Справа № 214/7721/15-а
Суддя: Прасолов В. М.
Дата ухвалення: 2016-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/7721/15-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 травня 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Прасолова В.М.

при секретарі - Горбуновій Л.С., Євтушенко В.С.

за участю позивача - ОСОБА_1

за участю представника відповідача - Трофимової О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про покладення зобов'язання нарахувати та сплатити компенсацію, пенсію та підвищення до пенсії, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі Дніпропетровської області далі за текстом (УПФУ), в якому просить: зобов'язати призначити надбавку як учаснику бойових дій у розмірі 50% з липня 2013 року згідно Законів України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення" , нарахувати та виплатити належні та невиплачені йому суми: за період з 30 червня 2013 року по грудень 2014року включно - компенсацію втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати в сумі 2702 грн. 91 коп.; за період з 22 серпня 2013 року по 31 травня 2015 року - пенсію "За особливі заслуги перед Україною" у розмірі 34% мінімальної пенсії за віком, за кожен місяць, усього 6817,81 гривень; за період з липня 2013 року по жовтень 2015 року - підвищення пенсії на 50% мінімальної пенсії за віком, згідно ст.77 пункт (б) Закону України "Про пенсійне забезпечення", за кожен місяць сума невиплати становить 6636 грн. 75 коп.; а усього станом на 31 жовтня 2015 року 16157 грн. 47 коп.

