Справа № 816/4339/13-а
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2016-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2016 р.Справа № 816/4339/13-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бегунца А.О.

Суддів: Рєзнікової С.С. , Старостіна В.В.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 30.03.2016р. по справі № 816/4339/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області , Великобагачанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області

про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі - ГУ ПФУ в Полтавській області, перший відповідач), Управління Пенсійного фонду України в Шишацькому районі (далі - УПФУ в Шишацькому районі, другий відповідач) про визнання незаконним та скасування наказу начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 86-ОС від 27 червня 2013 року про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника управління Пенсійного фонду України в Шишацькому районі Полтавської області за порушення присяги державного службовця пункту 6 статті 30 Закону України "Про державну службу", поновлення ОСОБА_1 на державній службі на посаді начальника управління Пенсійного фонду України в Шишацькому районі Полтавської області, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу з дня звільнення до дня поновлення на посаді, зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області внести виправлення у трудовій книжці ОСОБА_1, стягнення моральної шкоди в сумі 1,00 грн.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 27.08.2013 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2013 року, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, зобовязання вчинити дії, стягнення моральної шкоди відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.12.2015 року постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 27.08.2013року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2013 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 30.03.2016 року в задоволенні вказаного позову відмовлено.

Позивач, не погодившись із вказаним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 30.03.2016 року та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач посилається на прийняття оскаржуваної постанови з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також на доводи та обставини, викладені в апеляційній скарзі.

Представники відповідачів надали до суду апеляційної інстанції письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких, посилаючись на обґрунтованість та об'єктивність рішення суду першої інстанції, просять залишити його без змін, а апеляційну скаргу позивача - без задоволення.

У судовому засіданні позивач та представник першого відповідача підтримали свої правові позиції по справі.

Представник другого відповідача в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Протокольною ухвалою колегії суддів від 30.05.2016 року замінено другого відповідача по справі - Управління Пенсійного фонду України в Шишацькому районі на Великобагачанське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника першого відповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 працював в УПФУ в Шишацькому районі з серпня 1993 року, з 23 січня 2001 року на посаді начальника управління.

У лютому, квітні, травні 2013 року прокурором Шишацького району Полтавської області (далі прокурор) проведено перевірку УПФУ в Шишацькому районі щодо додержання вимог Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" та Закону України "Про виконавче провадження", Закону України "Про державну службу", Закону України "Про звернення громадян".

За результатами перевірки прокурором винесено подання від 15 лютого2013 року, 15 квітня 2013 року та 13 травня 2013 року, якими вимагалось від ГУ УПФУ в Полтавській області вжити заходи до усунення порушень вимог Законів, причин та умов, що спричинили їх вчиненню, а також вирішити питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності винної особи начальника УПФУ в Шишацькому районі ОСОБА_1 за неналежне виконання службових обовязків.

За результатами розгляду подання прокурора наказом ГУ УПФУ в Полтавській області № 37 від 22 березня 2013 року притягнуто до відповідальності у вигляді попередження про неповну службову відповідність начальника УПФУ в Шишацькому районі ОСОБА_1 М (том 1 а.с. 50).

У період з 18 по 25 червня 2013 року на підставі подання прокурора Шишацького району Полтавської області ГУ УПФУ в Полтавській області проведено службове розслідування стосовно державних службовців.

За результатами службового розслідування встановлено порушення начальником УПФУ в Шишацькому районі ОСОБА_1 вимог статті 26 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", пункту 3.2 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 30 квітня 2002 року № 8-2, Законів України "Про звернення громадян" та "Про державну службу".

За результатами розслідування складено відповідний акт від 25 червня 2013 року.

Наказом ГУ УПФУ в Полтавській області № 86/ос від 27 червня 2013 року звільнено ОСОБА_1 з посади начальника УПФУ в Шишацькому району за порушення присяги державного службовця відповідно пункту 6 статті 30 Закону України "Про державну службу".

