Справа № 2-а-7484/11/1470
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2012-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2012 р.Справа № 2-а-7484/11/1470

Категорія:11.5Головуючий в 1 інстанції: Брагар В.С.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
судді ОСОБА_3

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції про визнання протиправними дій, скасування постанови,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом до Ленінського відділу державної виконавчої служби (далі Ленінський ВДВС) Миколаївського міського управління юстиції про визнання протиправними дій, скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 28 вересня 2011 року ВП 28939630.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що вказана постанова є протиправною, оскільки вона прийнята на підставі постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, яка оскаржена позивачем до Ленінського районного суду м. Миколаєва.

Справу розглянуто у відсутність відповідача, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2011 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій апелянтом ставиться питання про скасування судового рішення в звязку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п.1 ч.1 ст.197 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

02 вересня 2011 року ІДПС БДПС м. Херсон винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення ВТ1 №074232, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. Дана постанова отримана позивачем 02 вересня 2011 року.

28 вересня 2011 року відкрито виконавче провадження ВП №28939630 по примусовому виконанню постанови ВТ1 №074232 від 02 вересня 2011 року. Постанова про відкриття виконавчого провадження отримана позивачем 07 жовтня 2011 року.

Позивачем оскаржено постанову в справі про адміністративне правопорушення ВТ1 №074232 від 02 вересня 2011 року до Ленінського районного суду м. Миколаєва 22 вересня 2011 року. Провадження у справі відкрите не було, 23 вересня 2011 року ухвалою судді скаргу ОСОБА_4 про скасування постанови ВТ1 №074232 від 02 вересня 2011 року залишено без руху.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що виконавче провадження по примусовому виконанню постанови ВТ1 №074232 від 02 вересня 2011 року було відкрите державним виконавцем законно, оскільки постанова у справі про адміністративне правопорушення набрала законної сили.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції та вважає їх такими, що відповідають вимогам ст.ст. 17, 19, 20, 25 Закону України "Про виконавче провадження".

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 вказується, що суд першої інстанції помилково вважав, що позивач звернувся до суду для оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення з пропущенням строку на її оскарження, оскільки позов було подано не 22 вересня 2011 року, а 03 вересня 2011 року. Також, вказується, що ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07 жовтня 2011 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до УДАІ УМВС м. Херсона про оскарження постанову у справі про адміністративне правопорушення, відповідно, ця постанова не набрала законної сили і, тому, виконавче провадження відкрито безпідставно.

Колегія суддів вказані доводи не приймає до уваги та вважає їх необґрунтованими, з огляду на наступне.

Відповідно до змісту норм ст. 17, 18, 19, 20, 25 Закону України "Про виконавче провадження" слідує, що постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених Законом є виконавчими документами, які державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання і відкрити виконавче провадження (якщо не закінчився строк предявлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та предявлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення).

З матеріалів справи вбачається, що 26 вересня 2011 року державному виконавцю був предявлений до виконання виконавчий документ - постанова №074232 від 02 вересня 2011 року у справі про адміністративне правопорушення, який відповідав всім передбачених Законом умовам для його прийняття.

На час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження (28 вересня 2011 року) у державного виконавця не було відомостей про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення (провадження у відповідній справі було відкрито лише 07 жовтня 2011 року (а.с.20)). Крім того, Законом не встановлено, що державний виконавець повинен зясовувати чи оскаржується боржником виконавчий документ, оформлений належним чином.

Отже, у державного виконавця не було жодної підстави вважати постанову у справі про адміністративне правопорушення ВТ1 №074232 від 02 вересня 2011 року такою, що не набрала законної сили і, тому, виносячи постанову про відкриття виконавчого провадження, державний виконавець діяв на виконання свого обовязку, встановленого Законом.

З огляду на вказані обставин, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апелянта щодо незаконності постанови про відкриття виконавчого провадження.

Одночасно, колегія суддів зазначає, що у разі задоволення позову апелянта у справі про скасування постанови про адміністративне правопорушення, виконавче провадження, відкриття якого оскаржує апелянт у даній справі, підлягає закінченню на підставі п.4 ч.1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження".

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що до адміністративного позову позивач додав копію ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 вересня 2011 року (а.с.7), в якій зазначалося, що 22 вересня 2011 року ОСОБА_4 звернувся до суду для оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, однак скаргу належить залишити без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків.

Разом з тим, до позову не було додано рекомендоване повідомлення (а.с.21), яке вказувало на те, що позивач фактично звернувся до суду 03, а не 22 вересня 2011 року.

Таким чином, суд першої інстанції, зазначивши, що ОСОБА_4 звернувся до суду для оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення 22 вересня 2011 року, керувався обставинами, встановленими ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 вересня 2011 року за відсутності будь-яких інших даних про дату фактичного звернення, у зв'язку з чим, доводи апелянта щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права стосовно встановлення дати звернення ОСОБА_4 до суду для оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення є також необґрунтованими.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно застосовані норми матеріального та процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та дана правова оцінка, а наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції не спростовують.

За таких обставин підстав для скасування постанови суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, а якщо її було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через пять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:/підпис/Л ОСОБА_1

Суддя:/підпис/ОСОБА_2

Суддя:/підпис/ОСОБА_3