В обґрунтування позову наводить наступне. Він, позивач, 12 серпня 2013 року звернувся в УПФУ із заявою, зареєстрованою за № 197, про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 з 30 червня 2013 року. 22 серпня 2013 року комісія вручила йому, позивачу, витяг з протоколу засідання №21 про відмову в оформленні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, якою встановили, що за наявними документами, та згідно діючого законодавства, право на призначення мені пенсії набуде 30 червня 2018 року, тобто в 55 років. Такі дії УПФУ оскаржив у суді. 12 травня 2014 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу винесеною постановою визнав відмову УПФУ протизаконною, та зобов'язав УПФУ призначити та виплачувати йому пенсію згідно ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". УПФУ звернулося до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду з проханням скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в позовних вимогах. Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд виніс постанову від 17.11.2.014, якою вніс зміну до постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу, якою зобов'язує УПФУ призначити та виплачувати пенсію за Списком №1 з 30.06.2013 року, в іншій частині постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 травня 2014 року - залишив без змін. Уся нарахована за минулий час пенсія, була виплачена йому у січні 2015 року, а з 2 червня 2015 року йому була призначена пенсія "За особливі заслуги перед Україною", але: по-перше протягом 19 місяців, до грудня 2014 року, не отримував належну пенсію, яка не була нарахована та виплачена йому, завдяки протизаконним (як визначив суд) діям працівників УПФУ, тобто, затримка виплати належної йому пенсії сталася з вини органу, який призначає та виплачує пенсії. Звернувся до керівництва УПФУ з вимогою виплатити йому компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, згідно Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" N 2050-НІ від 19 жовтня 2000 р. та Постанови КМУ №159 від 21 лютого 2001 року. Пенсійний фонд відмовився нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати згідно Постанови КМУ №159 від 21 лютого 2001 р. посилаючись на Закони України №2050-ІІІ від 19.10.2000р. та №1058-М від 09.07.2003р. Відповідно до ст.1 вказаного Закону, підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Згідно ст. 2 цього Закону, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії. Вважає, що пенсію йому відтермінували (протизаконно), то ж вона не могла бути нарахована, виплачена вона була невчасно з вини органу який надає таку послугу. Відповідно до ст.46 України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми не отриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати, пенсіонерам здійснюється згідно із законом. Вважає, що згідно приведених законодавчих актів має право на компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, згідно Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" N2050-111 від 19 жовтня 2000 р. та Постанови КМУ №159 від 21 лютого 2001 р. Зазначає, що виходячи з нарахованої пенсії, індексу інфляції, добутку, одиниці з десятими, помісячна компенсація складає: за червень 2013 року - 6,04 грн.; за липень 2013 року - 188,16 грн., за серпень 2013 року - 216,03 грн., за вересень 2013 року - 216,03 грн., за жовтень 2013 року - 198,61 грн., за листопад 2013 року - 191,64 грн., за грудень 2013 року -171,41 грн., за січень 2014 року - 160,91 грн., за лютий 2014 року - 136,43 грн., за березень 2014 року - 41,98 грн., за квітень 2014 року - 255,36 грн., за травень 2014 року -105,80 грн., за червень 2014 року - 67,62 грн., за липень 2014 року - 53,95 грн., за серпень 2014 року - 21,58 грн., за вересень 2014 - 270,90 грн., за жовтень 2014 року - 180,60 грн., за листопад 2014 року - - 109,53 грн., за грудень 2014 року110,33 грн., а усього загальна сума компенсації складає 2702,91 грн. При цьому, зазначає, що йому була нарахована пенсія в червні 2013 року - грудні 2014 року в таких розмірах, відповідно до зазначених місяців:116,14 грн., 3484,39 грн., 3484,39 грн., 3484,39 грн., 3484,39 грн., 3484,39 грн., 3498,14 грн., 3498,14 грн., 3498,14 грн., 3498,14 грн., 3498,14 грн., 3526,61 грн., 3558, 88 грн., 3596,84 грн., 3596,84 грн., 3612,02 грн., 3612, 92 грн., 3650,93 грн., 3677, 50 грн. Індекс інфляції за липень 2013 року - грудень 2014 року відповідно до вказаних місяців зазначає таким: 0,999; 0,993; 1,00; 1,004; 1,002; 1,005; 1,002: 1,006; 1,022; 1,033; 1,038; 1,01; 1,004; 1,008; 1,029; 1,024; 1,019; 1,03. Пенсія "За особливі заслуги перед Україною", відповідно до ст. 4 Закону України "Про пенсії за особливі заслуги перед