Справа № 814/3054/15
Суддя: Золотніков О.С.
Дата ухвалення: 2016-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2016 р.м.ОдесаСправа № 814/3054/15

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Желєзний І. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого Золотнікова О.С.,

суддів Осіпова Ю.В. та Скрипченка В.О.,

при секретарі Мадюді В.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 Володимировача на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 3 листопада 2015 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «Нібулон» до Реєстраційної служби Хмільницького міськрайонного управління юстиції Вінницької області (треті особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3) про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон» (далі ТОВ СП «Нібулон») звернулось до суду з позовом до Реєстраційної служби Хмільницького міськрайонного управління юстиції Вінницької області (далі РС Хмільницького МРУЮ Вінницької області, реєстраційна служба) про визнання протиправним з моменту прийняття та скасування рішення відповідача від 26 червня 2014 року, індексний номер: 14051367 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо державної реєстрації за ОСОБА_3 іншого речового права права оренди земельної ділянки строком на 15 років площею 3,3448 га, кадастровий номер :04:002:3004, яка розташована на території Вишеньківської сільської ради Хмільницького району Винницької області. Крім того, позивач просив зобовязати РС Хмільницького МРУЮ Вінницької області внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування названої державної реєстрації від 26 червня 2014 року та надати до суду звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування позову зазначалось, між ОСОБА_4 та ТОВ СП «Нібулон» було укладено договір оренди землі від 12 травня 2006 року № 331/58, згідно якого позивачу в оренду строком на 10 років передано земельну ділянку площею 4,3448 га за кадастровим номером :04:002:0028 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Вишеньківської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, державна реєстрація якого проведена Хмільницьким районним відділом Вінницької районної філії «Центру ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 21 липня 2006 року за № 58. Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 30 листопада 2010 року встановлено факт, що ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_4, який помер 28 серпня 2008 року. Позивачу стало відомо, що 26 червня 2014 року державним реєстратором РС Хмільницького МРУЮ Вінницької області прийнято рішення № 14051367 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо державної реєстрації за ОСОБА_3 права оренди земельної ділянки площею 3,3448 га, кадастровий номер :04:002:3004, строком на 15 років. Згідно інформаційної довідки Управління Держгеокадастру у Хмільницькому районі Вінницької області від 20 серпня 2015 року № 27-28-0.4-3035/2-15 земельна ділянка з кадастровим номером :04:002:0028, що належала ОСОБА_4, та земельна ділянка з кадастровим номером :04:002:3004, що належить ОСОБА_2, є однією і тією ж земельною ділянкою. На думку позивача, назване рішення відповідача від 26 червня 2014 року є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки порушує права ТОВ СП «Нібулон».

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 3 листопада 2015 року позовні вимоги ТОВ СП «Нібулон» задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 26 червня 2014 року № 14051367 щодо державної реєстрації за ОСОБА_3 іншого речового права - права оренди земельної ділянки строком на 15 років площею 3,3448 га, кадастровий номер :04:002:3004, яка розташована на території Вишеньківської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, прийняте державним реєстратором РС Хмільницького МРУЮ Вінницької області. Зобовязано відповідача внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації за ОСОБА_3 іншого речового права - права оренди земельної ділянки строком на 15 років площею 3,3448 га, кадастровий номер :04:002:3004, яка розташована на території Вишеньківської сільської ради Хмільницького району Вінницької області. Зобовязано РС Хмільницького МРУЮ Вінницької області протягом 15 денного терміну з моменту отримання рішення суду надати до Миколаївського окружного адміністративного суду звіт про виконання постанови суду по даній справі.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, ОСОБА_2 в апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, а також порушено норми матеріального та процесуального права. Так, судом не прийнято до уваги, що ОСОБА_3 були надані всі необхідні документи для проведення державної реєстрації та у державного реєстратора не було підстав для відмови у такій реєстрації. Крім того, у договорі оренди від 12 травня 2006 року № 331/58 йдеться про земельну ділянку з кадастровим номером :04:002:0028, яка не належить ОСОБА_2 та не є обєктом оренди у відносинах з ОСОБА_3. У звязку з викладеним в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постановленого по справі судового рішення з винесенням нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник позивача просить залишити оскаржене судове рішення без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ представника позивача про залишення постанови суду першої інстанції без змін, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність її часткового задоволення.

Судом встановлено, що 12 травня 2006 року між ОСОБА_4 та ТОВ СП «Нібулон» було укладено договір оренди землі № 331/58, згідно якого позивачу в оренду строком на 10 років передано земельну ділянку площею 4,3448 га за кадастровим номером :04:002:0028 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Вишеньківської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, державна реєстрація якого проведена Хмільницьким районним відділом Вінницької районної філії «Центру ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 21 липня 2006 року за № 58.

Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 30 листопада 2010 року встановлено факт, що ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_4, який помер 28 серпня 2008 року.