27 червня 2013 року зазначений наказ направлено до УПФУ в Шишацькому районі Полтавської області.

Позивач не погодився із наказом та діями ГУ УПФУ в Полтавській області та звернувся з позовом до суду із даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що наказ начальника ГУ ПФУ в Полтавській області № 86-ОС від 27 червня 2013 року про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника УПФУ в Шишацькому районі за порушення присяги державного службовця на підставі пункту 6 статті 30 Закону України "Про державну службу" прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Суть спірних правовідносин полягає в правомірності звільнення позивача з посади державного службовця.

Як свідчать письмові докази, звільненню передували подання прокурора Шишацького району Полтавської області, винесені за результатами проведених перевірок діяльності УПФУ в Шишацькому районі Полтавської області від 15 лютого 2013 року, 15 квітня 2013 року та 13 травня 2013 року, які позивачем оскаржені не були.

Колегія суддів звертає увагу на те, що позивач також не оскаржував і дисциплінарне стягнення, застосоване до нього наказом Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 37 від 22.03.2013 р. у вигляді попередження про неповну службову відповідність на підставі подання прокуратури Шишацького району Полтавської області.

На підставі фактів, викладених у поданнях прокуратури, у період з 18 по 25 червня 2013 року проведено службове розслідування, за результатами якого складено акт від 25 червня 2013 року.

В ході службового розслідування підтверджено порушення начальником УПФУ в Шишацькому районі ОСОБА_1 вимог статті 26 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", пункту 3.2 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 30 квітня 2002 року № 8-2, Законів України "Про звернення громадян" та "Про державну службу".

Відповідно до положень частини першої статті 149 Кодексу законів про працю України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

З приводу порушень ОСОБА_1 12 березня 2013 року та 25 червня 2013 року надано пояснення начальнику ГУ ПФУ в Полтавській області та голові комісії з проведення службового розслідування (том 3 а.с. 41-42).

27 червня 2013 року позивача ознайомлено з ОСОБА_3 службового розслідування від 25 червня 2013 року, від підписання акту службового розслідування ОСОБА_1 відмовився, про що було складено акт відмови від підпису (том 1 а.с. 55).

Статтею 150 Кодексу законів про працю України передбачено, що дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством (глава XV цього Кодексу).

Однак, позивач не скористався наданим йому правом, та не оскаржував наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Статтею 10 Закону України "Про державну службу" передбачено, основними обов'язками державних службовців є додержання Конституції України та інших актів законодавства України; забезпечення ефективної роботи та виконання завдань державних органів відповідно до їх компетенції; недопущення порушень прав і свобод людини та громадянина; безпосереднє виконання покладених на них службових обов'язків, своєчасне і точне виконання рішень державних органів чи посадових осіб, розпоряджень і вказівок своїх керівників; збереження державної таємниці, інформації про громадян, що стала їм відома під час виконання обов'язків державної служби, а також іншої інформації, яка згідно з законодавством не підлягає розголошенню; постійне вдосконалення організації своєї роботи і підвищення професійної кваліфікації; сумлінне виконання своїх службових обов'язків, ініціатива і творчість в роботі.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 30 Закону України "Про державну службу" крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, державна служба припиняється у разі порушення державним службовцем Присяги, передбаченої статтею 17 цього Закону.

Частиною другою статті 17 Закону України "Про державну службу" встановлено текст присяги державного службовця такого змісту: "Повністю усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю, що буду вірно служити народові України, суворо дотримувати Конституції та законів України, сприяти втіленню їх у життя, зміцнювати їх авторитет, охороняти права, свободи і законні інтереси громадян, з гідністю нести високе звання державного службовця, сумлінно виконувати свої обов'язки".

Припинення державної служби за порушення Присяги є найсуворішою санкцією відповідальності державного службовця, який вчинив діяння, несумісне з посадою. Тому рівень юридичних гарантій захисту прав зазначеної особи в процедурах вирішення питань застосування такої відповідальності має бути не меншим, ніж під час звільнення з державної служби за вчинення дисциплінарного правопорушення, з дотриманням порядку та строків притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 21 травня та 04 червня 2013 року (№№ 21-403а12, 21-167а13 відповідно).