Україною" встановлюється громадянам, зазначеним у статті 1 цього Закону, які мають право на пенсію за віком, по інвалідності, у разі втрати годувальника та за вислугу років відповідно до закону. Пункт 2 ст.13 цього Закону встановлює, що суми пенсії, не одержані пенсіонером своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком. Вважає, що оскільки комісія УПФУ з призначення пенсії, незаконно від термінувала призначення йому пенсії, то нарахована вона і не могла бути, знову ж таки - з вини органу який призначає та виплачує пенсії. Наполягає, що без настання права на пенсію за віком, звісно, не мав підстави подати заяву на призначення пенсії "За особливі заслуги перед Україною", яку, з вини протизаконних дій працівників УПФУ, не отримував протягом 24 місяців, а саме з червня 2013 по травень 2015 року. Призначили йому цю надбавку тільки 02.06.2015 року. Він, позивач, звернувся до керівництва УПФУ з вимогою виплатити йому заборговані кошти, отримав відповідь, якою УПФУ відмовило у виплаті. Датою подачі заяви на призначення пенсії "За особливі заслуги перед Україною" могла бути дата рішення про відмову про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, тобто - 22 серпня 2013 року. Вважає, що саме з цієї дати має право на повернення належних та невиплачених сум надбавки. Зазначає, що виходячи з розміру прожиткового мінімуму повинен був отримати в рахунок цієї пенсії наступні суми: в серпні 2013 року - 98 грн. 05 коп., у вересні 2013 року - листопаді 2013 року по 303 грн. 96 коп. щомісячно, в грудні 2013 року - квітні 2015 року по 322 грн. 66 коп. щомісячно, а усього 6817 грн. 81 коп. Відповідно нарахованої йому пенсії видно, що підвищення пенсії її, як учаснику бойових дій згідно Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", збільшено на 25%, а відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" ст.77пункт (б) належить збільшити на 50%. Так відповідно до ст. 77 п. б) Закону України "Про пенсійне забезпечення", іншим учасникам війни з числа військовослужбовців, які проходили службу в складі діючої армії, партизанських загонах і з'єднаннях, військовослужбовцям, які брали участь у бойових діях при виконанні інтернаціонального обов'язку та особам вільнонайманого складу діючої армії, батькам та дружині, якщо вона не взяла повторний шлюб, військовослужбовців, які загинули на фронті, при виконанні інтернаціонального обов'язку або інших обов'язків військової служби, - на 50 процентів мінімальної пенсії за віком. Вважає, що мається випадок колізії. Згідно листа Міністерства Юстиції України від 26.12.2008 N 758-0-2-08-19, існує і декілька способів, за якими можливо визначити нормативно-правовий акт, яким слід керуватися; у разі існування неузгодженості між нормами, виданими одним і тим самим нормотворчим органом, застосовується акт, виданий пізніше, навіть якщо прийнятий раніше акт не втратив своєї чинності; така неузгодженість може виникнути внаслідок того, що прийняття нової норми не завжди супроводжується скасуванням «застарілих» норм з одного й того ж питання. Вважає, що за цим способом, Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", можливо визначити нормативно-правовий акт, яким слід керуватися. Вважає положення вищевказаного Закону про надбавки до пенсії, введені всупереч Конституції України, згідно ст. 21 якої, усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах; права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Відповідно до ст. 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Вважає, що, є більш пізній Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" 9 липня 2003 року N 1058-І//, «Прикінцевими положеннями» якого встановлено, що цей Закон набирає чинності з 1 січня 2004 року; до прийняття відповідного закону до пенсій, передбачених цим Законом, установлюються надбавки та здійснюється їх підвищення згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення", зазначені надбавки та підвищення встановлюються в розмірах, що фактично виплачувалися на день набрання цінності цим Законом з наступною індексацією відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення; виплата їх здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Зазначає, що відповідного закону до пенсій не мається. Тому вважає, що має право на надбавку до пенсії як учаснику бойових дій за Законом України "Про пенсійне забезпечення" - тобто 50 %. Вважає, що виходячи з розміру прожиткового мінімуму суми недоплат складають: в липні 2013 року - листопаді 2013 року по 223 грн. 50 коп. щомісячно, в грудні 2013 року - серпні 2015 року по 237 грн. 25 коп. щомісячно, в вересні 2015 року - жовтні 2015 року по 268 грн. 50 коп. щомісячно, а усього 6636 грн. 50 коп.

