Справа № 809/425/16
Суддя: Черепій П.М.
Дата ухвалення: 2016-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2016 р. Справа № 809/425/16

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Черепія П.М.

при секретарі судового засідання Дубінській І.В.

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1,

відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України"

до відповідача: Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області

про визнання відмови протиправною, розстрочення сплати податкових зобов'язань,-

ВСТАНОВИВ:

25.04.2016 року Дочірнє підприємство "Івано-Франківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" (надалі - позивач) звернулося в суд з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (надалі відповідач) про розстрочення сплати податкових зобов'язань.

06.05.2016 року позивач подав суду заяву про уточнення позовних вимог.

Адміністративний позов з уточненими позовними вимогами мотивовані тим, що відповідачем протиправно відмовлено в розстроченні сплати податкового боргу в загальному розмірі 7034951,04 грн посилаючись на недотримання вимог постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку обставин, що свідчать про наявність загроз виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин» та Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобовязань та податкового боргу платників податків. Вважає, що в повній марі обґрунтував необхідність в розстроченні суми боргу та надав Державній податковій інспекції у м. Івано-Франківську усі необхідні документи. Просить суд визнати дії відповідача протиправними та розстрочити позивачу виконання податкових зобовязань з податку на додану вартість та пені шляхом сплати коштів в рахунок погашення податкового боргу у загальному розмірі 7034951,04 грн., починаючи з травня 2016 року по травень 2021 року щомісячно рівними частинами по 117249,84 грн.

Представник позивача вимоги викладені в адміністративному позові та заяві про уточнення позовних вимог підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача поти позову заперечила з підстав наведених в письмовому запереченні. Просила в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представників сторін, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, дослідивши і оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Юридична особа - дочірнє підприємство "Івано-Франківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" у відповідності до виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань зареєстроване 07.06.2002 року, не перебуває в процесі припинення.

25 січня 2016 року позивач звернувся до відповідача з заявами №06-30/49 та №06-30/50 щодо надання розстрочення сплати податкового боргу з податку на додану вартість в сумі 3668941 грн. строк сплати якого ще не настав та 4164752,07 грн. строк сплати якого минув, строком на 11 місяців (а.с.11,12).

До вищевказаних заяв позивачем долучено докази існування обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу по податковим зобовязанням, зокрема: аналіз фінансово-господарської діяльності підприємства №06-30/49-2 та №06-30/50-2 від 25.01.2016, графік погашення розстрочення податкового боргу №06-30/49-3 та №06-30/50-3 від 25.01.2016; розрахунок прогнозованих доходів підприємства №06-30/49-4 та №06-30/50-4 від 25.01.2016; таблицю - розшифровку дебіторської заборгованості; таблицю динаміку обсягів виробництва та реалізації підприємства; таблицю аналіз фінансових результатів; таблицю оцінка капіталу; таблицю зміни майнового стану підприємства; таблицю характеристику основних засобів; таблицю характеристику оборотних засобів; таблицю характеристика дебіторської заборгованості і зобовязань; таблицю основні економічні показними підприємства на період дії розстрочки. Також долучено графік розстрочення сплати податку, економічні показники підприємства, зокрема консолідований баланс на 30 вересня 2015 року, консолідований звіт про рух грошових коштів за 9 місяців 2015 року, фінансові результати за 9 місяців 2015 року (а.с.13-15,16,17,18,19,20,21,22,23,24,25,26-28,29, 30,31,32,33,34,35,36,37,38,39,40,41,42,55).

Проте, відповідач листом №2076/10/0915-23-150/926 від 18.02.2016 року відмовив в розстроченні податкового боргу в звязку з недотриманням вимог постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку обставин, що свідчать про наявність загроз виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин» та Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобовязань та податкового боргу платників податків (а.с.43-44).

