Справа № 826/19056/15
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2016-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05 квітня 2016 року 12 год. 30 хв. № 826/19056/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Данилишина В.М., суддів Качура І.А., Келеберди В.І., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України та Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання протиправними дій (бездіяльності) та рішень, скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва, з урахуванням усунення виявлених недоліків, надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1.) до Міністерства юстиції України (далі - відповідач-1, Мін'юст України), Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі - відповідач-2, ГТУЮ у м. Києві) та Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) при Мін'юсті України (далі - відповідач-3) про:

- визнання протиправними дій та бездіяльності відповідача-2 у процесі перевірки позивача 06-08 травня 2015 року;

- визнання протиправними висновків акту позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 20 травня 2015 року №32/10-48, складеного відповідачем-2 (далі - акт перевірки);

- визнання протиправним звернення відповідача-2 до Департаменту з питань банкрутства Мін'юсту України із пропозицією щодо притягнення позивача до дисциплінарного стягнення на підставі акту перевірки;

- визнання протиправним висновку відповідача-1 щодо відповідності висновків акту перевірки законодавству з питань банкрутства;

- визнання протиправним подання структурного підрозділу відповідача-1 до відповідача-3 про накладання на позивача дисциплінарного стягнення на підставі акту перевірки;

- визнання протиправним рішення відповідача-3 про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), що оформлено протоколом засідання від 03 липня 2015 року №32/07/15 (далі - протокол №32/07/15);

- визнання протиправним подання відповідача-3 про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) від 03 липня 2015 року №311 (далі - оскаржуване подання №311);

- скасування повністю наказу відповідача-1 від 03 серпня 2015 року №1404/5 (далі - оскаржуваний наказ №1404/5) про анулювання виданого позивачу свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від 18 березня 2013 року НОМЕР_1 (далі - свідоцтво НОМЕР_1) на підставі оскаржуваного подання №311 та протоколу №32/07/15;

- зобов'язання відповідача-1 видати наказ, яким поновити участь позивача в автоматизованому відборі кандидатур арбітражних керуючих на призначення у справах про банкрутство;

- зобов'язання відповідача-1 подати до Господарського суду міста Києва, Господарського суду Львівської області, Господарського суду Запорізької області та Господарського суду Дніпропетровської області інформаційні листи про поновлення діяльності позивача як арбітражного керуючого.

В обґрунтування позову зазначено, що оскаржуваними рішеннями (діями, бездіяльністю) відповідачів 1, 2 та 3 порушено законні права та інтереси позивача.

Відповідною ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі, яку призначено до розгляду у судовому засіданні колегією суддів.

У відповідному судовому засіданні позивачем подано уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до Мін'юсту України та ГТУЮ у м. Києві про:

- визнання протиправними дій Мін'юсту України та ГТУЮ у м. Києві з ініціювання та проведення позапланової невиїзної перевірки арбітражного керуючого ОСОБА_1 на підставі скарги ТОВ "Докас" від 20 березня 2014 року №20-1/15;

- визнання протиправною бездіяльності Мін'юсту України та ГТУЮ у м. Києві, яка полягає у неповідомленні арбітражному керуючому переліку документів, які він зобов'язаний надати комісії для перевірки;

- визнання протиправним висновку структурного підрозділу Мін'юсту України щодо відповідності висновків акту перевірки законодавству з питань банкрутства та його подання до Дисциплінарної комісії;

- визнання протиправним з моменту прийняття та скасування рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) при Мін'юсті України про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), що було оформлено протоколом №32/07/15 та оскаржуваним поданням №311;

- визнання нечинним з моменту прийняття та скасування оскаржуваного наказу №1404/5 про анулювання свідоцтва НОМЕР_1;

- зобов'язання Мін'юсту України поновити дію свідоцтва НОМЕР_1, виданого позивачу, виключити з Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України запис про анулювання свідоцтва НОМЕР_1, поновити участь позивача в автоматизованому відборі кандидатур арбітражних керуючих на призначення у справах про банкрутство.

Вказану уточнену позовну заяву у справі судом, відповідно до ст. 137 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), прийнято та долучено до матеріалів справи для врахування при прийнятті у справі судового рішення по суті.

