Справа № 500/4448/14-а
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2016-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2016 р.м.ОдесаСправа № 500/4448/14-а

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Швець В.М.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Танасогло Т.М.,

суддів Бойка А.В.,

ОСОБА_1,

при секретарі Осавуляк О.А..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2, Ізмаїльської міської ради на постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Ізмаїльської міської ради, третьої особи на боку відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_2, про скасування рішень,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Ізмаїльської міської ради про скасування рішень № 3664-VI від 27 грудня 2013 року «Про надання громадянці ОСОБА_2 земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: місто Ізмаїл Одеської області, вулиця Фрунзе,95», та № 3838-VI від 31 січня 2014 року «Про внесення змін в рішення Ізмаїльскої міської ради № 3664-VI від 27 грудня 2013 року».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що суміжна земельна ділянка надана у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) ОСОБА_2 незаконними рішеннями, оскільки розмір ділянки перевищує наявну та виділену частку відповідно до попередніх рішень Ізмаїльскої міської ради, до того ж з ним, як з суміжним користувачем, площа ділянки не погоджувалась.

Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08 грудня 2015 року адміністративний позов задоволений.

В апеляційні скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування судового рішення в звязку з тим, що жоден з етапів проходження проекту землеустрою позивачем не оскаржувався та не ставився під сумнів, таким чином відсутні підстави для скасування оскаржуваних рішень.

В апеляційні скарзі Ізмаїльської міської ради ставиться питання про скасування судового рішення в звязку з тим, що рішення про надання громадянці ОСОБА_2 земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд є правомірним, оскільки у Ізмаїльської міської ради не було жодних підстав, передбачених діючим законодавством, для відмови у наданні ОСОБА_2 земельної ділянки у власність.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційних скарг ОСОБА_2, Ізмаїльської міської ради, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Згідно архівної виписки комунальної установи «Ізмаїльський архів» Ізмаїльської міської ради від 23 травня 2013 року земельну ділянку розміром в 543 кв.м. розділити на два самостійних домоволодіння: за домоволодінням, яке належить громадянину ОСОБА_4 зареєструвати земельну ділянку розміром 225 кв.м.; за домоволодінням, яке належить громадянину ОСОБА_5 -318 кв.м.

Відповідно до договору купівлі-продажу, 22 червня 1988 року ОСОБА_4 продав ОСОБА_3 приватний будинок на земельній ділянці 225 кв.м. за адресою: вул. Фрунзе, 97, м.Ізмаїл, Одеської області. /а.с.17-18 т.1/

Згідно договору дарування від 01 та 04 жовтня 2011 року ОСОБА_2 отримала в подарунок ? та ? частки житлового будинку, що знаходиться на земельній ділянці площею 318 кв.м. за адресою: вул. Осипенка, 151 ріг вул. Фрунзе,95, м.Ізмаїл, Одеської області. /а.с.23-26 т.1/

В лютому 2011 року ОСОБА_2 було розпочато процедуру приватизації земельної ділянки за вищезазначеною адресою та позивачу було запропоновано підписати схему погодження меж земельної ділянки.

Однак позивач відмовився від підписання документів, посилаючись на те, що розмір земельної ділянки яка належить ОСОБА_2 перевищує наявну та виділену частку відповідно до попередніх рішень Ізмаїльскої міської ради.

Таким чином, ОСОБА_2 звернулася до Ізмаїльської міської ради із проханням надати дозвіл на розробку проекту землеустрою.

Відповідно до вищезазначеного звернення 30 серпня 2013 року рішенням 35 сесії VІ скликання Ізмаїльської міської ради №3123- VІ ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0350 га. у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: вул. Осипенка, 151 ріг вул. Фрунзе,95, м.Ізмаїл, Одеської області.

27 грудня 2013 року рішенням 40 сесії VІ скликання Ізмаїльської міської ради №3664 VІ -: затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0350 га. у власність ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; надано ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,0350 га. у власність, із земель запасу та земель, які не надані у власність або постійне користування в межах населених пунктів, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; кадастровий номер земельної ділянки: :01:036:0083. /а.с.38-39 т.1

На підставі рішення сесії Ізмаїльської міської ради №3664 VІ від 27 грудня 2013 року ФОП ОСОБА_6 (ліцензія №076202 від 18 жовтня 2012 року) в присутності ОСОБА_2 та суміжного землекористувача ОСОБА_7 проведено встановлення в натурі меж земельної ділянки загальною площею 0,0350 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, в тому числі: під забудовою 0,0115 га., під дворами 0,0235 га., наданої у власність гр. ОСОБА_2 /а.с.34, 127 т.1/

В подальшому, ФОП ОСОБА_6 розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою: вул. Осипенка, 151 ріг вул. Фрунзе,95, м.Ізмаїл, Одеської області. /а.с.83-130 т.1/

24 лютого 2014 року, ОСОБА_2 видано свідоцтво на право власності на оскаржувану земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) загальною площею 0,0350 га. /а.с.41 т.1/

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Ізмаїльської міської ради про надання земельної ділянки ОСОБА_2 прийнято на підставі документів, що не відповідають дійсності та суперечать раніше прийнятим рішенням Ізмаїльської міської ради, які не змінювались, а тому це рішення є протиправним і підлягає скасуванню.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Розглядаючи справу по суті, суд першої інстанцій виходив з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Колегія суддів вважає, що такий висновок не ґрунтується па правильному застосуванні норм процесуального права з огляду на наступне.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України,).

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

З вищевикладеного випливає, що у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації), подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 07 липня 2015 року у справі № 21-700а15.

Відповідно до статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративною справою є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Зі змісту позовної заяви та наявних в матеріалах справи документів вбачається, що в межах даної справи позивач намагається захистити своє приватне цивільне право - право користування земельною ділянкою, що не узгоджується із вищезазначеними приписами статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Позивачу слід роз'яснити про право звернення з позовом за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

З урахуванням викладеного, зважаючи на помилковість позиції суду першої інстанцій щодо наявності у переданому на вирішення суду ознак публічно-правового спору, колегія суддів дійшла висновку, що судове рішення першої інстанцій підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

Керуючись ст.ст. 157, 196 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_2, Ізмаїльської міської ради задовольнити частково.

Постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08 грудня 2015 року - скасувати.

Провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Ізмаїльської міської ради, третьої особи на боку відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_2, про скасування рішень - закрити.

Роз'яснити, що зазначений позов може бути розглянутий в порядку цивільного судочинства.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі (після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції).

Головуючий: (підпис) Т.М Танасогло.

Суддя: (підпис) ОСОБА_8

Суддя: : (підпис) ОСОБА_1

Суддя: Т.М. Танасогло