Справа № 2270/2249/12
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2016-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2270/2249/12

Головуючий у 1-й інстанції: Михайлов О. О.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

07 червня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Смілянця Е. С. Сторчака В. Ю.

за участю:

секретаря судового засідання: Тарасенко А.М.,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Хмельницької області та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 вересня 2012 року у справі за адміністративним позовом Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Хмельницької області (далі - позивач) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (далі - відповідач) про застосування санкцій пов'язаних із забороною організації і проведення азартних ігор на території України,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просив: застосувати до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 фінансові санкції в розмірі 5 040 000 грн. з конфіскацією грального обладнання в дохід держави.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 29.09.2009 адміністративний позов задоволено повністю.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.04.2011 апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 залишено без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 29.09.2009 без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.02.2012 касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 задоволено частково. Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 29.09.2009 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.04.2011 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Хмельницького окружного адміністративного суду.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.09.2012 адміністративний позов Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Хмельницької області задоволено частково. Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Державного бюджету України фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 5 040 000 грн. 00 коп. В задоволенні адміністративного позову в іншій частині відмовлено.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21.11.2012 апеляційні скарги Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Хмельницької області та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 залишено без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.09.2012 - без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21.03.2016 касаційні скарги Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Хмельницької області та фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 задоволено частково. Ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21.11.2012 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Вінницького апеляційного адміністративного суду.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги своєї апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та просив колегію суддів її задовольнити, проти апеляційної скарги відповідача заперечував.

Представник відповідача підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та заперечував проти апеляційної скарги позивача.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Хмельницької області необхідно задовольнити частково, апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 задовольнити повністю, а рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 26.06.2009 між відповідачем та ТОВ Купідон укладено договір оренди нежитлового приміщення площею 84,4 кв.м., розташованого за адресою: м. Кам'янець-Подільський, вул. Князів Коріатовичів, 9, для розміщення розважального залу.

10.07.2009 відповідачем укладено договори оренди обладнання (автоматів розважальних атракціон АГ-2Е) з ТОВ Купідон у кількості 22 шт., та з СПД ФО ОСОБА_5 у кількості 11 шт.

11.07.2009 відповідач відкрила за вказаною адресою зал розважальних автоматів Каламбур.

11.07.2009 працівниками податкової міліції було здійснено перевірку факту порушення відповідачем ОСОБА_6 України "Про заборону грального бізнесу в Україні".

Правомірність проведення зазначеної перевірки було встановлено постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 16.11.2011 у справі № 2270/11448/11 (набрала законної сили відповідно до ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду 16.05.2012).

12.07.2009 відділом податкової міліції Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Хмельницької області проведено огляд приміщення, розташованого за адресою: м. Камянець-Подільський, вул. Князів Коріатовичів, 9 відповідно до постанови Камянець-Подільського міськрайонного суду про надання дозволу на проведення огляду та вилучення речових доказів від 12.07.2009.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що факт вчинення відповідачем порушення передбаченого вимогами ОСОБА_6 України "Про заборону грального бізнесу в Україні" (далі - Закон) підтверджується належними та допустимими доказами.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з таких підстав.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 2 ОСОБА_6, в Україні забороняється гральний бізнес та участь в азартних іграх.

При цьому згідно з визначеннями, наведеними у ст. 1 цього ОСОБА_6, під гральним бізнесом розуміють діяльність з організації та проведення азартних ігор у казино, на гральних автоматах, у букмекерських конторах та в електронному (віртуальному) казино, що здійснюють організатори азартних ігор з метою отримання прибутку.

За приписами ст. 3 ОСОБА_6, до суб'єктів господарювання, які організовують і проводять на території України азартні ігри, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі вісім тисяч мінімальних заробітних плат з конфіскацією грального обладнання, а прибуток (дохід) від проведення такої азартної гри підлягає перерахуванню до Державного бюджету України.

Вищий адміністративний суд України, здійснивши аналіз зазначених правових норм та відобразивши їх в ухвалі від 21.03.2016, зазначив, що з огляду на визначене законодавцем поняття азартної гри, для фіксування факту її здійснення необхідно зафіксувати такі факти, як внесення гравцем ставки та отримання виграшу, при цьому, результат гри має повністю або частково залежати від випадковості.

