Справа № 163/1403/16-а
Суддя: Гайдук А. Л.
Дата ухвалення: 2016-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 163/1403/16-а
Провадження № 2-а/163/30/16
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2016 року Любомльський районний суд Волинської області у складі: головуючої - судді Гайдук А.Л.,

за участі секретаря - Горпинко К.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Любомль справу за позовом ОСОБА_1 до Шацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області, яке є правонаступником управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області, про визнання дій протиправними та зобов'язання провести перерахунок і виплату пенсії, -

в с т а н о в и в :

24 травня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом, у якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення йому відсоткового відношення заробітної плати при перерахунку пенсії, на виконання постанови Любомльського районного суду Волинської області від 16.05.2014 року, та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок призначеної йому пенсії та виплачувати її в розмірі 90% суми його заробітної плати, з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, суми індексації заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, починаючи з 07.10.2013 року, та врахувати вказану суму при чергових перерахунках пенсії.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що постановою Любомльського районного суду від 16.05.14 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.02.2015 року, управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області було зобов'язано здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії з урахуванням включення до розрахунку пенсії: матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, суми індексації заробітної плати, починаючи з 07.11.13 року. На виконання зазначеного судового рішення, позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії згідно постанови Любомльського районного суду від 16.05.2014 року, однак відповідач йому повідомив, що розмір пенсії, після проведеного перерахунку, зменшиться на 60,91 грн., оскільки, відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» в редакції від 08.07.2011 року, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 % суми їх заробітної плати, а тому, відсотковий показник пенсії при її перерахунку буде взятий відповідно до ст.37 ЗУ «Про державну службу», яка діяла на момент перерахунку пенсії, а не на момент її призначення в розмірі 90%. Непогоджуючись з такими діями відповідача, позивач вважає, що перерахунок пенсії, на виконання рішення суду від 16.05.2014 року, відповідач повинен здійснювати відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» в редакції, яка діяла на момент призначення йому пенсії (07.09.2010 року), у розмірі 90% від суми його заробітної плати, на яку нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, оскільки, в даному випадку, перерахунок пенсії державного службовця здійснюється на виконання постанови суду, яким відновлюється порушене право пенсіонера на пенсію в більшому розмірі ніж призначена, тому застосування відповідачем при перерахунку пенсії норм ст. 37 Закону України «Про державну службу» із змінами, які вступили в дію після призначення йому пенсії, не є обгрунтованим, перерахунок повинен бути здійснено з розрахунку 90%, а не 80% від заробітної плати, оскільки це звужує його права пенсіонера на призначення пенсії на умовах, які діяли на дату виходу на пенсію.

Непогоджуючись із заявленим позивачем адміністративним позовом, відповідач - Шацьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області, яке є правонаступником управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області, подав заперечення проти позовних вимог ОСОБА_1 від 31.05.2016 року за вих.№428/07-10, у якому, посилаючись на ст.37 Закону України "Про державну службу", в редакції Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" № 3368 від 08.07.2011 року, та Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні", вказав, що перерахунок пенсії позивача, за постановою Любомльського районного суду від 16.05.2014 року, повинен здійснюватись з розрахунку 80% від заробітної плати останнього, оскільки такий обрахунок відповідає чинному пенсійному законодавству. Просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Сторони в судове засідання не з'явились.

Позивач ОСОБА_1 подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Заступник начальника управління Шацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області у поданому письмовому запереченні на позовну заяву ОСОБА_1 одночасно просила справу розглядати без участі представника відповідача.

У зв'язку з наведеним, на підставі ч.4 ст.122 КАС України, судовий розгляд проведено в порядку письмового провадження.

Дослідивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

З копії постанови Любомльського районного суду Волинської області від 16.05.2014 року (справа №1194/14-а), яка набрала законної сили 10.02.2015 року, встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області та з 05.09.2010 року отримує пенсію за віком на підставі Закону України «Про державну службу». Позивач до виходу на пенсію працював на посаді начальника відділу культури і туризму Любомльської РДА.

