочко І. В.
Дата ухвалення: 2016-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/290/16
Справа №754/5723/16-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 травня 2016 року Деснянський районний суд міста Києва у складі:

судді Клочко І.В.,

розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в призначені пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 та зобовязати Лівобережне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2 з 20.06.2015 року.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що має загальний трудовий стаж 34 роки 02 місяці 06 днів, з них 13 років 10 місяців стажу роботи у шкідливих умовах, що дає право на пільгову пенсію за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Даний стаж підтверджується копіює трудової книжки.

24.05.2016 року від представника відповідача надійшли заперечення на адміністративний позовом, в яких останній просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Вивчивши адміністративний позов та дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, судом встановлено наступне.

Позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком з урахуванням пільгового стажу по Списку №2 на підставі ЗУ «Про пенсійне забезпечення» та ЗУ «Про загальнообовязкове пенсійне страхування».

У своєму листі від 20.10.2015 року, відповідач посилається на те, що спеціальний стаж у позивача складає 3 роки 6 місяців 29 днів, що є недостатнім для призначення пенсії на пільгових умовах. Крім того, надані довідки про періоди пільгової роботи повинні підтверджуватися первинними документами, а після 21.08.1992 року стаж пільгової роботи підтверджується результатами атестації робочих місць за умовами праці відповідно до Постанови КМУ від 01.08.1992 року №442. Первинними документами можуть бути документи на заробітну плату, штатний розпис, накази про закріплення робітників за окремими дільницями роботи, дані спеціального рахунку про виконання робіт, карка умов праці, накази про додаткову відпустку та інші документи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 46 Конституції України передбачає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок по доказуванню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує протии адміністративного позову.

Право громадян на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, визначається Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до статті 13 вищезазначеного Закону право на пенсію на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний р обочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці: за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України і за результатами атестації робочих місць, зокрема чоловіки по досягненню 55 річного віку і при стажі роботи не менше 25 років 6 місяців (з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених посадах).

Особам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, передбаченого ст.12 цього Закону на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців на зазначених роботах

Отже, Управління після ознайомлення з копіями документів наданих позивачем в листі від 20.10.2015 року посилається на те, що на підставі довідки №1 від 28.05.2015 року «можливо зарахувати до спеціального стажу період з 10.07.1987 року по 08.02.1991 року, що складає 3 роки 6 місяців і 29 днів».

Оскільки, відповідно до ст.12 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» необхідно мати не менше половини стажу роботи для зниження пенсійного віку, тобто 6 років і 3 місяці, а в позивача стаж складає 3 роки 6 місяців 29 днів, тому відповідач відмовив у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку.

Крім того, в своїх запереченнях представник відповідача посилається на те, що записи в трудовій книжці зроблені без уточнення характеру виконуваних робіт, а тому необхідно подати довідки для підтвердження пільгового стажу.

Суд з даним твердженням погоджується, оскільки, відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженого наказом Міністерством праці, Міністерством соціального захисту, Міністерством юстиції України від 29.07.1993 року, у графі 3 пишеться «прийнятий або призначений до такого-то цеху, відділу, підрозділу, на дільницю, виробництво із зазначенням їх конкретного найменування, а також роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади, на яку прийнятий працівник, виконується для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених «Класифікатори професій».

Більш того, якщо працівник має право на пільгову пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестацій робочих місць і має відповідати найменуванню списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Також представник відповідача в своїх запереченнях акцентує увагу на тому, що на підтвердження періоду роботи після 1991 року, позивачем не надано довідок на підтвердження шкідливих умов праці, первинних документів та атестації.

Так, атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442, та розробленими на виконання цієї постанови. Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 року № 41.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці, періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці та Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз норм Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці дає підстави для висновку про те, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Таким чином, оскільки, відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу, крім того, позивачем не надано належних доказі, які б підтверджували пільговий стаж, суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог відмовити.

Керуючись ст.ст. 18, 71, 93, 94, 99, 100, 104, 161-163, 183-2 КАС України, ЗУ «Про пенсійне забезпечення», ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її отримання.

Суддя