Як встановлено в судовому засіданні спірні правовідносини регулюються положеннями Податкового кодексу України (далі - ПК України), постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку обставин, що свідчать про наявність загроз виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин» N 1235 від 27 грудня 2010 р. (далі - Перелік) та Порядком розстрочення (відстрочення) грошових зобовязань (податкового боргу) платників податків затвердженого Hаказом Міністерства доходів і зборів України № 574 від 10.10.2013 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 1853/24385 від 31 жовтня 2013 р. (далі - Порядок).

Згідно з підпунктом 17.1.5 пункту 17.1 статті 17 ПК України, платник податків має право одержувати відстрочення, розстрочення сплати податків або податковий кредит в порядку і на умовах, встановлених цим Кодексом.

Пунктами 32.1 та 32.2 передбачено, що зміна строку сплати податку та збору здійснюється шляхом перенесення встановленого податковим законодавством строку сплати податку та збору або його частини на більш пізній строк. Зміна строку сплати податку здійснюється у формі: відстрочки; розстрочки.

Відповідно до приписів пунктів 100.1, 100.2, 100.4, 100.8, 100.13 статті 100 ПК України, розстроченням, відстроченням грошових зобов'язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов'язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру пені, визначеному пунктом 129.4 статті 129 цього Кодексу.

Платник податків має право звернутися до контролюючого органу із заявою про розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу.

Підставою для розстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу платника податків є надання ним достатніх доказів існування обставин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу такого платника податків, а також економічного обґрунтування, яке свідчить про можливість погашення грошових зобов'язань та податкового боргу та/або збільшення податкових надходжень до відповідного бюджету внаслідок застосування режиму розстрочення, протягом якого відбудуться зміни політики управління виробництвом чи збутом такого платника податків.

Рішення про розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань чи податкового боргу у межах одного бюджетного року приймається, стосовно загальнодержавних податків та зборів - керівником контролюючого органу (його заступником);

Порядок розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу платника податків встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Пунктом 1.4 Порядку встановлено, що розстрочення (відстрочення) грошових зобовязань (податкового боргу) вважається наданим, якщо на підставі заяви платника податків прийнято відповідне рішення органу доходів і зборів та укладено договір про розстрочення (відстрочення).

Відповідно до пунктів 2.1, 2.3 Порядку, розстрочення (відстрочення) грошових зобовязань (податкового боргу) можуть надавати в межах повноважень за кожним окремим випадком: Міністерство доходів і зборів України - без обмежень суми; головні управління Міндоходів в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві, Севастополі та Міжрегіональне головне управління Міндоходів - Центральний офіс з обслуговування великих платників - на суму не більше 3 млн гривень; державні податкові інспекції, спеціалізовані державні податкові інспекції - на суму не більше 300 тис. гривень. Рішення про розстрочення (відстрочення) грошових зобовязань (податкового боргу) щодо загальнодержавних податків та зборів на строк, що виходить за межі одного та/або більше бюджетних років, приймається керівником (заступником керівника) Міністерства доходів і зборів України, про що повідомляється Міністерство фінансів України.

Згідно з пунктом 3.1 Порядку для розстрочення (відстрочення) грошових зобовязань (податкового боргу) платник податків звертається до органу доходів і зборів за місцем свого обліку або за місцем обліку такого грошового зобовязання (податкового боргу) з письмовою заявою (додаток 1), в якій зазначаються суми податків, зборів, штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), пені, сплату яких платник податків просить розстрочити (відстрочити), а також строк розстрочення (відстрочення) та періоди сплати. При цьому окремо зазначаються суми, строк сплати яких ще не настав, а також строк сплати яких вже минув.

До заяви додається економічне обґрунтування, яке складається з: переліку обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин; аналізу фінансового стану; графіка погашення розстрочених (відстрочених) сум; розрахунків прогнозних доходів платника, що гарантують виконання графіка погашення.

Підставою для розстрочення грошових зобовязань (податкового боргу) платника податків є надання ним достатніх доказів існування обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу такого платника податків, перелік яких визначено постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1235 "Про затвердження переліку обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин", а також економічного обґрунтування, яке свідчить про можливість погашення грошових зобовязань (податкового боргу) та/або збільшення податкових надходжень до відповідного бюджету внаслідок застосування режиму розстрочення, протягом якого відбудуться зміни політики управління виробництвом чи збутом такого платника податків.