При розрахунку пенсії позивачу було враховано наступні види виплат: посадовий оклад в розмірі 1403,00 грн., надбавку за 10 ранг державного службовця - 80,00 грн., надбавку за вислугу років (40%) - 593,20 грн., надбавку за високі досягнення у праці в сумі 16386,00 грн., премії в сумі 15219,21 грн. та премії до державних, професійних свят та ювілейних дат - в сумі 474,20 грн.

Зазначеною постановою суду від 16.05.2014 року, зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 призначеної йому пенсії, як державному службовцю, з врахуванням фактично отриманих ним сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, починаючи з 07 листопада 2013 року з врахуванням проведених виплат.

Предметом адміністративної справи №1194/14-а було не включення управлінням Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області до суми заробітної плати позивача, на підставі якої обраховувався розмір його пенсії, таких виплат, як: матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Поданим до суду запереченням відповідача від 31.05.2016 року №428/07-10 стверджено, що розмір пенсії позивача, на день її призначення (05.09.2010 року), був обчислений відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу», а саме, з розрахунку 90% від суми заробітної плати.

На звернення позивача з приводу розміру проведеного перерахунку його пенсії, відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №50365091 від 03.03.2016 року, управлінням Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області було надано відповідь від 19.04.2016 року за №11/10-01, якою позивачу роз'яснено, що здійснюючи перерахунок пенсії, на виконання постанови суду від 16.04.2014 року, управління ПФУ керувалось ст.37 Закону України «Про державну службу» в редакції Закону України №3668 від 08.07.2011 року, відповідно до якої пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, внаслідок чого його пенсія зменшилась на 60,91 грн. та становить 2636,97 грн.

Однак, з таким рішенням відповідача суд погодитися не може, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.37Закону України «Про державну службу» (в редакції від 22.05.2008 року, тобто чинній на час призначення позивачу пенсії - 05.09.2010 року), пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 % від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90% заробітної плати.

З 1 жовтня 2011 року вступив у силу Закон України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року, яким внесено зміни до Закону України «Про державну службу», зокрема, до статті 37, відповідно до яких: пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» №1166-VІІ від 27.03.2014 року, у ст.37 Закону України «Про державну службу України» внесено зміни, які набрали чинності 01.05.2014 року, відповідно до яких, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 70 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 70 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Отже, положення статті 37 Закону України «Про державну службу України» щодо збільшення пенсії за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі до 90 відсотків заробітної плати втратили чинність з 01 жовтня 2011 року.

Аналіз статті 37 Закону України «Про державну службу України» у різних редакціях, дає підстави для висновку, що зміни, які вносились у дану норму, стосуються виключно порядку призначення пенсії держаним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Відсотковий розмір заробітної плати державного службовця, з якої призначається пенсія, визначається з урахуванням стажу державної служби. При цьому, застосуванню підлягає ст.37 Закону України «Про державну службу України» у редакції, яка була чинною на час призначення пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 08.07.2015 р. № 732/48/15-а.

Відповідно до ст.244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Предметом спору, як у справі №1194/14-аза позовом позивача, так і у даній адміністративній справі, є не призначення, а перерахунок вже призначеної 05.09.2010 року позивачу пенсії, яка за своїм поняттям, передбачає регулярні грошові виплати.

Отже, з огляду на викладене, слід дійти висновку, що вимога позивача щодо зобов'язання відповідача провести перерахунок призначеної йому пенсії державного службовця в розмірі 90% суми його заробітної плати, є підставною, оскільки саме у такому відсотковому відношенні (90 %) йому першочергово було призначено пенсію 05.09.2010 року, як державному службовцю.

Згідно ст.22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.

Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідач не надав суду достатніх та беззаперечних доказів на обґрунтування правомірності своїх дій щодо мотивів перерахунку пенсії позивача в контексті практики Верховного Суду України. Посилання відповідача на положення ст.37 Закону України "Про державну службу", в редакції Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" № 3368 від 08.07.2011 року, та Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" є неспроможними, оскільки вони регулюють питання призначення пенсій, а не їх перерахунку.

Крім цього, позивач просить провести перерахунок та виплату, призначеної йому пенсії в розмірі 90 % суми його заробітної плати, починаючи з 07.10.2013 року.