Під час розгляду справи відповідно до вимог ст.55 КАС України відповідач управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі Дніпропетровської області змінений правонаступником - Криворізьким центральним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Дніпропетровської області.

У судовому засіданні позивач позов підтримав повністю та в своїх поясненнях підтвердив зміст позову. Крім того, пояснив, що звернувся до УПФУ з приводу призначення пенсії за особливі заслуги в 2015 році. При зверненні в 2013 році за призначенням пенсії за Списком №1 подавав також документи на призначення пенсії за особливі заслуги, але ці документи в нього не взяв інспектор, який приймав документи. Вважає, що інспектор поступив правильно. З діями Дніпропетровської обласної державної адміністрації, яка призначила пенсію за особливі заслуги, згоден.

У судовому засіданні представник відповідача позов не визнала та підтвердила письмові заперечення, відповідно до яких заперечує проти даного позову в повному обсязі з огляду на наступне. Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 12.05.2014 року по справі №214/167/14- (2а/214/74/14) зобов'язано УПФУ зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 період строкової військової служби з 11.11.1988 року по 16.11.1983 року та надстрокової військової служби з 08.10.1986 року по 09.10.1988 року, з якої 21 місяць позивач приймав участь у бойових діях, за розрахунком один місяць приймання позивачем участі у бойових діях за три місяці, призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію згідно ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 06.08.2014 року внесено правлення до третього абзацу резолютивної частини постанови від 12.05.2014 року строк проходження військової служби з 11.11.1981 року по 16.11.1983 року замість 11.11.1988 року по 16.11.1983 року. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.11.2014 року апеляційну скаргу УПФУ задоволено частково. Постанова Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 12.05.2014 року була змінена та доповнена абзацом третім резолютивної частини постанови, датою - з 30 червня 2013 року. В іншій частині постанову суду першої інстанції залишено без змін. Постанова суду апеляційної інстанції отримана УПФУ 12.12.2014 року, що підтверджується штемпелем вхідного номеру №2498/21 на супровідному листі до постанови. Протоколом УПФУ від 19.12.2014 року ОСОБА_1 призначено пенсію згідно рішення суду з 30.06.2013 року. Доплату пенсії за минулий період, тобто з 30.06.2013 року по 31.12.2014 року управлінням нарахована в сумі 63860, 43 грн., яка позивачем отримана у січні поточного року разом з пенсією за січень 2015 року. Зазначає, що оскільки призначення пенсії проведено в установлені законодавством строки, а в Законі України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати" та ч.2 ст.46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" вказано, що нараховані суми пенсій, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за будь-який час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, то підстав для виплати компенсації позивачу управління не вбачає. Вважає, що посилання на Закон України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати" є безпідставним, а отже не підлягає задоволенню, оскільки вказані виплати були виплачені на підставі рішень суду, які набрали законної сили та виконанні своєчасно УПФУ. Відповідно до п.6 ст.1 Закону України "Про пенсії за особливі заслуги перед Україною" від 01.06.2000 року №1767-ІІІ пенсії за особливі заслуги перед Україною встановлюються громадянам України - особам, відзначеним почесним званням України, колишніх Союзу РСР та Української РСР "заслужений", державними преміями України, колишніх союзу РСР та Української СРС, нагородженим одним із орденів України або колишнього союзу РСР, Почесною грамотою Президії Верховної Ради Української РСР або громадою Президії Верховної Ради Української РСР, а також особам, яким до 01.01.1992 року було встановлено персональні пенсії союзного чи республіканського значення. Особам, зазначеним у п.6 ст.1 цього Закону, пенсії за особливі заслуги встановлюються обласними, Київською та міськими державними адміністраціями. Згідно ст.4 вказаного Закону пенсії за особливі заслуги встановлюються громадянам, зазначеними у ст.1 цього Закону, які мають право на пенсію за віком, по інвалідності, у разі втрати годувальника та за вислугу років відповідно до закону. Пенсія за особливі заслуги встановлюється як надбавка до розміру пенсії, на яку має право особа згідно із законом. Розмір надбавки визначається відповідними органами виконавчої влади, залежно від заслуг особи. Як передбачено ст. 5 цього Закону, пенсія за особливі заслуги призначається з дня звернення за встановленням пенсії, але не раніше дати набрання чинності положенням Закону, що встановлює право на таку пенсію. Днем звернення за встановленням пенсії за особливі заслуги вважається день прийому заяви про порушення клопотання про встановлення пенсії за особливі заслуги з усіма необхідними документами. Зазначає, що 12.08.2013 року ОСОБА_1 звернувся до УПФУ з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списку №1, документів, необхідних для призначення пенсії за особливі заслуги перед Україною надано не було. Позивач звернувся до УПФУ щодо призначення пенсії за особливі заслуги як особа нагороджена орденом та подав відповідну заяву 02.06.2015 року. Рішенням комісії з встановлення пенсій за особливі заслуги перед Україною при Дніпропетровській обласній державній адміністрації ОСОБА_1 встановлено з 2 червня 2015 року пенсію за особливі заслуги перед Україною за віком в розмірі 34% від прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність. На підставі вищезазначеного рішення комісії розпорядженням управлінням від 22.06.2015 року призначено позивачу надбавку до пенсії за віком за особливі заслуги перед Україною з 02.06.2015 року. Доплату по перерахунку за період з 02.06.2015 по 30.06.2015 року в сумі 132,54 грн. позивач отримав в липні поточного року разом із пенсією за липень. Просить відмовити в задоволені адміністративного позову в повному обсязі. Крім того, пояснила, Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» є спеціальним відносно Закону України «Про пенсійне забезпечення», а тому надбавка до пенсії позивачу визначена правильно у розмірі 25%, як це передбачено спеціальним законом.

Під час розгляду справи безпосередньо досліджені наступні письмові докази: посвідчення (а.с.4), витяг з протоколу (а.с.13-15), постанова суду (а.с.16), ухвала суду (а.с.17), постанова суду (а.с.18), заява про виплату компенсації (а.с.19), довідка (а.с.20), відповідь (а.с.21), заява (а.с.22), відповідь (а.с.23), розпорядження (а.с.24), посвідчення (а.с.25), супровідна (а.с.32), протокол (а.с.33), розпорядження (а.с.34).

Також у судовому засіданні досліджена пенсійна справа на ім'я позивача, з якої до справи долучені: протокол(а.с.50), витяг з протоколу комісії (а.с.50, зв.), клопотання (а.с.51), розпорядження (а.с.51, зв.), заяви про призначення пенсії (а.с.52, 52, зв.), довідка про проходження військової служби (а.с.53), архівна довідка (а.с.53,зв.). Під час огляду справи встановлено, що в ній не міститься документів про те, що в 2013 році позивач здав або намагався здати до УПФУ документи для призначення пенсії за особливі заслуги перед Україною.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд вважає допустимими наступні докази: посвідчення (а.с.4), витяг з протоколу (а.с.13-15), постанова суд (а.с.16), ухвала суду (а.с.17), постанова суду (а.с.18), заява про виплату компенсації (а.с.19), довідка (а.с.20), відповідь (а.с.21), заява (а.с.22), відповідь (а.с.23), розпорядження (а.с.24), посвідчення (а.с.25), супровідна (а.с.32), протокол (а.с.33), розпорядження (а.с.34), протокол(а.с.50), витяг з протоколу комісії (а.с.50, зв.), клопотання (а.с.51), розпорядження (а.с.51, зв.), заяви про призначення пенсії (а.с.52, 52, зв.), довідка про проходження військової служби (а.с.53), архівна довідка (а.с.53,зв.), огляд пенсійної справи так як вони отриманні з дотримання вимог КАС України.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд вважає належними доказами, так як вони стосуються наявності у позивача статусу учасника бойових дій наступні: посвідчення (а.с.4,25), довідка про проходження військової служби (а.с.53), архівна довідка (а.с.53,зв.).

