Справа № 820/125/16
Суддя: Нуруллаєв І.С.
Дата ухвалення: 2016-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

02 червня 2016 р. Справа № 820/125/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Нуруллаєва І.С.

при секретарі судового засідання - Мараєвій О.В.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Лутай О.Г.,

представника третьої особи - Лютої С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківського міського управління Головного управління Держсанепідслужби у Харківській області, треті особи: Публічне акціонерне товариство "Харківський плитковий завод", Публічне акціонерне товариство "Харківський тракторний завод ім. С.Орджонікідзе" про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківського міського управління Головного управління Держсанепідслужби у Харківській області, треті особи: Публічне акціонерне товариство "Харківський плитковий завод", Публічне акціонерне товариство "Харківський тракторний завод ім. С.Орджонікідзе", в якому з врахуванням заяви про зміну позовних вимог просить суд:

- скасувати санітарно-гігієнічну характеристику умов праці від 01.10.2014 року №23.1/7105 та доповнення до вказаної характеристики від 25.06.2015 року №23.1/2921 на ОСОБА_1;

- зобов'язати Харківське міське Управління Головного управління Держсанепідслужби у Харківській області скласти акт санітарно-епідеміологічного обстеження об'єкта за формою №315/0, а також нову санітарно-епідеміологічну характеристику умов праці ОСОБА_1.

В обґрунтування позову зазначено, що Харківським міським управлінням Головного управління Держсанепідслужби у Харківській області під час складення санітарно-гігієнічної характеристики умов праці від 01.10.20141 року №23.1/7105 та доповнення до вказаної характеристики від 25.06.2015 року №23.1/2921 щодо позивача було допущено порушення норм діючого законодавства, а саме Порядку складання та вимог до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці, затверджених наказом Міністерства охорони здоров'я України від 13.12.2004 року №614, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.02.2005 року за №260/10540. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом для захисту своїх прав.

Представник відповідача, Харківського міського управління Головного управління Держсанепідслужби у Харківській області, заперечував проти заявленого позову, надав до суду письмові заперечення, в яких зазначив, що відповідачем під час складення оскаржуваних позивачем санітарно-гігієнічної характеристики умов праці та доповнень до неї не було допущено порушень норм діючого законодавства, а навпаки дотримано вимоги та порядок складення таких документів. З огляду на зазначене, на думку відповідача позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

У судовому засіданні представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, вказані у позовній заяві, та просили суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив в їх задоволенні відмовити через необґрунтованість.

Представник третьої особи, Публічного акціонерного товариства "Харківський плитковий завод", у судове засідання прибув, проти заявленого позову заперечував з підстав викладених у письмових поясненнях наданих до суду.

Представник третьої особи, Публічне акціонерне товариство "Харківський тракторний завод ім. С.Орджонікідзе", у судове засідання не прибув, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав.

Протокольною ухвалою Харківського окружного адміністративного суду постановленою у судовому засіданні 02.06.2016 року судом ухвалено вважати строки звернення до суду з даним позовом не пропущеними.

Під час судового розгляду справи судом за наявною в матеріалах справи копією трудової книжки встановлено, що позивач, ОСОБА_1, у період з 27.05.1980 року до 31.07.1980 року та з 02.10.1980 року до 20.08.1981 року включно працював в чавуноливарному цеху - 1 формовником на Харківському тракторному заводі ім. С.Орджонікідзе. У період з 21.08.1981 року до 01.10.1981 року на Харківському тракторному заводі ім. С.Орджонікідзе працював в чавуноливарному цеху - 1 стрижневиком машинного формування 3 розряду. У період з 01.04.1984 року до 18.02.1985 року ОСОБА_1 працював інженером-технологом в чавуноливарному цеху -1. Позивач у період з 18.02.1985 року до 20.06.1994 року був переведений майстром плавильної дільниці в чавуноливарному цеху-1. З 15.09.2000 року до 13.05.2001 року позивач працював на ЗАТ «Харківський плитковий завод» сортувальником сировини, фарфорових, фаянсових та керамічних виробів в цеху № 2.