Відповідно до пункту 3.2 Порядку, за результатами розгляду керівник (заступник керівника) органу доходів і зборів протягом 30 календарних днів з дати подання заяви: приймає рішення про розстрочення (відстрочення) грошових зобовязань (податкового боргу), яке оформляється на бланку відповідного органу доходів і зборів; відмовляє платнику в розстроченні (відстроченні) у письмовій формі за відсутності підстав, наведених у пункті 3.1 цього розділу, та при недотриманні обовязкових вимог, визначених цим Порядком.

У разі якщо рішення про розстрочення (відстрочення) приймається органом доходів і зборів вищого рівня, орган доходів і зборів за місцем обліку платника податків або за місцем обліку його грошових зобовязань (податкового боргу) протягом 10 календарних днів розглядає заяву платника, здійснює аналіз його фінансового стану та формує відповідний висновок про можливість надання розстрочення (відстрочення), який разом з копіями документів, доданих платником до заяви, надсилає на адресу органу доходів і зборів вищого рівня.

У такому самому порядку здійснюється розгляд заяви платника податків у випадку, якщо рішення приймається Міністерством доходів і зборів України. При цьому Міністерством доходів і зборів України рішення приймається протягом 10 календарних днів.

Судом встановлено, що відповідачем, враховуючи значну суму податкового боргу та строк прохання про розстрочення, було правомірно передано всі документи щодо надання розстрочення до Державної фіскальної служби України для вирішення питання щодо розстрочення.

Державна фіскальна служба України, листом №5050/7/99-99-23-04-17 від 15.02.2016 відмовила в наданні розстрочення з посиланням, що заявником не дотримано вимог Переліку та Порядку, при цьому Державна фіскальна служба України не зазначила конкретно які вимоги Переліку та Порядку не були дотримані (а.с.87).

З цих підстав відповідач був змушений відмовити позивачу в наданні розстрочення листом від 18.02.2016 року №2076/10/0915-23-150/926. Враховуючи позицію Державної фіскальної служби України, в суду відсутні підстави вважати, що відповідач протиправно відмовив в наданні розстрочення податкових зобовязань, а тому у вказаній позовній вимозі позивачу слід відмовити.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 8 Переліку обставинами, що є підставою для розстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу заявника, являються: ненадання (несвоєчасне надання) бюджетних асигнувань або бюджетних зобов'язань заявнику та/або недоведення (несвоєчасне доведення) фінансування видатків до заявника - отримувача бюджетних коштів в обсязі, достатньому для своєчасного виконання ним грошових зобов'язань та/або погашення податкового боргу, а також неперерахування (несвоєчасне перерахування) заявнику з бюджету коштів в обсязі, достатньому для своєчасного виконання ним грошових зобов'язань та/або погашення податкового боргу, у тому числі в рахунок оплати наданих заявником послуг (виконаних робіт, поставлених товарів); загроза виникнення неплатоспроможності (банкрутства) заявника в разі своєчасної та в повному обсязі сплати ним грошового зобов'язання або погашення податкового боргу в повному обсязі; сезонний характер виробництва та/або реалізації товарів (робіт, послуг) заявником; виконання заявником особливо важливого замовлення у рамках соціально-економічного розвитку регіону або надання ним особливо важливих (у тому числі виключних) послуг населенню.

На переконання суду, позивачем в повній мірі доведено необхідність розстрочення суми податкового зобовязання з податку на додану вартість в сумі 7034951,04 грн із-за відсутності коштів для здійснення повного погашення заборгованості без наступних збитків для підприємства відповідно до заяв №06-30/49 та №06-30/ та долучення до заяв повного пакету документів.