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд вважає належними доказами, так як вони стосуються звернення позивача, призначення, виплати та перерахунку позивачу пенсії за вислугу років на пільгових умовах: витяг з протоколу (а.с.13-15), постанова суд (а.с.16), ухвала суду (а.с.17), постанова суду (а.с.18), супровідна (а.с.32), протокол (а.с.33), розпорядження (а.с.34), протокол(а.с.50), заяви (а.с.52, 52,зв.).

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд вважає належними доказами, так як вони стосуються звернення позивача за виплатою компенсації та розміру пенсійних виплат: витяг з заява про виплату компенсації (а.с.19), довідка (а.с.20), відповідь (а.с.21).

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд вважає належними доказами, так як вони стосуються звернення позивача за доплатою пенсійних виплат за особливі заслуги: заява (а.с.22), відповідь (а.с.23).

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд вважає належними доказами, так як вони стосуються часу призначення пенсії за особливі заслуги: витяг з протоколу комісії (а.с.50, зв.), клопотання (а.с.51).

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд вважає належним доказом, так як він стосується виплати пенсії за особливі заслуги: розпорядження (а.с.51, зв.).

На підставі ст. 86 КАС України, оцінивши з точки зору достатності та взаємозв'язку безпосередньо, всебічно, повно та об'єктивно досліджені докази, суд вважає встановленими наступні обставини. При цьому, суд керується вимогами ст. 71 ч.2 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач 12 серпня 2013 року звернувся в УПФУ із заявою, зареєстрованою за № 197, про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 з 30 червня 2013 року. При цьому документів, необхідних для призначення пенсії за особливі заслуги перед Україною, позивачем надано не було.

22 серпня 2013 року позивачу було відмовлено в оформленні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Позивач оскаржив дії УПФУ до суду.

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 12 травня 2014 року зобов'язано УПФУ зарахувати д пільгового стажу роботи ОСОБА_1 період строкової військової служби з 11 листопада1988 року по 16 листопада 1983 року та надстрокової військової служби з 8 жовтня 1986 року по 9 жовтня 1988 року, з якої 21 місяць позивач приймав участь у бойових діях, за розрахунком один місяць приймання позивачем участі у бойових діях за три місяці, призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію згідно ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 6 серпня2014 року внесено правлення до третього абзацу резолютивної частини постанови від 12 травня 2014 року строк проходження військової служби з 11 листопада 1981 року по 16 листопада1983 року замість 11 листопада 1988 року по 16 листопада 1983 року.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.11.2014 року апеляційну скаргу УПФУ задоволено частково. Постанова Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 12 травня 2014 року була змінена та доповнена абзацом третім резолютивної частини постанови, датою - з 30 червня 2013 року. В іншій частині постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції отримана УПФУ 12 грудня 2014 року.

Протоколом УПФУ від 19 грудня 2014 року ОСОБА_1 призначено пенсію згідно рішення суду з 30 червня 2013 року.

Доплату пенсії за минулий період, тобто з 30 червня 2013 року по 31 грудня 2014 року управлінням нарахована в сумі 63860 грн. 43 коп., яка позивачем отримана у січні поточного року разом з пенсією за січень 2015 року.

Позивач звернувся до УПФУ щодо призначення пенсії за особливі заслуги як особа нагороджена орденом та подав відповідну заяву 2 червня 2015 року.

Рішенням комісії з встановлення пенсій за особливі заслуги перед Україною при Дніпропетровській обласній державній адміністрації ОСОБА_1 встановлено з 2 червня 2015 року пенсію за особливі заслуги перед Україною за віком в розмірі 34% від прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність.