1 лютого 2014 року між ОСОБА_2 (Орендодавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (Орендар) укладено договір оренди землі № 8-В-Х-В, відповідно до якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне володіння і користування терміном на 15 років земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 4,3448 га, кадастровий номер :04:002:3004, яка знаходиться на території Вишеньківської сільської ради Хмільницького району Вінницької області

26 червня 2014 року державним реєстратором РС Хмільницького МРУЮ Вінницької області прийнято рішення № 14051367 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо державної реєстрації за ОСОБА_3 права оренди земельної ділянки площею 3,3448 га, кадастровий номер :04:002:3004, строком на 15 років.

Згідно інформаційної довідки Управління Держгеокадастру у Хмільницькому районі Вінницької області від 20 серпня 2015 року № 27-28-0.4-3035/2-15 земельна ділянка з кадастровим номером :04:002:0028, що належала ОСОБА_4, та земельна ділянка з кадастровим номером :04:002:3004, що належить ОСОБА_2, є однією і тією ж земельною ділянкою.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ СП «Нібулон» в повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення РС Хмільницького МРУЮ Вінницької області є протиправним, оскільки винесено з порушення ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Проте, з рішенням суду першої інстанції про повне задоволення вимог позивача погодитись не можна.

Так, правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації, та їх обтяжень визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ч. 1 ст. 8 названого Закону (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) орган державної реєстрації прав, зокрема, проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації.

Згідно пунктам 1 та 2 ч. 2 ст. 9 Закону (у вказаній вище редакції) державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; відповідність обовязкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення; відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) повязує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав; приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Частиною 4 названої статті Закону визначено, що державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації.

На підставі частин 1 та 2 ст. 15 Закону (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

- прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

- встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

- прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

- внесення записів до Державного реєстру прав;

- видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

- надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

На момент виникнення спірних правовідносин перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначався Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868.

Відповідно до п. 15 названого Порядку під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо:

1) обовязкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у встановлених законом випадках);

2) повноважень заявника;

3) відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах;

4) наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону;

5) наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) повязує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Згідно п. 20 названого Порядку за результатами розгляду заяви та документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав або рішення про відмову в такій реєстрації.

Пунктом 36 Порядку визначено, що для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком.

На підставі п. 37 Порядку документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є:

1) укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно чи його дублікат;

2) свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат;

3) свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат;

4) видані нотаріусом свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікати;

5) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане державним реєстратором відповідно до закону;

6) свідоцтво про право власності, видане органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дублікат;

7) свідоцтво про право власності на нерухоме майно чи його дублікат, видані до 1 січня 2013 р. органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією;

8) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняте власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном;

9) державний акт на право приватної власності на землю, державний акт на право власності на землю, державний акт на право власності на земельну ділянку або державний акт на право постійного користування землею;

10) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно;

11) ухвала суду про затвердження (визнання) мирової угоди;

12) заповіт, яким установлено сервітут на нерухоме майно;

13) закон, яким установлено сервітут на нерухоме майно;

14) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення обєкта нерухомого майна релігійній організації;

15) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу обєкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність;

16) інші документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно відповідно до закону.

Виключний перелік підстав для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень визначено ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у вказаній вище редакції), до яких, зокрема, відноситься подання документів, які не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують (пункт 4).

Як встановлено матеріалами справи, між ОСОБА_4 та ТОВ СП «Нібулон» було укладено договір оренди землі від 12 травня 2006 року № 331/58, згідно якого позивачу в оренду строком на 10 років передано земельну ділянку площею 4,3448 га за кадастровим номером :04:002:0028 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Вишеньківської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, державна реєстрація якого проведена Хмільницьким районним відділом Вінницької районної філії «Центру ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 21 липня 2006 року за № 58 (а. с. 14-18).

Матеріалами справи також встановлено, що рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 30 листопада 2010 року встановлено факт, що ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_4, який помер 28 серпня 2008 року (а. с. 21-22).

1 лютого 2014 року між ОСОБА_2 (Орендодавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (Орендар) укладено договір оренди землі № 8-В-Х-В, відповідно до якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне володіння і користування терміном на 15 років земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 4,3448 га, кадастровий номер :04:002:3004, яка знаходиться на території Вишеньківської сільської ради Хмільницького району Вінницької області (а. с. 202-206).

Рішенням державного реєстратора РС Хмільницького МРУЮ Вінницької області від 26 червня 2014 року № 14051367 за ОСОБА_3 зареєстровано право оренди земельної ділянки, яка розташована за адресою: Вінницька область, Хмільницький район, Вишеньківська сільська рада, кадастровий номер :04:002:3004.

Назване рішення прийнято на підставі заяви ОСОБА_3 про державну реєстрацію іншого речового права, квитанції про сплату державного мита та про надання інформації з державного реєстру, договору оренди землі від 1 лютого 2014 року за № 8-В-Х-В та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, виданого Управлінням Держземагенства у Хмільницькому районі Вінницької області 26 червня 2014 року за № НВ-014, в якому міститься інформація на вищезгадану земельну ділянку (а. с. 202-218).

Виходячи з наведених вище положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868, апеляційний суд приходить до висновку про те, що оскаржене рішення відповідача від 26 червня 2014 року № 14051367 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо державної реєстрації за ОСОБА_3 права оренди земельної ділянки прийнято на основі поданих документів, які відповідають вимогам, встановленим названим Законом, та дають змогу встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, а тому у відповідача були відсутні підстави для відмови у державній реєстрації прав, що виключає можливість задоволення вимог позивача про визнання протиправним з моменту прийняття оскарженого рішення відповідача.