Як вбачається з протоколу огляду місця події від 12.07.2009 відділом податкової міліції Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Хмельницької області було встановлено наявність тридцяти трьох гральних автоматів, які були технічно справними, увімкненими та перебували в готовому до гри стані.

При цьому, протокол огляду місця події не містить посилань на встановлення факту експлуатації відповідачем гральних автоматів з метою проведення азартних ігор та внесення гравцем ставки з метою отримання виграшу.

З пояснень учасників огляду та матеріалів справи слідує, що в розважальному залі "Каламбур" знаходилися атракціони, які переобладнанні в електронні розважальні атракціони і відповідають усім державним стандартам як апарати для електричних ігор, що виключають можливість отримання виграшу. Підтвердженням цього є сертифікат відповідності УкрСЕПРО серії ДІ № UA 1.003.0038354-09.

29.08.2009 винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи за ознаками злочину, передбаченого ст.203 Кримінального кодексу України, через відсутність в діях ОСОБА_4 складу злочину.

Із змісту вказаної постанови слідує, що уповноважений орган відмовляючи в порушенні кримінальної справи за ознаками злочину передбаченого ст. 203 КК України відносно ОСОБА_4 виходив з того, що вказана гра проводилася без одержання гравцями призу (виграшу), та не відноситься до азартних ігор, а тому в діях відповідача відсутній склад злочину.

Вказана постанова на момент розгляду справи є чинною, тому апеляційний суд вважає її належним доказом.

Також судом першої інстанції не встановлено, а позивачем не доведено неналежність доказів - сертифікатів відповідності, відповідно до яких вказані автомати являються розважальними.

Таким чином судом не встановлено, а позивачем не надано належних і допустимих доказів тому, що відповідачем здійснювалася діяльність з використанням гральних автоматів, яка передбачає внесення гравцем ставки, що дає змогу отримати гроші виграш (приз), і результат якої повністю або частково залежить від випадковості, а тому висновок суд першої інстанції про необхідність застосування до відповідача фінансової санкції є безпідставним.

Слід також вказати, що до таких висновків дійшов і ВАС України в своїй ухвалі від 21.03.2016, якою скасовано ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 21.11.2012, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Відповідно до ч. 5 ст. 227 КАС України висновки і мотиви касаційного суду, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що санкція у вигляді конфіскації грального обладнання полягає у примусовому позбавленні суб'єкта правопорушення права власності на таке обладнання. При цьому за правопорушення вчинене однією особою, не може притягатися до відповідальності інша особа. Відповідно, конфіскованим може бути лише те гральне обладнання, яке належить на праві власності суб'єкту правопорушення.

Як свідчать матеріали справи, гральне обладнання передане відповідачу відповідно до умов договорів оренди від 10.07.2009 з ТОВ Купідон у кількості 22 шт. (а.с.10) та від 10.07.2009 з СПД ФО ОСОБА_5 в кількості 11 шт. (а.с. 13).

Отже, відповідач в даному випадку не є власником гральних автоматів, які були виявлені позивачем під час проведення огляду місця події, тому вимога щодо його конфіскації не може бути задоволена.

Крім цього, з врахуванням того, що судом встановлено відсутність складу правопорушення в діях відповідача, вирішення питання про застосування конфіскації немає правового значення.

Відповідно до ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В даному випадку, податковим органом не було надано додаткових доказів чи пояснень, які б свідчили про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог.

Оскільки факт організації та проведення азартних ігор відповідачем доведений не був, суд апеляційної інстанції не вбачає законних підстав для стягнення грошових коштів у розмірі 5 040 000 грн. з конфіскацією грального обладнання.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, тобто прийнята постанова не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з постановленням нової.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до статті 202 КАС України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення: є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Хмельницької області задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 задовольнити повністю.

Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 вересня 2012 року - скасувати та прийняти нову.

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 09 червня 2016 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_7 ОСОБА_8