При цьому за змістом пункту 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" підставами захисту порушеного права звільненої особи може бути не тільки звільнення без законних підстав, а й порушення порядку його проведення.

Як вбачається зі змісту ухвали Вищого адміністративного суду України від 15.12.2015 року, підставою для скасування рішень судів першої та апеляційної інстанції та направлення справи на новий розгляд стало те, що під час розгляду справи не досліджувалося питання дотримання процедури звільнення позивача.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо дотримання процедури звільнення позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 3.1. Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 квітня 2002 року № 8-2, начальник управління звільняється з посади начальником відповідного регіонального управління Фонду за погодженням відповідними місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування та Фондом.

Пенсійний фонд України листом від 19 червня 2013 року та Шишацька районна державна адміністрація Полтавської області листом від 29 квітня 2013 року погодили звільнення позивача з посади начальника УПФУ в Шишацькому районі (том 1 а.с. 59, 60).

На підставі вищевикладеного, Наказом ГУ ПФУ в Полтавській області № 86/ос від 27 червня 2013 року звільнено ОСОБА_1 з посади начальника УПФУ в Шишацькому районі за порушення Присяги державного службовця відповідно до пункту 6 статті 30 Закону України "Про державну службу" (том 1 а.с. 56).

27 червня 2013 року ОСОБА_1 ознайомлений з наказом про звільнення, але від підпису про ознайомлення відмовився, про що було складено акт про відмову від підпису про ознайомлення (том 1 а.с.57).

Вищезгаданий наказ про звільнення направлено 27 червня 2013 року на адресу УПФУ в Шишацькому районі.

Відповідно до статті 47 Кодексу законів про працю України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Пунктом 4.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях від 29 липня 1993 року № 58 (надалі - Інструкція № 58) встановлено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення.

Згідно з пунктом 4.2 Інструкції № 58, якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 27 червня 2013 року не повернувся до територіального управління після відрядження до ГУ ПФУ в Полтавській області, УПФ в Шишацькому районі листом № 1443/01 від 27 червня 2013 року викликано ОСОБА_1 для отримання трудової книжки та передачі матеріальних цінностей. Протягом періоду з 27 червня 2013 року по 07 липня 2013 року ОСОБА_1 не з'являвся до територіального управління за трудовою книжкою. Трудову книжку позивач отримав на руки 08 серпня 2013 року.

У зв'язку з вищевикладеними обставинами справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що процедуру звільнення ОСОБА_1 проведено з дотриманням норм законодавства, яке регулює дані правовідносини.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наказ начальника ГУ ПФУ в Полтавській області № 86-ОС від 27 червня 2013 року про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника УПФУ в Шишацькому районі за порушення присяги державного службовця на підставі пункту 6 статті 30 Закону України "Про державну службу" прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказу начальника ГУ ПФУ в Полтавській області № 86-ОС від 27 червня 2013 року про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника УПФУ в Шишацькому районі Полтавської області за порушення присяги державного службовця пункту 6 статті 30 Закону України "Про державну службу", поновлення ОСОБА_1 на державній службі на посаді начальника УПФУ в Шишацькому районі Полтавської області, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу з дня звільнення до дня поновлення на посаді, зобов'язання ГУ ПФУ в Полтавській області внести виправлення у трудовій книжці ОСОБА_1 є необґрунтованими та задоволенню не підлягають, як не підлягають задоволенню і позовні вимоги про стягнення моральної шкоди в сумі 1,00 грн., які є похідними від позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, зобовязання вчинити дії відповідачів.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на норми Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку» та Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» є безпідставними, оскільки вказані Закони не регулюють дані правовідносини.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 30.03.2016р. по справі № 816/4339/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5

Повний текст ухвали виготовлений 03.06.2016 р.