У період з 14.05.2001 року до 25.10.2012 року позивача було переведено вогнетривником по 4 розряду в цеху № 2 та в глазуре-помольному цеху. При цьому з 26.10.2012 року до 31.05.2013 року ОСОБА_1 був переведений оператором виробництва кремнеземних матеріалів виробництва фритт та глазурей в глазуре-помольному цеху. Та у період з 01.06.2013 року до 03.02.2015 року був переведений на виробництво глазурей оператором виробництва кремнеземних матеріалів (а.с. 20-26).

Виконання вказаних робіт позивачем здійснювалось в особливо шкідливих умовах праці, як зазначено позивачем.

ОСОБА_1 отримано санітарно-гігієнічну характеристику умов праці від 01.10.2014 року №23.1/7105, підписану лікарем з гігієни праці відділу санітарного нагляду Харківського міського Управління Головного управління Держсанепідслужби Харківської області та затвердженої начальником Харківського міського Управління Головного управління Держсанепідслужби у Харківській області, головним державним санітарним лікарем м. Харкова (а.с. 8-17).

В подальшому головному лікарю клініки НДІ ГП та ПЗ ХНМУ листом від 25.06.2015 року №23.1/2921 на вхідний №08-03/684 від 28.04.2015 року за підписом в.о. начальника Харківського міського Управління Головного управління Держсанепідлужби у Харківській області, в.о. головного державного санітарного лікаря м. Харкова направлено "Доповнення до санітарно-гігієнічної характеристики умов праці від 01.10.2014 року №23.1/7105 працівника ПАТ "ХПЗ" ОСОБА_1 (а.с. 18-19).

Матеріали справи містять заяви позивача від 01.02.2016 року та від 20.01.2016 року направлені до відповідача щодо внесення доповнень до санітарно-гігієнічної характеристики умов праці від 01.10.2014 року №23.1/7105 ОСОБА_1 в частині детального опису та доповнення обов'язків вогнетривника, а також зазначення кількості нахилів тулубу за зміну у кількості 3000-3500 нахилів (а.с. 60) та зазначення кількості нахилів тулубу за зміну у кількості 1500-2000 нахилів (а.с. 61).

Листом від 19.02.2016 року №21.1/823 позивачу повідомлено, що кількість нахилів вказана у санітарно-гігієнічній характеристиці умов праці була встановлена при атестації робочого місця вогнетривника в 2001, 2006 та 2011 роках та відображені в картках умов праці вогнетривника в 2001, 2006 та 2011 років, які зберігаються на ПАТ "Харківський плитковий завод", а також ОСОБА_1 повідомлено, що доповнення до санітарно-гігієнічної характеристики умов праці від 01.10.2014 № 23.1/7105 можуть бути внесені тільки при отриманні запиту ЛПЗ відповідно п. 1.7 наказу МОЗ України від 13.12.2004 № 614 "Порядок складання та вимоги до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці" або оскарженні в судовому порядку відповідно п. 1.26 наказу МОЗ України від 13.12.2004 № 614 "Порядок складання та вимоги до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці" (а.с. 98).

З врахуванням заяви про зміну позовних вимог позивачем вказано, що санітарно-гігієнічна характеристика умов праці від 01.10.20141 року №23.1/7105 та доповнення до вказаної характеристики від 25.06.2015 року №23.1/2921 складені відповідачем з порушенням норм діючого законодавства, а саме: відповідачем не було складено акт санітарно-епідеміологічного обстеження об'єкта за формою 315/0 відносно ОСОБА_1, що суперечить Порядку складення та вимог до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці, доповнення до санітарно-гігієнічної характеристики умов праці взагалі не передбачені нормами чинного законодавства, відповідачем не було проведено обстеження підприємства для уточнення умов праці працівника ОСОБА_1

Також позивачем вказано, що посилання на Державні санітарні норми і правила «Гігієнічної класифікації умов праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу» № 4137-86 у санітарно-гігієнічній характеристиці умов праці від 01.10.2014 № 23.1/7105 та відповідних доповненнях є протиправним.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд, зазначає, що Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 13.12.2004 р. № 614 затверджений Порядок складання та вимоги до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці (далі - Порядок).

