Справа № 524/2610/16-а
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2016-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2016 р.Справа № 524/2610/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Старостіна В.В.

Суддів: Рєзнікової С.С. , Бегунца А.О.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18.04.2016р. по справі № 524/2610/16-аза позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м.Кременчука про стягнення компенсації втрати частини грошових коштів,

ВСТАНОВИЛА:

14.04.2016 року позивач, ОСОБА_1, звернулась до Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м.Кременчука, в якому просив суд стягнути з Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів виплати заробітної плати (грошової винагороди за сумлінну безперервну працю в органах державної влади понад 10 років в розмірі середньомісячної заробітної плати) в сумі 4390 грн. 14 коп. за період з грудня 2010 року по січень 2016 року.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18.04.2016 року позовна заява ОСОБА_1 залишено без руху.

Позивач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу, та прийняти нову, якою направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не зявилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що до позовної заяви не доданий документ про сплату судового збору відповідно до Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 р., оскільки відповідно до ст. 5 ч 1 п 1 ЗУ "Про судовий збір» (станом на 01.09.2015 року) від сплати судового збору звільнені позивачі лише у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Також позивачем невірно вказаний відповідач, оскільки на день подання позову даної організації не існує.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без руху, суд першої інстанції виходив з того, що вказана позовна заява не відповідає вимогам передбаченим ст. 106 КАС України.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Стаття 1 Закону України «Про оплату праці» визначає поняття заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

В свою чергу ст. 2 Закону України «Про оплату праці» визначає структуру заробітної плати:

Основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Таким чином, аналізуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що звертаючись до суду з вимогою про стягнення компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, яка згідно ст.ст. 1, 2 Закону України «Про оплату праці» є складовою заробітної плати працівника, позивач звільнений від сплати судового збору.

Також, колегія суддів зазначає, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 19.04.2016 року (а.с. 13-15), Виконавчий комітет Автозаводської районної ради м.Кременчука знаходиться в стані припинення, таким чином існує.

Ухвала АВтозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18.04.2016 року не відповідає вимогам ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому підлягає скасуванню з підстав, визначених п.1, п.2, п.3, п.4 ч.1 ст.204 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянувши апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу в разі скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Таким чином, судом апеляційної інстанції встановлено, що позовна заява ОСОБА_1 про стягнення компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, відповідає вимогим ст. 106 КАС України.

Через неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ч. 1 ст. 41, ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 199,ч. 1, 2, 3, 4 ст.ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18.04.2016р. по справі № 524/2610/16-а скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м.Кременчука про стягнення компенсації втрати частини грошових коштів направити до суду 1 інстанції для продовження розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_2
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_3 ОСОБА_4
Повний текст ухвали виготовлений 03.06.2016 р.