На підставі вищезазначеного рішення комісії розпорядженням УПФУ від 22 червня 2015 року призначено позивачу надбавку до пенсії за віком за особливі заслуги перед Україною з 2 червня 2015 року.

Доплату по перерахунку за період з 2 червня 2015 по 30 червня 2015 року в сумі 132 грн. 54 коп. позивач отримав в липні 2015 року.

Пояснення позивача про те, при зверненні в 2013 році за призначенням пенсії за Списком №1 подавав також документи на призначення пенсії за особливі заслуги, але ці документи в нього не взяв інспектор, спростовуються оглядом пенсійної справи, в якій відомостей про те, що позивачем в 2013 році надавалися до УПФУ документи для призначення пенсії за особливі заслуги, не мається. Будь яких доказів про те, що позивач намагався подати такі документи, судом не добуто. Тому, суд вважає, що ця обставина не доведена, а тому відкидає пояснення позивача в цій частині.

При вирішенні даної справи, суд керується вимогами Конституції України, Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати», Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною», Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Згідно ст.6 Конституції України, органи влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 4 Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Як передбачено ст. 22 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист.

Відповідно до п.1 «Положення про Пенсійний фонд України», затвердженого постановою КМУ від 23 липня 2014 року №280, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення, пунктом 3 вказаного Положення основним завдання Пенсійного фонду України є реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення.

Таким чином, виходячи з зазначених норм Конституції України, державна політика з питань пенсійного забезпечення спрямована на отримання громадянами пенсії у розмірі, передбаченому Законом і на відповідача покладений обов'язок призначати пенсію в розмірі, який відповідає вимогам Закону.

Відповідно до ст.1 Закону «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати», підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно ст. 2 Закону «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати», компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Як передбачено ч.2 ст.46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», вказано, що нараховані суми пенсій, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за будь-який час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, то підстав для виплати компенсації позивачу управління не вбачає.

Згідно п. 4.3 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25 листопада 2005 року, нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення пенсії. Судом встановлено, що позивачу відповідачем протизаконно було відмовлено у нарахуванні та виплаті пенсії за вислугу років, ця пенсія була виплачена лише після прийняття рішення судом, в грудні 2014 року, в той час як її належало реально виплатити не пізніше, чим в вересні 2013 року. Тому позивач має право на отримання компенсації.

Відповідно до п. 4 «Порядку», проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №119 від 21 лютого 2001 року, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після

утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100; індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу; при цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається.

Зазначаючи розмір компенсації в сумі 2709 грн. 09 коп. позивач надав суду розрахунок. При цьому, виконуючи розрахунок, позивач всупереч вимогам вказаного «Порядку», не провів множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу, у зв'язку з чим, суд вважає, що наведений ним розрахунок є невірним, а тому суд приходить до переконання, що позовні вимоги про стягнення з відповідача компенсації в сумі 2709 грн. 09 коп., є необґрунтованими.

Заперечення відповідача про те, що посилання позивача на Закон України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати» є безпідставними, так як виплати були здійснені на підставі рішень суду, суд вважає такими, що суперечать вимогам ч.2 ст.46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а тому суд ці доводи відкидає та не бере до уваги. При цьому, суд вважає, що здійснивши на підставі рішень суду виплату позивачу пенсії, відповідач дійсно своєчасно виконав рішення суду, але при призначенні був повинен призначити її та реально виплачувати з часу звернення позивача з відповідною заявою.

Відповідно до п.6 ст.1 Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» пенсії за особливі заслуги перед Україною встановлюються громадянам України - особам, відзначеним почесним званням України, колишніх Союзу РСР та Української РСР «заслужений», державними преміями України, колишніх союзу РСР та Української СРС, нагородженим одним із орденів України або колишнього союзу РСР, Почесною грамотою Президії Верховної Ради Української РСР або громадою Президії Верховної Ради Української РСР, а також особам, яким до 01.01.1992 року було встановлено персональні пенсії союзного чи республіканського значення. Особам, зазначеним у п.6 ст.1 цього Закону, пенсії за особливі заслуги встановлюються обласними, Київською та міськими державними адміністраціями. Згідно ст.4 вказаного Закону пенсії за особливі заслуги встановлюються громадянам, зазначеними у ст.1 цього Закону, які мають право на пенсію за віком, по інвалідності, у разі втрати годувальника та за вислугу років відповідно до закону. Пенсія за особливі заслуги встановлюється як надбавка до розміру пенсії, на яку має право особа згідно із законом. Розмір надбавки визначається відповідними органами виконавчої влади, залежно від заслуг особи.