Згідно з пунктом 1.3 Порядку санітарно-гігієнічна характеристика умов праці складається в разі підозри в працівника професійного захворювання (отруєння) та є одним з документів, з урахуванням якого в кожному конкретному випадку вирішується питання про зв'язок хронічного захворювання (отруєння) з впливом виробничих факторів і трудового процесу (далі - виробничі фактори) з метою встановлення діагнозу хронічного професійного захворювання (отруєння).

За змістом пунктів 1.4, 1.10 Порядку санітарно-гігієнічна характеристика складається закладом державної санітарно-епідеміологічної служби за місцезнаходженням підприємства, де працював хворий.

Відповідно до пункту 1.5 Порядку підставою для складання санітарно-гігієнічної характеристики є акт санітарно-епідеміологічного обстеження об'єкта за формою 315/о, затвердженою наказом МОЗ України від 11.07.2000 N 160 "Про затвердження форм облікової статистичної документації, що використовується в санітарно-епідеміологічних закладах". Обстеження проводиться за участю представників підприємства, первинної профспілкової організації, членом якої є хворий, або уповноваженої найманими працівниками особи з питань охорони праці, якщо хворий не є членом профспілки, та робочого органу виконавчої дирекції Фонду за місцезнаходженням підприємства.

Відповідно до пункту 1.9 Порядку на непрацюючих пенсіонерів або осіб, що не працюють, складається Інформаційна довідка про умови праці працівника при підозрі в нього професійного захворювання (отруєння) на підставі даних про умови праці на їх робочих місцях, при збереженні останніх на підприємстві, де вони раніше працювали, отриманих на підставі даних закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, наукових досліджень (розробок), характеристики виробничих факторів на аналогічних виробництвах. Обстеження підприємства для складання інформаційної довідки, у разі необхідності, проводиться за участю представника робочих органів виконавчої дирекції Фонду.

Пунктом 1.12 Порядку передбачено, що при виникненні підозри на профзахворювання (профотруєння) після припинення контакту працівника з шкідливими виробничими факторами (пізній силікоз, деякі захворювання на пухлини тощо), а також у разі неможливості отримання даних про його умови праці (ліквідація підприємства, цеху, дільниці, робочого місця або в разі тривалої зупинки виробничого процесу, відсутності даних в архівах підприємства та закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, робота за кордоном тощо) інформаційна довідка складається на підставі даних трудової книжки, санітарно-гігієнічної характеристики умов праці на аналогічних робочих місцях, за результатами наукових досліджень за аналогічними професіями.

З аналізу вищезазначених норм суд вважає за необхідне зазначити, що законодавцем передбачено можливість складання Інформаційної довідки про умови праці працівника, у тому числі, у разі неможливості отримання даних про його умови праці внаслідок ліквідації цеху, дільниці.

Суд зазначає, що представником третьої особи надано до суду письмові пояснення зі змісту яких судом встановлено, що на ПАТ "Харківський плитковий завод" згідно діючого законодавства та Постанови Кабінету міністрів України № 442 від 01.08.1992 р. "Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці" проводяться атестації робочих місць.

Так згідно наказу № 57 від 11.04.2000 р. "Про атестацію робочих місць за умов праці" на ПАТ "Харківський плитковий завод" була проведена атестація робочих місць і 20.12.2001 р. наказом № 222 були затверджені результати атестації робочих місць з шкідливими і важкими умовами праці (а.с. 113-119).

Згідно наказу № 145 від 26.06.2006 р. "Про атестацію робочих місць за умов праці" на ПАТ "Харківський плитковий завод" була проведена атестація робочих місць і 19.12.2006 р. наказом № 431 були затверджені результати атестації робочих місць з шкідливими і важкими умовами праці (а.с. 120-123).