Окрім цього, відповідно до пунктів 2.1 статті 2 Статуту позивача, підприємство засноване з метою забезпечення економічних інтересів держави, задоволення потреб держави, населення та оборони країни в удосконаленні і розвитку автомобільних доріг загального користування, розширення можливостей виробничого та соціального розвитку підприємств дорожнього господарства, підвищення ефективності використання матеріальних, фінансових та інших ресурсів на основі спільної діяльності, розподілу праці та кооперації. Для цього підприємство здійснює будівництво, ремонт та утримання автомобільних доріг загального користування, виконання відповідних державних програм, проводить науково-технічну політику з метою скорочення інвестиційного циклу і впровадження найновіших досягнень вітчизняної та зарубіжної науки і техніки, концентрації науково-технічного і виробничого потенціалу з розроблення та впровадження нових прогресивних видів техніки, технології і матеріалів.

Довідкою №09-09/455 позивач вказав, що станом на 31.04.2016 року чисельність працівників Дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" становить 897 чоловік. Консолідований фінансовий звіт про фінансові результати за 2015 рік від 31.12.2015 року є збитковим. Окрім цього судом встановлено, що на підприємстві існує дебіторська заборгованість в розмірі 9924 тис. грн., місячний фонд заробітної плати підприємства становить 3014 тис. грн., закупівля паливо-мастильних та дорожньо-будівельних матеріалів 4500 тис. грн.

З огляду на вищевказане, зважаючи на той факт, що підприємство є стратегічним, особливо важливим та збитковим на даних час, суд приходиться до висновку про необхідність розстрочення позивачу податкових зобовязань по податку на додану вартість та пені шляхом сплати коштів в рахунок погашення податкового боргу у загальному розмірі 7034951,04 грн., починаючи з травня 2016 року по травень 2021 року щомісячно рівними частинами згідно поданого графіка (а.с.55-56).

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.

Проте свою позовну вимогу позивач сформулював «розстрочити Дочірньому підприємству "Івано-Франківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" (код 31790584) виконання податкових зобовязань по податку на додану вартість та пені шляхом сплати коштів в рахунок погашення податкового боргу у загальному розмірі 7034951,04 грн., починаючи з травня 2016 року по травень 2021 року щомісячно рівними частинами по 117249,84 грн».

Суд констатує, що позивачем в даній позовній вимозі обраний хибний спосіб захисту свого порушеного права, так як суд не наділений такими повноваженнями та не може перебирати на себе функції контролюючого органу, в тому числі розстрочувати суму податкового боргу.

Відповідно до частини 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З огляду на вищевказане, суд виходить за межі позовних вимоги та вважає необхідним зобов'язати Державну податкову інспекцію у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області розстрочити Дочірньому підприємству "Івано-Франківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (індетифікаційний код 31790584) виконання податкових зобов'язань по податку на додану вартість та пені шляхом сплати коштів в рахунок погашення податкового боргу у загальному розмірі 7034951,04 копійки (сім міліонів тридцять чотири тисячі дев'ятсот п'ятдесят одну гривню чотири копійки), щомісячно по 117249,84 копійки починаючи з травня 2016 року по травень 2021 року.

Частинами 1 та 3 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Позивачем заявлено дві немайнові позовні вимоги, за які сплачено по 1378 грн. судового збору. Задоволено одну позовну вимогу, а тому стягненню з відповідача в користь позивача підлягає 1378 грн. судового збору.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати Державну податкову інспекцію у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області розстрочити Дочірньому підприємству "Івано-Франківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (індетифікаційний код 31790584) виконання податкових зобов'язань по податку на додану вартість та пені шляхом сплати коштів в рахунок погашення податкового боргу у загальному розмірі 7034951 гривень 04 копійки (сім міліонів тридцять чотири тисячі дев'ятсот п'ятдесят одну гривню чотири копійки), щомісячно в розмірі 117249 гривні 84 копійки починаючи з травня 2016 року по травень 2021 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" (код 37322161) сплачений судовий збір в розмірі 1378 гривень (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Черепій П.М.

Постанова складена в повному обсязі 06.06.2016 року.