З даного приводу суд враховує наступне.

Згідно ч.2 ст.99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав з даним позовом 24.05.2016 року, однак враховуючи характер спірних правовідносин, який фактично стосується виконання постанови Любомльського районного суду Волинської області від 16.05.2014 року, суд не вбачає підстав для застосування положень ст.99 та ст.100 КАС України, а саме, шестимісячного строку звернення до суду з адміністративним позовом та його наслідків.

Так, з постанови Любомльського районного суду Волинської області від 16.05.2014 року вбачається, що ні позивачем, ні відповідачем питання про відсотковий розмір суми заробітної плати, з якої позивачу призначена пенсія, не порушувалось.

Зазначена постанова оскаржувалась в апеляційному порядку та ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.02.2015 року залишена без змін.

З відповіді, наданої управлінням Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області від 19.04.2016 року за №11/10-01, встановлено, що примусове виконання вказаного судового рішення розпочато з 03.03.2016 року (постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №50365091 від 03.03.2016 року).

Відтак, слід вважати, що до 03.03.2016 року позивачу виплачувалась пенсія в розмірі 90% суми його заробітної плати, однак без врахування виплат, зазначених у постанові суду від 16.05.2014 року.

Виходячи з позиції відповідача, викладеній у відповіді від 19.04.2016 року за №11/10-01 та письмовому запереченні від31.05.2016 року за вих.№428/07-10, перерахунок пенсії відповідача, виходячи із розміру його заробітної плати у 80%, тобто із зменшенням пенсії на 60,91 грн., підлягає проведенню з 07.11.2013 року.

Однак позивач, отримуючи пенсію у належному відсотковому відношенні від заробітної плати, до дня звернення постанови суду від 16.05.2014 року до виконання в примусовому порядку, не знав та не міг знати про майбутні дії відповідача, які останнім будуть вчинятись при виконанні зазначеного судового рішення, відповідно будь-яких підстав для звернення до суду за захистом своїх прав з даним позовом не мав, оскільки на той момент таке його право порушене не було.

Таким чином, з огляду на викладене, пенсія позивача має бути перерахована в розмірі 90 відсотків від суми його заробітної плати, до якої, згідно з постановою Любомльського районного суду Волинської області від 16.05.2014 року у справі №1194/14-а, враховуються суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, починаючи саме з 07 листопада 2013 року, а не з 07 жовтня 2013 року, як про це просить позивач.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання відповідача врахувати вказану суму при чергових перерахунках пенсії, то слід зазначити, що в даному випадку відсутнє порушене право позивача, яке підлягає захисту в судовому порядку, оскільки прогнозування його можливого порушення в майбутньому не належить до компетенції суду, відтак у суду відсутні підстави для задоволення позову в цій частині.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Враховуючи зміст позовних вимог та вирішення їх по суті спору, з Державного бюджету України в користь позивача слід стягнути понесені останнім та документально підтверджені судові витрати у виді судового збору в сумі 551,20 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 11, ч.1 ст.94, ст.ст. 159-163, 167, п.1 ч.1 ст.256 КАС України, на підставі Закону України «Про державну службу», суд, -

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати дії Шацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області, яке є правонаступником управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області, щодо зменшення відсоткового відношення заробітної плати при перерахунку пенсії ОСОБА_1, на виконання постанови Любомльського районного суду Волинської області від 16.05.2014 року (справа №1194/14-а),- протиправними.

Зобов'язати Шацьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області, яке є правонаступником управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області, здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 призначеної йому пенсії, як державному службовцю, відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній станом на момент призначення пенсії позивачу), в розмірі 90% заробітної плати державного службовця, з урахуванням виплат згідно постанови Любомльського районного суду Волинської області від 16.05.2014 року (справа №163/1194/14-а) - фактично отриманих ним сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, починаючи з 07 листопада 2013 року, з урахуванням проведених виплат.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 копійок сплаченого судового збору.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Любомльський районний суд Волинської області, протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуюча: суддя А.Л. Гайдук