Разом з цим, згідно інформаційної довідки Управління Держгеокадастру у Хмільницькому районі Вінницької області від 20 серпня 2015 року № 27-28-0.4-3035/2-15, земельна ділянка з кадастровим номером :04:002:0028, що належала ОСОБА_4 та була передана в оренду ТОВ СП «Нібулон» терміном на 10 років згідно договору оренди землі від 12 травня 2006 року № 331/58, та земельна ділянка з кадастровим номером :04:002:3004, що належить ОСОБА_2 та передана в оренду ФОП ОСОБА_3 терміном на 15 років згідно договору оренди землі від 1 лютого 2014 року № 8-В-Х-В, є однією і тією ж земельною ділянкою (а. с. 23-24).

Таким чином, названим вище рішенням відповідача від 26 червня 2014 року № 14051367 за ОСОБА_3 зареєстровано право оренди земельної ділянки, яка знаходиться у користуванні ТОВ СП «Нібулон» на підставі договору оренди землі від 12 травня 2006 року № 331/58, державна реєстрація якого проведена Хмільницьким районним відділом Вінницької районної філії «Центру ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 21 липня 2006 року за № 58.

За таких даних, встановлення факту подвійної реєстрації права оренди на одну і ту ж саму земельну ділянку за різними особами, є підставою для скасування державної реєстрації права оренди названої земельної ділянки за ОСОБА_3, як такої, що вчинена пізніше ніж державна реєстрація права оренди на цю ж саму земельну ділянку за ТОВ СП «Нібулон».

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно ч. 2 ст. 26 названого Закону в редакції, яка діяла до 8 серпня 2012 року, записи в Державному реєстрі прав скасовуються, якщо підстави, за яких вони були внесені, визнані судом недійсними.

Дана норма Закону була змінена Законом України від 4 липня 2012 року № 5037-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення та спрощення процедури державної реєстрації земельних ділянок та речових прав на нерухоме майно» та з урахування внесених змін передбачає, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Із врахуванням викладеного, чинна на даний час редакція ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає, що для внесення до Державного реєстру прав запису про скасування державної реєстрації права необхідно відповідне рішення суду про скасування рішення про державну реєстрацію.

Таким чином, єдиною правовою підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки за ОСОБА_3 може бути рішення адміністративного суду про скасування оскарженого рішення РС Хмільницького МРУЮ Вінницької області від 26 червня 2014 року № 14051367.

При цьому можливість скасування в порядку адміністративного судочинства названого рішення відповідача про державну реєстрацію права не залежить від законності такого рішення на момент його прийняття.

За таких даних, апеляційний суд приходить до висновку, що для поновлення прав ТОВ СП «Нібулон» необхідно скасувати рішення відповідача від 26 червня 2014 року, індексний номер 14051367, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо державної реєстрації за ОСОБА_3 іншого речового права права оренди земельної ділянки строком на 15 років площею 3,3448 га, кадастровий номер :04:002:3004, яка розташована на території Вишеньківської сільської ради Хмільницького району Винницької області, із зобовязанням відповідача внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації за ОСОБА_3 названого речового права.

На підставі ч. 1 ст. 267 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зобовязати відповідача протягом 15 днів з моменту отримання рішення суду надати до Миколаївського окружного адміністративного суду звіт про виконання постанови суду по даній справі.

Оскільки висновки суду першої інстанції частково не відповідають обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи в частині заявлених позовних вимог, постановлене судове рішення на підставі п. 3 ч. 1 ст. 202 КАС України підлягає скасуванню з винесенням нової постанови про часткове задоволення вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 3 листопада 2015 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «Нібулон» задовольнити частково.

Скасувати рішення Реєстраційної служби Хмільницького міськрайонного управління юстиції Вінницької області від 26 червня 2014 року, індексний номер 14051367, щодо державної реєстрації за ОСОБА_3 іншого речового права права оренди земельної ділянки строком на 15 років площею 3,3448 га, кадастровий номер :04:002:3004, яка розташована на території Вишеньківської сільської ради Хмільницького району Вінницької області.

Зобовязати Реєстраційну службу Хмільницького міськрайонного управління юстиції Вінницької області внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації за ОСОБА_3 іншого речового права - права оренди земельної ділянки строком на 15 років площею 3,3448 га, кадастровий номер :04:002:3004, яка розташована на території Вишеньківської сільської ради Хмільницького району Вінницької області.

Зобовязати Реєстраційну службу Хмільницького міськрайонного управління юстиції Вінницької області протягом 15 днів з моменту отримання рішення суду надати до Миколаївського окружного адміністративного суду звіт про виконання постанови суду по даній справі.

В іншій частині відмовити товариству з обмеженою відповідальністю сільськогосподарському підприємству «Нібулон» у задоволенні позовних вимог.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено 6 червня 2016 року.

Головуючий: О.С. Золотніков

Судді: Ю.В. Осіпов

ОСОБА_5