Під час переходу до розгляду справи по суті позивач підтримав позов та просив задовольнити його повністю з підстав, зазначених у ньому та наданих на його обґрунтування доказах, а представник відповідачів не визнав позов та просив відмовити у його задоволенні повністю з підстав, зазначених у письмових запереченнях проти позову, наданих суду разом із доказами на їх обґрунтування.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом, згідно з ч. 4 ст. 122 КАС України, прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду міста Києва від 29 січня 2014 року у справі №15/238-б за заявою державної податкової інспекції у Печерському районі міста Києва до закритого акціонерного товариства "Київський проектно-вишукувальний інститут "Укркомундорпроект" про визнання банкрутом визнано банкрутом ЗАТ "Київський проектно-вишукувальний інститут "Укркомундорпроект", відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута ЗАТ "Київський проектно-вишукувальний інститут "Укркомундорпроект" призначено арбітражного керуючого ОСОБА_1 (свідоцтво НОМЕР_1).

Поряд з цим, з 06 по 08 травня 2015 року ГТУЮ у м. Києві на підставі доручення департаменту з питань банкрутства Мін'юсту України від 30 березня 2015 року №9520-0-33-15/13.0.2 до скарги ТОВ "Докас" від 20 березня 2015 року №20-1/15 проведено позапланову невиїзну перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1, за результатами якої складено акт перевірки.

Згідно викладених в акті перевірки висновків, за результатами перевірки виявлені порушення, які є підставою для внесення державним органом з питань банкрутства до дисциплінарної комісії подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарних стягнень:

- невиконання вимог господарського суду щодо виявлення активів та пасивів боржника, встановлення наявності активів боржника шляхом надіслання запитів до ряду державних органів, чим грубо порушено абз. 13 ч. 2 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14 травня 1992 року №2343-XII (далі - Закон №2343-XII) та ст. 115 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України);

- здійснення неналежним чином повноважень ліквідатора, чим грубо порушено приписи ч. 3 ст. 98 Закону №2343-XII.

Так, департаментом з питань банкрутства Мін'юсту України направлено до Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) подання №468 від 03 червня 2015 року про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення.

Відповідно до протоколу №32/07/15 03 липня 2015 року Дисциплінарною комісією арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) при Мін'юсті України прийнято рішення застосувати до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на підставі подання №468 від 03 червня 2015 року, внести подання до Мін'юсту України про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

На підставі оскаржуваного подання №311 та з урахуванням протоколу №32/07/15 Мін'юстом України 03 серпня 2015 року прийнято оскаржуваний наказ №1404/5 про анулювання виданого позивачу свідоцтва НОМЕР_1.

У контексті викладеного суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 липня 2014 року №228, в редакції станом на час існування спірних правовідносин, Міністерство юстиції України (Мін'юст) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Мін'юст є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну правову політику, державну політику з питань банкрутства та використання електронного цифрового підпису, у сфері нотаріату, у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) (далі - виконання рішень), з питань державної реєстрації актів цивільного стану, з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, з питань державної реєстрації договорів комерційної концесії (субконцесії), з питань реєстрації (легалізації) об'єднань громадян, інших громадських формувань, статутів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, якщо їх реєстрація передбачена законами, статуту територіальної громади м. Києва, державної реєстрації друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб'єктів інформаційної діяльності; забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері архівної справи і діловодства та створення і функціонування державної системи страхового фонду документації, у сфері виконання кримінальних покарань.

Мін'юст є державним органом з питань банкрутства.

Поряд з цим, умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів визначені Законом №2343-XII.

Згідно із ч. 1 ст. 3 Закону №2343-XII, державний орган з питань банкрутства, зокрема, сприяє створенню організаційних, економічних, інших умов, необхідних для реалізації процедур відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, у тому числі процедур банкрутства державних підприємств та підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує п'ятдесят відсотків.

Порядок контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затверджено наказом Міністерства юстиції України від 27 червня 2013 року №1284/5 (далі - Порядок №1284/5).

Відповідно до вимог п. 1.3 Порядку №1284/5, контроль за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) (далі - арбітражний керуючий) здійснюють Мін'юст як державний орган з питань банкрутства та за його дорученням головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі як територіальні органи з питань банкрутства.

Мін'юст та його територіальні органи з питань банкрутства є органами контролю.

Згідно із п. 1 та п. 4.30 Положення про Головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Мін'юсту України від 23 червня 2011 року №1707/5, Головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі (далі - Головне територіальне управління юстиції) підпорядковуються Міністерству юстиції України та є його територіальними органами.

Головне територіальне управління юстиції відповідно до покладених на нього завдань здійснює за дорученням Міністерства юстиції України контроль за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів).

Відповідно до вимог п.п. 2.1 - 2.3, 2.6, 2.6.1 - 2.6.3, 2.8 Порядку №1284/5, контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється шляхом проведення планових і позапланових перевірок.

Контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється на предмет дотримання ними вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Закону №2343-XII, іншого законодавства з питань банкрутства та законодавства про оплату праці.

Здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих складається з таких етапів: проведення перевірки, складання довідки про результати перевірки діяльності арбітражного керуючого (далі - Довідка); надання арбітражним керуючим комісії заперечень щодо Довідки та (або) усунення зазначених у Довідці порушень; складення акта перевірки з урахуванням Довідки, заперечень та усунутих арбітражним керуючим порушень.

Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення (скарги) фізичних та юридичних осіб щодо дій арбітражного керуючого з викладенням обставин невиконання або неналежного виконання ним покладених на нього повноважень, з яких вбачається необхідність проведення контролю.

Позапланова перевірка здійснюється Мін'юстом або територіальними органами з питань банкрутства за наявності доручення Мін'юсту на її проведення, крім випадків проведення позапланової перевірки з підстав, передбачених абзацами п'ятим і шостим пункту 2.6 цього розділу.

У разі надходження на адресу територіального органу з питань банкрутства звернення від фізичної чи юридичної особи про невиконання або неналежне виконання арбітражним керуючим покладених на нього повноважень територіальний орган надсилає відповідне звернення до Мін'юсту для вирішення питання щодо проведення позапланової перевірки.

Мін'юст аналізує звернення, які надійшли на його адресу, та, у разі якщо з таких звернень вбачається необхідність проведення додаткового контролю з боку державного органу з питань банкрутства, здійснює позапланову перевірку або надає доручення на проведення позапланової перевірки територіальному органу з питань банкрутства.

Для проведення перевірки орган контролю видає наказ про проведення перевірки.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі скарги ТОВ "Докас" від 20 березня 2015 року №20-1/15 та доручення департаменту з питань банкрутства Мін'юсту України від 30 березня 2015 року №9520-0-33-15/13.0.2 ГТУЮ у м. Києві видано наказ від 07 квітня 2015 року №252/8 про проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1

При цьому, під час з'ясування обставин справи та перевірки їх наявними в матеріалах справи доказами судом не встановлено протиправності дій відповідачів 1 та 2 з ініціювання та проведення позапланової невиїзної перевірки арбітражного керуючого ОСОБА_1 на підставі скарги ТОВ "Докас" від 20 березня 2014 року №20-1/15, оскільки вимоги законодавства в цій частині ними були дотримані, а тому позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Згідно із п.п. 2.7, 2.15 та 2.15.1 Порядку №1284/5, орган контролю проводить перевірки за умови письмового повідомлення арбітражного керуючого про проведення перевірки не пізніше ніж за десять календарних днів до дня початку планової перевірки та не пізніше ніж за п'ять днів до дня початку позапланової перевірки з урахуванням особливостей, визначених у цьому Порядку. При обчисленні зазначених строків при повідомленні арбітражного керуючого про проведення перевірки повинен враховуватись час на перебіг поштової кореспонденції, установлений законодавством.

Повідомлення про проведення позапланової перевірки разом з копією документа (заяви, скарги), який став підставою для її проведення, вручається особисто арбітражному керуючому або за його дорученням представнику, що посвідчується його особистим підписом, а у разі неможливості такого вручення у строки, визначені у пункті 2.7 цього розділу, надсилається арбітражному керуючому рекомендованим листом за рахунок коштів органу контролю на поштову адресу місцезнаходження контори (офіса) арбітражного керуючого. У разі надсилання повідомлення про проведення перевірки рекомендованим листом додатково таке повідомлення може бути надіслане факсимільним зв'язком та електронною поштою за реквізитами, які подаються арбітражним керуючим у документах обов'язкової звітності.

У повідомленні про проведення позапланової перевірки визначаються питання, які будуть перевірені в межах предмета перевірки, а також перелік документів, які арбітражний керуючий зобов'язаний надати комісії для перевірки, та строк, до якого арбітражний керуючий зобов'язаний надати органу контролю пояснення та копії документів у межах предмета звернення, спосіб, у який арбітражний керуючий зобов'язаний надати комісії копії документів для проведення перевірки.

З матеріалів справи вбачається, що 10 квітня 2015 року відповідачем-2 вручено позивачу повідомлення від 09 квітня 2015 року №335/10-37 про проведення у період з 06 по 08 травня 2015 року позапланової невиїзної перевірки позивача щодо виконання ним вимог ст. 115 ГПК України, абз.абз. 4, 13 ч. 2 ст. 41, ч. 1 ст. 46, п. 1 ч. 2 ст. 98, ч. 3 ст. 98 Закону №2343-XII, зобов'язано позивача надати письмові пояснення щодо виконання вказаних вимог під час виконання повноважень ліквідатора ЗАТ "Київський проектно-вишукувальний інститут "Укркомундорпроект", а також зазначено, що всі пояснення повинні бути підтвердженні копіями відповідних документів та містити посилання на норми законодавства.

При цьому, суд не погоджується з твердженнями позивача щодо наявності протиправної бездіяльності Мін'юсту України та ГТУЮ у м. Києві, яка полягає у неповідомленні позивачу переліку документів, які він зобов'язаний надати комісії для перевірки, оскільки чинним законодавством не встановлено обов'язку органу контролю повідомляти про чіткий (деталізований) перелік документів, які арбітражний керуючий зобов'язаний надати комісії для перевірки, крім того, враховуючи специфіку даних правовідносин, їх чітке (деталізоване) визначення не завжди є можливим.

Таким чином, враховуючи те, що повідомленням від 09 квітня 2015 року №335/10-37 зобов'язано позивача надати письмові пояснення щодо виконання вимог ст. 115 ГПК України, абз.абз. 4, 13 ч. 2 ст. 41, ч. 1 ст. 46, п. 1 ч. 2 ст. 98, ч. 3 ст. 98 Закону №2343-XII під час виконання ним повноважень ліквідатора ЗАТ "Київський проектно-вишукувальний інститут "Укркомундорпроект", з наданням на їх підтвердження копій відповідних документів, суд приходить до висновку про необґрунтованість тверджень позивача, щодо протиправної бездіяльності відповідача 1 та 2 в частині неповідомлення позивачу переліку документів, які він зобов'язаний надати комісії для перевірки.

Відповідно до п.п. 5.1, 6.4 - 6.7, 6.13 Порядку №1284/5, в останній день перевірки орган контролю складає та підписує Довідку (додаток 5) у двох примірниках. Один примірник Довідки надається арбітражному керуючому, який перевірявся, або його представнику, другий зберігається в органі контролю.

Якщо територіальний орган з питань банкрутства було зобов'язано надіслати Довідку до Мін'юсту для проведення її аналізу, територіальний орган з питань банкрутства протягом двох робочих днів з дня підписання Довідки арбітражним керуючим без зауважень і заперечень або протягом двох робочих днів після завершення строку для надання арбітражним керуючим пояснень, зауважень, заперечень щодо Довідки надсилає копію Довідки разом з усіма документами, на які є посилання в Довідці, поясненнями, зауваженнями, запереченнями та документами, наданими арбітражним керуючим, до Мін'юсту.

Проведення аналізу Довідки здійснюється шляхом підготовки структурним підрозділом Мін'юсту висновку щодо відповідності Довідки та доданих до неї документів законодавству (далі - Висновок).

Структурний підрозділ Мін'юсту протягом десяти робочих днів з дня надходження Довідки до Мін'юсту проводить аналіз Довідки та всіх доданих до неї документів, готує Висновок, який підписується керівником структурного підрозділу Мін'юсту та містить інформацію про відповідність Довідки і доданих до неї документів законодавству з питань банкрутства та інформацію щодо порушень, які повинні бути зазначені в акті перевірки, та надсилає його територіальному органу з питань банкрутства з одночасним поверненням доданих до Довідки документів.

Протягом двох робочих днів з дня отримання Висновку Мін'юсту комісія готує акт перевірки.

Акт перевірки складається з вступної, описової та резолютивної частин.

У вступній частині міститься інформація про вид перевірки, підставу для її проведення, предмет перевірки, склад комісії, місце проведення перевірки, арбітражного керуючого, щодо якого здійснюється перевірка, та реквізити Довідки.

В описовій частині акта перевірки містяться інформація про виявлені під час перевірки порушення, які наводяться відповідно до резолютивної частини Довідки, оцінка пояснень, зауважень, заперечень і документів, наданих арбітражним керуючим, та усунення арбітражним керуючим зазначених у Довідці порушень. У разі якщо територіальний орган з питань банкрутства було зобов'язано надіслати Довідку до Мін'юсту для проведення її аналізу, описова частина акта перевірки повинна містити інформацію з Висновку.

У резолютивній частині акта перевірки комісією з урахуванням Довідки та пояснень, зауважень, заперечень і документів, наданих арбітражним керуючим, або усунених порушень, а також Висновку (у разі якщо територіальний орган з питань банкрутства було зобов'язано надіслати Довідку до Мін'юсту для проведення її аналізу) робиться висновок щодо наявності (відсутності) порушень законодавства з питань банкрутства в діяльності арбітражного керуючого.

У разі виявлення за результатами перевірки порушень у резолютивній частині акта перевірки зазначаються всі порушення з посиланням на конкретні структурні одиниці нормативно-правових актів. Довільне викладення або трактування вимог нормативно-правових актів не допускається. Порушення, усунені арбітражним керуючим до моменту складання акта перевірки, вважаються такими, що не вчинені, та в резолютивній частині акта перевірки не вказуються.

У резолютивній частині акта перевірки окремо зазначаються порушення, щодо яких органом контролю буде винесено розпорядження про усунення порушень, та порушення, щодо яких буде винесено припис про недопущення повторних порушень.

Акт перевірки складається у двох примірниках, один з яких надається арбітражному керуючому, який перевірявся, або його представнику, другий зберігається в органі контролю.

Невід'ємною частиною акта перевірки, який залишається на зберігання в органі контролю, є Довідка з копіями усіх документів, на які у ній є посилання, пояснення, зауваження, заперечення та документи, надані арбітражним керуючим, та (або) докази усунення виявлених під час перевірки порушень, а також Висновок (у разі якщо територіальний орган з питань банкрутства було зобов'язано надіслати Довідку до Мін'юсту для проведення її аналізу).

Таким чином, акт перевірки є службовим документом, у якому зафіксовано відповідні порушення законодавства та який жодним чином не може порушувати права та інтереси позивача. Крім того, суд зауважує, що вчинені дії щодо складання акту перевірки не породжують для позивача настання будь-яких юридичних наслідків та не впливають на його права та обов'язки.

Виходячи із завдань КАС України, як то захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, судовий захист права може бути здійснений лише за умови наявності порушення для фізичної чи юридичної особи прав, свобод та законних інтересів останніх.

Таким чином, оскільки акт перевірки є службовим документом, який лише підтверджує факт проведення перевірки арбітражного керуючого і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства, а тому не породжує правових наслідків для позивача і як наслідок не порушує прав останнього, у зв'язку з чим суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання протиправним висновку структурного підрозділу Мін'юсту України щодо відповідності висновків акту перевірки законодавству з питань банкрутства та його подання до Дисциплінарної комісії.

Порядок утворення при Мін'юсті України як державному органі з питань банкрутства Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) (далі - Комісія), її завдання, функції та порядок діяльності визначені Положенням про Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженим наказ Мін'юсту України від 11 січня 2013 року №81/5 (далі - Положення №81/5).

Згідно із п.п. 3, 16, 17, 22, 24, 25 Положення №81/5, основними завданнями Комісії є здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) (далі - арбітражний керуючий), перевірка організації їх роботи, дотримання ними вимог законодавства з питань банкрутства та правил професійної етики арбітражного керуючого.

Комісія приймає рішення простою більшістю голосів присутніх на засіданні її членів.

Обговорення питань, що розглядаються під час засідання Комісії, і рішення, що приймаються Комісією, оформляються протоколом, який підписується усіма присутніми на засіданні членами Комісії протягом двох робочих днів після цього засідання Комісії.

Заяви або скарги щодо діяльності арбітражного керуючого та матеріали перевірки структурного підрозділу щодо оприлюднених фактів, які принижують честь і гідність арбітражного керуючого, розглядаються Комісією на її засіданнях протягом місяця з дня їх надходження.

За результатами розгляду питання порядку денного Комісія приймає рішення про: застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення на підставі подання структурного підрозділу про застосування дисциплінарного стягнення до арбітражного керуючого; відхилення подання структурного підрозділу про застосування дисциплінарного стягнення до арбітражного керуючого; ініціювання проведення структурним підрозділом позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого, якщо із заяви або скарги вбачається необхідність проведення додаткового контролю; ініціювання проведення саморегулівною організацією арбітражних керуючих перевірки діяльності арбітражного керуючого, членом якої він є, якщо із заяви або скарги вбачається порушення правил професійної етики арбітражного керуючого цієї саморегулівної організації арбітражних керуючих; відмову в задоволенні заяви або скарги щодо діяльності арбітражного керуючого, організації його роботи, дотримання ним вимог законодавства з питань банкрутства та правил професійної етики арбітражного керуючого; перевірку оприлюднених фактів, що принижують честь і гідність арбітражного керуючого, або ініціювання проведення такої перевірки органом, до компетенції якого належить вирішення таких питань; вжиття заходів щодо спростування оприлюднених фактів, які принижують честь і гідність арбітражних керуючих; схвалення консультацій і рекомендацій, а також методичних розробок з питань професійної етики арбітражних керуючих та застосування прогресивних практик у сфері відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом для подальшого їх розміщення на офіційному веб-сайті Мін'юсту у мережі Інтернет.

Під час визначення виду дисциплінарного стягнення Комісія повинна враховувати ступінь вини арбітражного керуючого, тяжкість вчиненого ним проступку, а також, чи застосовувалися раніше до нього дисциплінарні стягнення.

Відповідно до п. 7.6.2 Порядку №1284/5, на арбітражного керуючого накладається дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у разі: вчинення арбітражним керуючим протягом року після винесення припису або розпорядження повторного порушення, аналогічного раніше вчиненому; невиконання арбітражним керуючим розпорядження про усунення порушень законодавства з питань банкрутства в строки, визначені органом контролю; грубого порушення арбітражним керуючим законодавства під час виконання повноважень, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника (банкрута); встановлення за результатами перевірки неможливості арбітражного керуючого виконувати повноваження, а саме: втрата громадянства, набрання законної сили обвинувальним вироком щодо арбітражного керуючого за вчинення корисливого злочину або яким арбітражному керуючому заборонено здійснювати цей вид господарської діяльності чи займати керівні посади; винесення Дисциплінарною комісією двох або більше попереджень.

У ході судового розгляду справи судом з'ясовано, що рішення, оформлене протоколом №32/07/15, прийняте дисциплінарною комісією у зв'язку грубим порушенням арбітражним керуючим (позивачем) законодавства під час виконання повноважень, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника (банкрута).

Поряд з цим, відповідачами 1, 2 не надано суду належних доказів в обґрунтування наявності саме грубого порушення законодавства, та доказів того, що таке порушення призвело саме до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника (банкрута).

Крім того, суд звертає увагу, що перевірка позивача проводилась за наслідками розгляду скарги від 20 березня 2015 року №20-1/15, поданої ТОВ "Докас", яке не є ні боржником, ні кредитором ЗАТ "Київський проектно-вишукувальний інститут "Укркомундорпроект".

Таким чином, суд вважає необґрунтованим та протиправним рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) при Мін'юсті України щодо застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), оформлене протоколом №32/07/15, а тому воно підлягає скасуванню.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 113 Закону №2343-XII, у разі наявності підстав для позбавлення права арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) дисциплінарна комісія вносить державному органу з питань банкрутства відповідне подання.

Державний орган з питань банкрутства приймає рішення про позбавлення права арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та вносить до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України запис про припинення повноважень арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Поряд з цим, відповідно до п.п. 27, 28 Положення №81/5, у разі прийняття Комісією рішення про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого протокол її засідання та її подання про застосування до арбітражного керуючого такого виду дисциплінарного стягнення у триденний строк направляються до структурного підрозділу для анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та виключення з Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України відомостей про арбітражного керуючого, стосовно якого Комісією прийнято рішення.

Структурний підрозділ шляхом надіслання листа за підписом керівника структурного підрозділу або особи, яка виконує його обов'язки, у п'ятиденний строк з дня надходження відповідного протоколу засідання Комісії повідомляє заявника про прийняте Комісією рішення за результатом розгляду заяви або скарги щодо діяльності арбітражного керуючого, організації його роботи, дотримання ним вимог законодавства з питань банкрутства та правил професійної етики арбітражного керуючого.

Згідно із п. 16 Порядку видачі свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), затвердженого наказом Мін'юсту України від 14 січня 2013 року №93/5, у разі припинення діяльності арбітражного керуючого на підставі його письмової заяви про припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) за формою згідно з додатком 5 до цього Порядку та з інших підстав, передбачених статтею 112 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", структурний підрозділ готує висновок про наявність підстави для анулювання свідоцтва та проект наказу Мін'юсту України про анулювання такого свідоцтва.

Висновок підписує керівник структурного підрозділу або особа, яка виконує його обов'язки.

Наказ Мін'юсту України про анулювання свідоцтва підписує Міністр юстиції України або особа, яка виконує його обов'язки.

Враховуючи те, що наказ №1404/5 прийнятий відповідачем-1 на підставі протиправних висновків про грубе порушення арбітражним керуючим (позивачем) законодавства під час виконання повноважень, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника (банкрута), а також на підставі рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) при Мін'юсті України щодо застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), оформленого протоколом №32/07/15, яке судом визнано протиправним та скасовано, суд приходить до висновку про протиправність такого наказу №1404/5, необхідність його скасування, а також необхідність вилучення з Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України запису про анулювання свідоцтва НОМЕР_1, внесеного на підставі наказу №1404/5.

Поряд з цим, позовні вимоги щодо зобов'язання Мін'юсту України поновити дію свідоцтва НОМЕР_1, виданого позивачу, поновити участь позивача в автоматизованому відборі кандидатур арбітражних керуючих на призначення у справах про банкрутство не підлягають задоволенню, оскільки, за переконанням суду, визнання оскаржуваних позивачем рішень протиправними та їх скасування, а також вилучення з Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України запису про анулювання свідоцтва НОМЕР_1, є достатнім та повним захистом порушених прав та інтересів позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих судом обставин вбачається, що позов ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України та Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання протиправними дій (бездіяльності) та рішень, скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії є таким, що підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 24, 25, 69-71, 86, 128, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) при Мін'юсті України про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), оформлене протоколом її засідання від 03 липня 2015 року №32/07/15.

3. Визнати противоправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України "Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_1" від 03 серпня 2015 року №1404/5.

4. Зобов'язати Міністерство юстиції України вилучити з Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України запису про анулювання виданого ОСОБА_1 свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від 18 березня 2013 року НОМЕР_1, внесеного на підставі наказу Міністерства юстиції України від 03 серпня 2015 року №1404/5.

5. Позов в іншій частині залишити без задоволення.

6. Присудити на користь ОСОБА_1 здійснений ним судовий збір у розмірі 219,24 грн. (двісті дев'ятнадцять гривень двадцять чотири копійки) за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України ().

Копії постанови направити (вручити) сторонам (їх уповноваженим представникам) у порядку та строки, встановлені ст. 167 КАС України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий суддя В.М. Данилишин

Суддя І.А. Качур

Суддя В.І. Келеберда