Справа № 607/3450/16-а
Суддя: Воробель Н. П.
Дата ухвалення: 2016-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.05.2016 Справа №607/3450/16-а

Тернопільський міськрайонний суд в складі:

головуючої судді Воробель Н.П.;

за участі секретаря Зубко О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти 1 батальйону Управління патрульної поліції м. Тернополя рядового поліції Ямборко Тараса Романовича, Управління патрульної поліції м. Тернополя, про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, у якому заявляє вимогу про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 963502 від 15 березня 2016 року, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Аргументуючи свої позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначив, що жодного правопорушення не вчиняв. Дійсно, у вказаний в постанові час та місці здійснив зупинку, однак від його транспортного засобу до дорожнього знаку «Пункт зупинки автобуса» було більше 30 м. Твердження поліцейських про зворотне є лише їх припущеннями, оскільки не підтверджуються показами жодних технічних приладів, чи будь-якими іншими доказами. Окрім цього, вказує, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення працівники поліції не роз'яснили йому прав, передбачених ст. 268 КУпАП, та не вручили копію спірної постанови.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник - адвокат Дзюбан А.І. зазначені вимоги підтримали із вказаних у позові мотивів.

Представник відповідача - Управління патрульної поліції в м. Тернополі Климчук О.І. (далі - представник відповідача) у судовому засіданні позову не визнала, проти його задоволення заперечила, вказала, що жодним нормативно-правовим актом не передбачено обов'язку працівників поліції вимірювати дистанцію від автомобіля до дорожнього знака «Пункт зупинки автобуса». Факт порушення позивачем ПДР підтверджений показами свідків та визнаний ним самим, що зафіксовано на відео. Також зазначає, що не роз'яснення ОСОБА_1 його прав не може звільняти його від відповідальності за порушення ПДР.

Ямборко Т.Р. у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив та вказав, що вважає спірну постанову винесеною відповідно до норм чинного законодавства. Також останній пояснив, що у зазначеному в постанові місці та час, він помітив автомобіль ОСОБА_1 Дочекавшись виходу останнього з магазину, він повідомив йому, про порушення ним п. 15.9. е ПДР. На вимогу ОСОБА_1 він надав бланк пояснень, однак останній відмовився його заповняти в присутності свідків, осіб котрі стояли на зупинці громадського транспорту. Ці ж свідки зафіксували факт відмови позивача від отримання постанови. Також Ямборко Т.Р. вказав, що роз'яснив позивачу права, передбачені ст. 268 КУпАП. Відстань від автомобіля до дорожнього знаку «Пункт зупинки автобуса» він вимірював кроками, не користуючись ніякими технічними приладами.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши докази, дійшов висновку, що позов слід задовольнити з огляду на наступне:

Згідно постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 963502 від 15 березня 2016 року, ОСОБА_1 15 березня 2016 року о 19 год. 00 хв., керуючи автомобілем марки Daewoo Lanos, н.з. ВО 5777 ВС, в м. Тернопіль по вул. Сагайдачного, 35 здійснив зупинку ближче 30 м до знака «зупинка», чим порушив п. 15.9 е ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, за що його притягнено до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом - ч. 1 ст. 7 КУпАП.

Ч. 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Спірною постановою позивача було визнано винним у тому, що він здійснив зупинку ближче 30 м. до знаку «Пункт зупинки автобуса» (5.41.1). Факт зупинки визнаний сторонами, сумнівів щодо його достовірності та добровільності такого визнання не виникає, тому, в силу ч. 3 ст. 72 КАС України, зважаючи, що жодна із сторін проти цього не заперечує, її доказування суд вважає недоцільним.

У розділі 33 («Розділові знаки») ПДР визначено, що знак 5.41.1 («Пункт зупинки автобуса») позначає початок посадкового майданчика автобуса. За межами населених пунктів знак може бути встановлений на павільйоні з боку прибуття маршрутних транспортних засобів.

Пунктом 15.9. е ПДР передбачено, що зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Позивач не заперечує факту зупинки керованого ним транспортного засобу у вказаному в постанові місці та час, однак стверджує, що від його автомобіля до знаку «Пункт зупинки автобуса» було більше 30 м, а тому вимог ПДР не порушено.

Таких тверджень позивача відповідачі, заперечуючи проти задоволення адміністративного позову, доказово не спростували, хоча такий обов'язок, згідно вимог ч. 2 ст. 71 КАС України покладений саме на них.

Пояснення представника відповідача про те, що не існує жодного нормативно-правового акту, котрий би визначав обов'язок працівників поліції вимірювати дистанцію від автомобіля до дорожнього знака, судом визнані неспроможними, адже таке його зобов'язання прямо випливає з норм ст.ст. 251, 252 КУпАП які визначають, що для того аби встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні орган (посадова особа) повинна мати будь-які фактичні дані (докази), котрі він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Специфіка правопорушення, за вчинення якого щодо позивача було винесено спірну постанову, полягає в тому, що для того, аби встановити його об'єктивну сторону необхідно визначити відстань від місця зупинки автомобіля до посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів. Виникає питання, яким же чином поліцейський вимірював таку відстань? Часткову відповідь на це питання дав сам Ямборко Т.Р.(інспектор котрий складав зазначену постанову) у судовому засіданні, вказавши, що він робив це «кроками». Отож, певні заміри він таки намагався провести, однак їх якість та точність неможливо встановити та перевірити, що є вирішальним для правильного та об'єктивного розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Суд відкидає надані представником відповідача та переглянуті у судовому засіданні матеріали відеофіксації, оскільки на них не відображено обставин, котрі спростовували б вказані вище твердження позивача.

Сприймає суд критично і надані представником відповідача письмові пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 15 березня 2016 року, позаяк перші не підписані суб'єктом їх надання, а другі - містять посилання на порушення позивачем вимог неіснуючого знаку ПДР, а саме 5.44.1. За цих обставин вони не можуть вважаться джерелом достовірних даних і братись судом до уваги.

Фотоматеріали надані представником відповідача на підтвердження наявності на місці вчинення правопорушення знаку 5.41.1 «Пункт зупинки автобуса».

Інших доказів, окрім зазначених вище, котрі на думку відповідачів обґрунтовували б правомірність винесення спірної постанови, не було надано, а тому суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення.

За даних обставин, враховуючи що судом встановлено відсутність в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення, суд вважає за недоцільне піддавати правовому аналізу усі інші доводи позивача та його представника, котрі стосуються процесуальної сторони винесення спірної постанови.

Згідно ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження в адміністративній справі закриттю.

Також, слід здійснити розподіл судових витрат на підставі ч. 1 ст. 94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 10, 11, 70, 71, 94, 122, 158 - 163, 1712 КАС України, ч. 1 ст. 122, ст. 245, ч. 1 ст. 247, 251, ч. 1 ст. 254, 280, 293 КУпАП, п. 15.9. е, п. 5.41.1 розділу 33 («Розділові знаки») ПДР, затверджених постановою КМУ України № 1306 від 10 жовтня 2001 р., суд, -

постановив:

адміністративний позов - задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 963502 від 15 березня 2016 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. - скасувати.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП - провадженням закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції в м. Тернополя за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на дану постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання її копії до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд.

Головуюча суддя Н.П. Воробель