Справа № 809/625/13-а
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2016-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" травня 2016 р. м. Київ К/800/5931/16

Вищий адміністративний суд України у складі: суддя Костенко М.І. - головуючий, судді Бухтіярова І.О., Приходько І.В.,

розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.02.2016

у справі № 809/625/13-а (876/6539/13)

за позовом ОСОБА_1

до державної податкової інспекції у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Головного управління Державної податкової служби

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий адміністративний суд України

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2013 року ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення від 15.02.2013 № .

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.03.2013 позов задоволено. Названу постанову мотивовано тим, що позивач як інвалід внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, звільнений від сплати податків відповідно до пункту 23 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.02.2016 назване рішення суду першої інстанції скасовано; у позові ОСОБА_1 відмовлено. У прийнятті цієї постанови апеляційний суд виходив з того, що зазначений Закон не є законом з питань оподаткування, а тому не може запроваджувати податкові пільги.

Не погоджуючись з висновками суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову апеляційного суду та залишити в силі правильне і обґрунтоване рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду зі спору.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши відповідність висновків судів наявним у матеріалах справи доказам, правильність застосування судами норм матеріального права та дотримання ними процесуальних норм, обговоривши доводи касаційної скарги, Вищий адміністративний суд України вважає за необхідне задовольнити розглядувані касаційні вимоги з урахуванням такого.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що Інспекцією було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати ОСОБА_1 податку на доходи фізичних осіб з доходів, отриманих за 2004-2006 роки, оформлену актом від 01.02.2013 № 87/17/НОМЕР_2.

Перевіркою встановлено факт одержання платником у перевіреному періоді дарунку - грошових коштів в сумі 18716,50 євро та 17675 дол. США, що надійшли на рахунок ОСОБА_1 від громадян-нерезидентів; зазначені кошти не були включені до оподатковуваного доходу платника у періодах їх одержання; декларації про майновий стан і доходи позивачем за відповідні звітні періоди до контролюючого органу не подавалися.

Наведені обставини слугували підставою для прийняття Інспекцією оспорюваного податкового повідомлення-рішення, згідно з яким ОСОБА_1 визначено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 19970,91 грн. за основним платежем та 4992,73 грн. за штрафними санкціями.

Відповідно до пункту 4.2 статті 4 Закону України «Про податок на доходи фізичних осіб» (який діяв на час виникнення спірних правовідносин) до складу загального місячного оподатковуваного доходу включається сума (вартість) подарунків у межах, що підлягають оподаткуванню згідно з нормами статті 14 цього Закону (підпункт 4.2.3).

Згідно з пунктом 14.1 статті 14 названого Закону кошти, майно, майнові чи немайнові права, вартість робіт, послуг, подаровані платнику податку, оподатковуються за правилами, встановленими цим Законом для оподаткування спадщини.

За правилами підпункту 13.2.2 пункту 13.2 статті 13 Закону при отриманні спадщини спадкоємцями, що не є членами сім'ї спадкодавця першого ступеня споріднення, об'єкт спадщини оподатковується за ставкою податку, визначеною пунктом 7.1 статті 7 цього Закону, до будь-якого об'єкта спадщини, крім визначених у підпунктах "а", "б" пункту 13.1 цієї статті, що успадковується членом сім'ї другого ступеня споріднення;

Згідно з пунктом 22.3 статті 22 Закону починаючи з 1 січня 2004 року та до 31 грудня 2006 року ставка оподаткування, визначена пунктом 7.1 статті 7 цього Закону, встановлюється на рівні 13 відсотків від об'єкта оподаткування.

Втім, застосовуючи наведені законодавчі положення до розглядуваних правовідносин, суд апеляційної інстанції залишив поза увагою той факт, що ОСОБА_1 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії та є інвалідом ІІ групи внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської АЕС.

В силу вимог пункту 9 частини другої статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до інвалідів війни належать також інваліди з числа осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

За змістом статті 13 названого Закону інвалідам війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надаються такі пільги: звільнення від сплати податків, зборів і мита всіх видів та земельного податку (пункт 23).

Висновок апеляційного суду про те, що Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не є спеціальним законом з питань оподаткування, а тому перевагу у даному разі мають положення Закону України «Про податок на доходи фізичних осіб», не відповідає правильному нормозастосуванню у розглядуваних правовідносинах.

Дійсно, відповідно до пункту 22.2 статті 22 Закону України «Про податок на доходи фізичних осіб» у разі, якщо норми інших законів чи інших законодавчих актів, що містять правила оподаткування доходів (прибутків) фізичних осіб, суперечать нормам цього Закону, пріоритет мають норми цього Закону. До 1 січня 2005 року платники цього податку звільняються від сплати штрафних санкцій та пені (крім податкових агентів) за доходами, отриманими у 2004 році, але не звільняються від обов'язків своєчасної сплати податкових зобов'язань.

Втім у даному разі пункт 23 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не є конкуруючою нормою по відношенню до вищенаведених приписів Закону України «Про податок на доходи фізичних осіб», позаяк запроваджує податкову пільгу для окремої категорії осіб - інвалідів війни та прирівняних до них осіб; Закон України «Про податок на доходи фізичних осіб» не встановлює інших правил оподаткування саме для цієї категорії осіб, а визначає загальні правила оподаткування доходів фізичних осіб незалежно від їх статусу.

Отже, у даному разі відсутні підстави для подолання правової колізії шляхом визначення пріоритетності правових норм між пунктом 23 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та положеннями Закону України «Про податок на доходи фізичних осіб».

З урахуванням викладеного Вищий адміністративний суд України погоджується з висновком суду першої інстанції про незаконність нарахування позивачеві оспорюваної суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за податковим повідомленням-рішенням від 15.02.2013 № .

Керуючись статтями 220, 222, 223, 226, 230, 231 КАС, Вищий адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

2. Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.02.2016 у справі № 809/625/13-а (876/6539/13) скасувати.

3. Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.03.2013 у справі № 809/625/13-а (876/6539/13) залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку статей 236-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:І.О. Бухтіярова
І.В. Приходько