Наказом № 225 від 04.05.2012 р. "Про атестацію робочих місць за умов праці" на ПАТ Т „Харківський плитковий завод" була проведена атестація робочих місць і 31.08.2012 р. наказом № 410 були затверджені результати атестації робочих місць з шкідливими і важкими умовами праці (а.с. 124-127).

При цьому матеріали справи містять копію Інформаційної довідки про умови праці ОСОБА_1 від 22.07.2014 № 3052 (а.с. 129-152) та копію Доповнень до інформаційної довідки про умови праці ОСОБА_1 від 28.05.2015 № 2336 (а.с. 133), на підставі яких складено Санітарно-гігієнічну характеристику умов праці від 01.10.2014 № 23.1/7105 та відповідні доповнення.

Щодо посилань позивача на непередбаченість Порядком такого документу як доповнення, суд зазначає наступне.

Згідно з п. 1.8 вищевказаного Порядку лікувально-профілактичний заклад може надсилати запит у заклади державної санітарно-епідеміологічної служби з обґрунтуванням необхідності доповнень до санітарно-гігієнічної характеристики.

А отже відповідачем не порушено норм діючого законодавства в частині складення доповнень до санітарно-гігієнічної характеристики умов праці працівника ОСОБА_1, також суд зазначає, що вказаним порядком не встановлено вимог до складення доповнень до санітарно-гігієнічної характеристики умов праці.

З огляду наявної в матеріалах справи копії доповнень до санітарно-гігієнічної характеристики умов праці судом встановлено, що вказані доповнення підписані в.о. головного державного санітарного лікаря м. Харкова.

Стосовно посилань представника позивача на неправомірність посилань відповідача на санітарні норми і правила «Гігієнічної класифікації умов праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу» № 4137-86, суд зазначає, що вказані норми застосовується для проведення атестації робочих місць.

З огляду санітарно-гігієнічної характеристики умов праці від 01.10.2014 № 23.1/7105, судом встановлено, що атестація робочих місць здійснювалась за період до 10.03.2014 року, а отже оскільки наказ МОЗ України від 08.04.2014 року № 248 набрав чинності 30.05.2014 року, то відповідно є неможливим його застосування до правовідносин, що виникли до набрання чинності вказаним нормативно-правовим актом.

З врахуванням вище зазначеного суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову в частині позовних вимог щодо скасування санітарно-гігієнічної характеристики умов праці від 01.10.2014 року №23.1/7105 та доповнення до вказаної характеристики від 25.06.2015 року №23.1/2921 на ОСОБА_1.

Щодо позовних вимог позивача в частині зобов'язання Харківського міського Управління Головного управління Держсанепідслужби у Харківській області скласти акт санітарно-епідеміологічного обстеження об'єкта за формою №315/0, а також нову санітарно-епідеміологічну характеристику умов праці ОСОБА_1, суд зазначає наступне.

Відповідно до Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність, закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Таким чином, повноваження Харківського міського управління Головного управління Держсанепідслужби у Харківській області щодо складення акт санітарно-епідеміологічного обстеження об'єкта за формою №315/0 та санітарно-епідеміологічну характеристику умов праці є дискреційними повноваженнями такого органу державної влади, тобто відносяться до його виключної компетенції, при цьому законом визначено процедуру, а тому адміністративний суд не може перебирати на себе його функцій, вирішуючи питання щодо скасування записів про нерухоме майно.

Суд, таким чином, проаналізувавши фактичні обставини та матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, не знаходить у діях Харківського міського управління Головного управління Держсанепідслужби у Харківській області порушень тих норм закону, на які посилається позивач.

Згідно з ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, враховуючи відсутність порушення відповідачем норм діючого законодавства при формуванні оскаржуваного рішення у формі , суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П ОС Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Харківського міського управління Головного управління Держсанепідслужби у Харківській області, треті особи: Публічне акціонерне товариство "Харківський плитковий завод", Публічне акціонерне товариство "Харківський тракторний завод ім. С.Орджонікідзе" про зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 03 червня 2016 року.

Суддя Нуруллаєв І.С.