Справа № 753/9764/16-а
Суддя: Трусова Т. О.
Дата ухвалення: 2016-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9764/16-а
провадження № 2-а/753/501/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О. за участі: секретаря Іващенко Є.В., представника позивача Лопатинського Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за позовом Дарницького районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві до громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_4 про примусове видворення іноземного громадянина з України,

В С Т А Н О В И В:

24 травня 2016 р. Дарницький районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві звернувся до суду з позовом до громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_4 про негайне примусове видворення за межі України.

Позов обґрунтований тим, що громадянин Республіки Таджикистан ОСОБА_4 прибув на територію України 21 вересня 2015 р. у приватних цілях, але працював без відповідного дозволу на працевлаштування, чим порушив ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». 17 грудня 2015 р. ОСОБА_4 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КпАП України та прийняті рішення про його примусове повернення за межі України і заборону виїзду терміном на три роки, проте це рішення він не виконав.

В судовому засіданні представник позивача Лопатинський Ю.М. позов підтримав пославшись на обставини, викладені у позовній заяві.

Судом були прийняті всі можливі розумні заходи для належного виклику відповідача ОСОБА_4 в судове засідання шляхом направлення йому судової повістки за повідомленою ним адресою місця проживання та зобов'язання позивача вручити судову повістку. Проте до суду відповідач повторно не з'явився, про причини неявки не повідомив, заперечень на позов не подав. Причини повторного неприбуття відповідача в судове засідання суд розцінює як неповажні і вбачає підстави для розгляду справи у його відсутність на підставі наявних доказів.

Заслухавши представника позивача та дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини.

21 вересня 2015 р. на територію України прибув у приватних цілях громадянин Республіки Таджикистан ОСОБА_4 (а.с. 6-8).

17 грудня 2016 р. мобільна група Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві встановила, що громадянин Республіки Таджикистан ОСОБА_4 працює продавцем сухофруктів на ринку «Дарницький», не маючи при цьому відповідного дозволу на працевлаштування в Україні.

Постановою заступника начальника Дарницького районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві від 17 грудня 2015 р. громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КпАП України з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. (9-10, 11-12).

Цього ж дня Дарницьким районним відділом Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві прийняті рішення про примусове повернення ОСОБА_4 за межі України, зобов'язання покинути територію України до 26 грудня 2016 р. та заборону в'їзду на територію України терміном на три роки. (а.с. 3, 4). Копії цих рішень відповідач отримав 17 грудня 2015 р. (а.с. 5).

Постанова про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності та рішення про його примусове повернення і зобов'язання покинути територію України у встановленому законом порядку не оскаржувалась і є чинними.

Судом встановлено, що громадянин Республіки Таджикистан ОСОБА_4 не виконав в установлений строк рішення про його примусове повернення за межі України. Доказів, що він не виконав це рішення з поважних причин, суду не надано.

Вирішуючи вимоги про примусове видворення іноземного громадянина з України, суд керується положеннями Конституції України, чинних міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, законами України«Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", «Про зайнятість населення», «Про протидію торгівлі людьми» та нормативно-правовими актами, виданими на їх виконання.

Так, відповідно до Угоди про безвізове пересування громадян держав СНД від 09.10.92, учасниками якої є зокрема Україна та Таджикистан, передбачено вільне, без необхідності одержання віз, пересування громадян по території сторін.

Водночас усі іноземні громадяни повинні дотримуватися правил перебування на території України, встановлених Законами України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі - Закон 3773-VI), «Про вільне пересування і вільний вибір місця проживання в Україні», «Про зайнятість населення» та Порядком продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.12 № 150 (далі - Порядок).

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 Порядку у разі в'їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в'їзду, вони можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України.

Відповідно до положень Конституції України, ст. 4 Закону 3773-VI та Закону України «Про зайнятість населення» право працювати на території України на підприємствах, в установах і організаціях або займатися іншою трудовою діяльністю на підставах і в порядку, встановлених для громадян України, без одержання дозволу на працевлаштування мають іноземці або особи без громадянства, які постійно проживають в Україні, яким надано статус біженця в Україні, а також деякі інші категорії.

Інші категорії іноземців та осіб без громадянства мають право працювати на умовах трудового договору лише за наявності посвідки на тимчасове проживання та виданого роботодавцю державною службою зайнятості дозволу на використання праці іноземців та осіб без громадянства.

Процедура видачі, продовження дії та анулювання дозволу на застосування праці іноземців та осіб без громадянства визначена Порядком видачі, продовження дії та анулювання дозволу на застосування праці іноземців та осіб без громадянства, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.05.2013 № 437.

Ч. 1 ст. 26 Закону 3773-VI передбачено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їхні дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Примусове повернення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, які не досягли 18-річного віку, до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» і які підпадають під захист ст.3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 31 Закону 3773-VI.

Ч. 5 ст. 26 Закону 3773-VI визначено, що іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Згідно з ч. 1 ст. 30 Закону 3773-VI центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Судом встановлено, що громадянин Республіки Таджикистан ОСОБА_4 працював в Україні без передбаченого законом дозволу, чим порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства.

До осіб, яким надано статус біженця, ОСОБА_4 не відноситься, він не є особою, яка потребує додаткового захисту, і під захист ст.3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 31 Закону 3773-VI не підпадає.

Враховуючи, що ОСОБА_4 у термін, встановлений рішенням Дарницького районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві, територію України не покинув, позов про його примусове видворення є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_4 участі у розгляді цієї справи не брав і про ухвалене рішення йому невідомо, підстав для звернення постанови до негайного виконання суд не вбачає.

Керуючись статтями 160, 161, 162, 163, 167, 183-5 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

ПозовДарницького районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві задовольнити частково.

Примусово видворити за межі України громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду у п'ятиденний строк з дня її проголошення.

Суддя: