Справа № 280/331/16-а
Суддя: Щербаченко І. В.
Дата ухвалення: 2016-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/331/16-а
Провадження № 2-а/280/30/16
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 травня 2016 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Щербаченко І. В.,

при секретарі Бондаренко Н. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Коростишівському районі про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання перерахувати пенсію,

В С Т А Н О В И В:

До суду 14 березня 2016 року звернувся позивач з вказаним позовом, в якому просить визнати неправомірною бездіяльність управління Пенсійного фонду в Коростишівському районі Житомирської області щодо ненарахування та несплати йому пенсії та надбавки до пенсії у розмірах, передбачених ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і зобов'язати управління Пенсійного фонду в Коростишівському районі Житомирської області нарахувати та виплачувати йому пенсію в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком на підставі ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». В обґрунтування позивач зазначив, що є пенсіонером як ліквідатор на Чорнобильській АЕС 1 категорії, внаслідок чого став інвалідом війни 2 групи. З відповіді управління Пенсійного фонду України в Коростишівському районі вбачається, що позивачу не виплачується пенсія в розмірі відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав до суду письмові заперечення на позов та заява про розгляд справи за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом установлено, що ОСОБА_1 є особою, віднесеною до 1 категорії, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до копії посвідчення НОМЕР_1, виданим Житомирською облдержадміністрацією 19 березня 2012 року. Відповідно копії експертного висновку №7310 від 22 вересня 2014 року захворювання ОСОБА_1, вказані у висновку, пов'язані з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. З копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10 ААВ №818682 від 24 червня 2014 року вбачається, що 19 червня 2014 року ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності у зв'язку з захворюванням, пов'язаним з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Листом управління Пенсійного фонду України в Коростишівському районі Житомирської області від 09 березня 2016 року №1511/02 позивачу повідомлено, що на його письмове звернення від 26 лютого 2016 року управлінням здійснено перерахунок пенсії відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1210 від 23 листопада 2011 року. Відповідно до вищевказаної Постанови, Постанова Кабінету Міністрів України від 13 липня 2004 року №894 "Про підвищення розмірів пенсій, призначених відповідно до частини 4 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Постанова Кабінету Міністрів України №1293 від 27 грудня 2005 року «Про збільшення розмірів пенсій деяких категорій громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У своєму запереченні на позов відповідач вказує, що позовна заява є безпідставною та необґрунтованою, оскільки Конституційний Суд України у рішенні від 19 червня 2001 року №9-рп/2001 вказав, що право на пенсію, її розмір та суми виплат можна пов'язувати з фінансовими можливостями держави з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами у той чи інший період її розвитку, а також часом ухвалення відповідних нормативно-правових актів. Конституційний Суд України, вирішуючи це питання, врахував також положення актів міжнародного права. Відповідно до статті 22 Загальної декларації прав людини кожна людина, як член суспільства, має право на соціальне забезпечення і на здійснення необхідних для підтримання її гідності і для вільного розвитку її особи прав у економічній, соціальній і культурній галузях за допомогою національних зусиль і міжнародного співробітництва та відповідно до структури і ресурсів кожної держави. Аналізуючи всі обставини справи та правові норми, які їх регулюють, враховуючи, що позивач отримує спірні виплати у розмірах, визначених з урахуванням Постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2014 року №112, неможливість відповідача вийти за межі бюджетних призначень, економічну ситуацію, яка склалася в Україні, та виходячи з того, що додержання конституційних принципів соціальної та правової держави, верховенства права обумовлює здійснення законодавчого регулювання суспільних відносин на засадах справедливості та розмірності з урахуванням принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави і обов'язку держави забезпечувати гідні умови життя кожному громадянину України, відповідач вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до редакції статей 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» чинною на момент виникнення спірних правовідносин особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України і умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Постановою Кабінету Міністрів України №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23 листопада 2011 року в редакції на момент спірних правовідносин, затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Пунктом 11 Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи встановлено мінімальний розмір пенсії для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2-ї групи інвалідності в розмірі 160 відсотків від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для інших інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, зокрема для 2-ї групи інвалідності 100 відсотків прожиткового мінімуму для осіб,які втратили працездатність, з 01 січня 2012 року і 125 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 01 липня 2012 року.

Відповідно до пункту 13 Порядку щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплачується в таких розмірах: зокрема, особам, які належать до 1 категорії з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інвалідам ІІ групи 379 гривень 60 копійок; для інших інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, зокрема інвалідам ІІ групи 227 гривень 76 копійок.

Відтак посилання позивача на протиправність дій відповідача та необхідність зобов'язати останнього призначити позивачу пенсію в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком є безпідставними і не ґрунтуються на вимогах закону, у зв'язку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до приписів статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року №1055 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» передбачено проведення оптимізації структури окремих районних управлінь Фонду шляхом їх об'єднання. Відповідно до вказаної Постанови реорганізовано управління Пенсійного фонду України в Коростишівському районі Житомирської області шляхом злиття з управлінням Пенсійного фонду України в Брусилівському районі Житомирської області, внаслідок чого утворено Коростишівське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 9, 11, 86, 159-163, 167, 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову відмовити.

Замінити управління Пенсійного фонду України в Коростишівському районі Житомирської області на правонаступника Коростишівське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Постанова, відповідно до частини 1 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя І. В. Щербаченко