Як передбачено ст. 5 Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною», пенсія за особливі заслуги призначається з дня звернення за встановленням пенсії, але не раніше дати набрання чинності положенням Закону, що встановлює право на таку пенсію. Днем звернення за встановленням пенсії за особливі заслуги вважається день прийому заяви про порушення клопотання про встановлення пенсії за особливі заслуги з усіма необхідними документами.

Суд приходить до переконання, що пенсія за особливі заслуги встановлена позивачу з дотримання порядку та строків, передбачений ст.ст. 1, 4, 5 Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною», так як за призначенням цієї пенсії позивач звернувся 2 червня 2015 року.

Доводи позивача про те, що він звертався за призначенням пенсії за особливі заслуги в 2013 році, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Тому позовні вимоги про стягнення недоплачених сум пенсії за особливі заслуги, суд вважає необґрунтованими.

Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог про розмір надбавки до пенсії позивачу, як учаснику бойових дій, суд виходить з наступного.

Закон України «Про пенсійне забезпечення» прийнятий 5 листопада 1991 року. Відповідно до ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення», іншим учасникам війни з числа військовослужбовців, які проходили службу в складі діючої армії, партизанських загонах і з'єднаннях, військовослужбовцям, які брали участь у бойових діях при виконанні інтернаціонального обов'язку та особам вільнонайманого складу діючої армії, батькам та дружині, якщо вона не взяла повторний шлюб, військовослужбовців, які загинули на фронті, при виконанні інтернаціонального обов'язку або інших обов'язків військової служби, - на 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» набрав законної сили з 1 січня 2004 року, «Прикінцевими положеннями» цього Закону встановлено, що цей Закон набирає чинності з 1 січня 2004 року; до прийняття відповідного закону до пенсій, передбачених цим Законом, установлюються надбавки та здійснюється їх підвищення згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення», зазначені надбавки та підвищення встановлюються в розмірах, що фактично виплачувалися на день набрання чинності цим Законом.

Частина четверта статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» редакції, згідно якої, учасникам бойових дій пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість

пенсії, підвищуються в розмірі 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, прийнята Законом України №2939 від 5 жовтня 2005 року, ці зміни набрали законної сили з 1 липня 2006 року. Відповідно до пояснювальної записки, метою цього законопроекту є поліпшення матеріального забезпечення учасників Великої Вітчизняної війни шляхом підвищення розміру доплат до пенсій, які передбачені в Законі України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Таким чином, законодавець висловив свою волю стосовно розміру зазначеної надбавки в Законі №2939 від 5 жовтня 2005 року, який прийнятий пізніше за часом, чим Закон України «Про пенсійне забезпечення» та Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Тому, суд приходить до переконання, що при визначенні розміру цієї надбавки належить керуватися нормою, яка прийняти пізніше за часом і приходить до переконання, що надбавка позивачу повинна дорівнювати 25 процентам прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. При цьому, суд також бере до уваги, що Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» є спеціальним і саме його нормами належить керуватися при визначенні розміру надбавки.

Також суд приймає до уваги, що на час прийняття 5 жовтня 2005 року вказаних змін до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», позивач вказану надбавку не отримував, а тому, на переконання суду, повинен її отримувати в тому розмірі, який зазначений даною нормою.Тому позовні вимогам про стягнення недоплачених сум надбавки до пенсії як учаснику бойових дій, суд вважає необґрунтованими.

Вислухавши позивача та представника відповідача, дослідивши письмові заперечення відповідача та письмові докази, суд на підставі ст.10 КАС України, відповідно до якої усі учасники адміністративного процесу є рівними, та ст.11 КАС України, у відповідності до якої розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, у межах позовних вимог, вважає, що позовні вимоги є необґрунтованим і і в задоволенні позову належить відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 4, 6, 22 Конституції України, ст.77 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст.12, 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати», ст.1, 4, 5 Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною», ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст. ст. 6, 10,11, 71, 86, 128, 158, 161, 162, 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про покладення зобов'язання нарахувати та сплатити компенсацію, пенсію та підвищення до пенсії - відмовити повністю.

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов