Справа № 2а-3175/10/1170
Суддя: К.М. Притула
Дата ухвалення: 2010-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2010 року Справа № 2а-3175/10/1170

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Притули К.М.

при секретарі: Білоус І.В.

за участю прокурора: Олаг О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді адміністративну справу за позовом закритого акціонерного товариства «Креатив»до Кіровоградської митниці Державної митної служби України, Головного управління Державного казначейства в Кіровоградській області про визнання недійсними рішень, карток відмови та стягнення надмірно сплаченого податку на додану вартість,-

ВСТАНОВИВ:

ЗАТ «Креатив» звернулось до суду з позовом в якому просить визнати недійсними рішення Кіровоградської митниці про визначення митної вартості товарів, а саме: №901000006/2010/000292/2 від 27.07.2010 року, №901000006/2010/000265/2 від 28.06.2010 року, №901000006/2010/000266/2 від 28.06.2010 року, №901000006/2010/000300/2 від 06.08.2010 року, №901000006/2010/000286/2 від 21.07.2010 року, №901000006/2010/000285/2 від 21.07.2010 року, №901000006/2010/000167/2 від 06.05.2010 року, №901000006/2010/000262/2 від 24.06.2010 року, №901000006/2010/000257/2 від 23.06.2010 року, №901000006/2010/000189/2 від 13.05.2010 року, №901000006/2010/000225/2 від 04.06.2010 року, №901000006/2010/000226/2 від 04.06.2010 року, №901000006/2010/000245/2 від 16.06.2010 року, №901000006/2010/000244/2 від 16.06.2010 року, №901000006/2010/000296/2 від 03.08.2010 року, №901000006/2010/000237/2 від 11.06.2010 року, №901000006/2010/000238/2 від 11.06.2010 року, №901000006/2010/000234/2 від 10.06.2010 року, №901000006/2010/000249/2 від 17.06.2010 року, №901000006/2010/000258/2 від 23.06.2010 року, №901000006/2010/000077/2 від 19.02.2010 року, №901000006/2010/000106/2 від 05.03.2010 року, №901000006/2010/000018/2 від 26.01.2010 року, №901000006/2010/000011/2 від 21.01.2010 року, №901000006/2010/000026/2 від 27.01.2010 року, №901000006/2010/000037/2 від 02.02.2010 року, №901000006/2010/000044/2 від 09.02.2010 року; визнати недійсними Картки відмови Кіровоградської митниці: №901000008/0/00222 від 28.06.2010 року, №901000003/0/00087 від 28.06.2010 року, №901000008/0/00281 від 06.08.2010 року, №901000008/0/00247 від 21.07.2010 року, №901000008/0/00246 від 21.07.2010 року, №901000008/0/00245 від 21.07.2010 року, №901000008/0/00264 від 27.07.2010 року та стягнути з Державного бюджету України на користь ЗАТ «Креатив»надмірно сплачений податок на додану вартість у загальній сумі 316510,21 грн., шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем для здійснення митного оформлення товарів були подані декларації митної вартості де позивачем була визначена митна вартість товару за першим методом визначення митної вартості, а саме за ціною угоди (контракту), щодо товарів які імпортуються. Ціни на товар, визначені відповідно до умов контракту №PIL-OL/DDU 091003-1 від 03.10.2009 року укладеного між ЗАТ «Креатив»та компанію «PT PACIFIS PALMINDO INDUSTRI»(Індонезія) та відповідно до специфікацій та інвойсів до даного контракту.

Позивач зазначає, що підставі поданих ним ВМД: 901000008.2010.004786 від 21.07.2010 року, №901000008.2010.004788 від 20.07.2010 року, №901000008.2010.005220 від 06.08.2010 року, №901000008.2010.004295 від 28.06.2010 року, №901000008.2010.004302 від 28.06.2010 року, №901000008.2010.4787 від 20.07.2010 року, №901000008/2010/004950 від 26.07.2010 року та відповідних документів Кіровоградською митницею були видані картки відмови в прийнятті вищевказаних ВМД митному оформлені чи пропуску товарів через митний кордон України в звязку з визначенням митним органом вартості товарів за 2 методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів), та винесені рішення про визначення митної вартості товарів, з завищенням вартості товару без жодного обґрунтування підстав, що призвело донарахування та стягнення з позивача суми податку на додану вартість на загальну суму 316510,21 грн. Оскільки товар потребував спеціальних умов зберігання, та незгоди позивача з митною вартістю визначеним митним органом, позивач подав до митного органу нові вантажно-митні декларації, звернувся до митного органу з проханням надати товари, що декларуються у вільний обіг під гарантію та сплатити всі платежі згідно вартості товару визначеному митним органом.

Крім того позивач вказує, що для підтвердження митної вартості товару та перегляду рішення, щодо визначення митної вартості товарів, згідно п.13 Порядку випуску товарів у вільний обіг під гарантійні зобовязання при ввезені їх на митну територію України, затвердженого Наказом ДМС України №230 від 17.03.2008 року, ним були додатково подані документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів за вищевказаними вантажно-митними деклараціями. Зокрема, до наданих документів відносяться листи (висновки) ДП «Держзовнішінформ»Міністерства економіки України, які підтверджують вартість товару відповідно до контракту №PIL-OL/DDU 091003-1 від 03.10.2009 року, за яким ціни на товар визначені в контракті відповідають рівню ринкових цін на момент укладення специфікацій до контракту. Однак, всупереч наданими відомостями про підтвердження заявленої митної вартості, на думку позивача, відповідачем неправомірно були надані відповіді про відмову в перегляді рішень про визначення митної вартості в звязку з відсутністю підстав для його перегляду без розяснення причин, за якими заявлена декларантом митна вартість товарів не може бути прийнята митним органом як основа для нарахування податків та зборів.

Як зазначає позивач, на вимогу митного органу додаткові документи для підтвердження митної вартості товарів по вищевказаним ВМД не подавались, так як дана вимога до позивача не заявлялась, тому у Кіровоградської митниці Державної митної служби України були відсутні правові підстави для визначення митної вартості товарів за іншим методом, а тому вважає, що спірні рішення Кіровоградської митниці та картки відмови прийняті не на підставі та не у спосіб, що передбачений законами України, без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, упереджено, без дотримання принципу рівності перед законом, у звязку з чим є протиправними, а отже підлягають скасуванню.

Також, на думку позивача, оскільки фактично внесено до бюджету кошти з розрахунку митної вартості товарів, визначеної всупереч положенням чинного законодавства, в той час, як належною митною вартістю таких товарів була вартість, визначена за першим методом (ціною контракту), позивачем сплачені до бюджету кошти в розмірі більшому ніж встановлено законодавством, а тому просить стягнути з Державного бюджету України на користь ЗАТ «Креатив»надмірно сплачений податок на додану вартість у загальній сумі 316510,21 грн., шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Прокурор та представник Кіровоградської митниці Державної митної служби України в судовому засіданні позов не визнали повністю, вважають, що службові особи Кіровоградської митниці діяли відповідно до вимог чинного законодавства, маючи підстави та повноваження коригувати митну вартість товару, а тому в задоволенні позовних вимог просили відмовити.

Представник Головного управління Державного казначейства в Кіровоградській області, в судовому засіданні пояснив, що зважаючи на чітко встановлений чинним законодавством порядок повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно сплачених до бюджету митних та інших платежів, при ухваленні судом рішення на користь позивача, Головним управлінням Державного казначейства України в Кіровоградській області буде вирішуватись питання щодо повернення, а не стягнення, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету митних платежів.

Заслухавши пояснення сторін, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку, що позов закритого акціонерного товариства «Креатив»до Кіровоградської митниці Державної митної служби України, Головного управління Державного казначейства в Кіровоградській області про визнання недійсними рішень, карток відмови та стягнення надмірно сплаченого податку на додану вартість не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ЗАТ «Креатив»в період з 21.01.2010 року по 06.08.2010 рік, для здійснення митного оформлення товарів до Кіровоградської митниці було подано вантажні митні декларації про імпортування пальмового олеїну, пальмової олії, пальмового стеарину та пальмоядрової олії згідно укладеного контракту №PIL-OL/DDU 091003-1 від 03.10.2009 року укладеного між ЗАТ «Креатив»та компанію «PT PACIFIS PALMINDO INDUSTRI»(Індонезія). Зазначена вартість товару обчислена декларантом із застосуванням першого методу визначення митної вартості товарів, відповідно до ст. 266 МК України, тобто за ціною договору щодо товарів, які імпортуються.

Відповідно до ст. 265 Митного кодексу України митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів згідно з положеннями цього Кодексу. Такий контроль може здійснюватися в установленому порядку із застосуванням різних форм, у тому числі відповідно до статей 60 і 69 цього Кодексу, після закінчення операцій митного контролю, оформлення та пропуску через митний кордон України товарів і транспортних засобів. Порядок контролю правильності визначення митної вартості товарів після закінчення операції митного контролю, оформлення та пропуску через митний кордон України товарів і транспортних засобів та донарахування обов'язкових платежів визначається Кабінетом Міністрів України.

Митний орган має право упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей визначення митної вартості.

Якщо митний орган дійшов висновку, що визначена декларантом митна вартість нижча, ніж прямі витрати на виробництво цього товару, в тому числі сировини, матеріалів та/або комплектуючих, які входять до складу товару, митний орган має право зобов'язати декларанта визначити митну вартість іншим способом, ніж він використав для її визначення.

Підпунктом 2 пункту 2 Порядку здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 9 квітня 2008 р. N 339, встановлено, що контроль за правильністю визначення митної вартості товарів під час проведення операцій їх митного контролю і митного оформлення здійснюється митним органом відповідно до статті 41 Митного кодексу України шляхом порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з: рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено; наявною у митного органу інформацією про рівень цін на такі товари або вартість прямих витрат на їх виробництво, у тому числі сировини, матеріалів та/або комплектувальних виробів, які входять до складу товарів.

Згідно п.11 Порядку декларування митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 20.12.2006 року №1766 (далі-Порядок), для підтвердження митної вартості товарів на вимогу митного органу декларант зобов'язаний подати додаткові документи.

Посадова особа митного органу у графі "Для відміток митниці" декларації митної вартості робить запис про необхідність подання додаткових документів, що підтверджують митну вартість товарів, із складенням переліку, зазначає дату і прізвище та ставить свій підпис. Декларант ознайомлюється з таким записом, зазначає під ним дату, прізвище та ставить свій підпис.

Посадова особа митного органу не має права вимагати від декларанта документи, не зазначені у графі "Для відміток митного органу".

Для підтвердження заявленої декларантом митної вартості оцінюваних товарів можуть подаватися: договір з третіми особами, що пов'язаний з договором (контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; рахунки про сплату комісійних, брокерських (посередницьких) послуг, пов'язаних з виконанням умов договору (контракту); відповідна бухгалтерська документація; ліцензійний чи авторський договір (контракт); каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) фірми - виробника товару; калькуляція фірми - виробника товару; копія вантажної митної декларації країни відправлення, а в разі, коли в такій країні товар розміщувався в митному режимі, яким не передбачено сплату податків і відповідно до якого товар перебував під митним контролем, - копія вантажної митної декларації, оформленої в попередній експорту митний режим; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством; сертифікат про походження товару; відомості про якісні характеристики товару; інформація зовнішньоторговельних та біржових організацій про вартість товару та/або сировини.

Декларант за власним бажанням подає інші документи для підтвердження заявленої у декларації митної вартості товарів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач був ознайомлений із складеним переліком необхідних додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, про що свідчать записи на звороті відповідних перших аркушів декларацій митної вартості, а саме: від 21.01.2010 року №901000008/2010/000252, 25.01.2010 року №901000008/2010/000309, 27.01.2010 року №901000008/2010/000380, 02.02.2010 року №901000008/2010/000498, 08.02.2010 року №901000008/2010/000593, 19.02.2010 року №901000008/2010/000840, 02.03.2010 року №901000008/2010/001142, 05.05.2010 року №901000008/2010/002825, 12.05.2010 року №901000008/2010/002999, 03.06.2010 року №901000008/2010/003634, 04.06.2010 року №901000008/2010/003679, 09.06.2010 року №901000008/2010/003754, 10.06.2010 року №901000008/2010/003816, 10.06.2010 року №901000008/2010/003817, 15.06.2010 року №901000008/2010/003943, 15.06.2010 року №901000008/2010/003942, 15.06.2010 року №901000008/2010/003941, 17.06.2010 року №901000008/2010/004006, 23.06.2010 року №901000008/2010/004161, 23.06.2010 року №901000008/2010/004160, 24.06.2010 року №901000008/2010/004187, 28.06.2010 року №901000008/2010/004295, 28.06.2010 року №901000008/2010/004302, 20.07.2010 року №901000008/2010/004788, 20.07.2010 року №901000008/2010/004786, 20.07.2010 року №901000008/2010/004787, 26.07.2010 року №901000008/2010/004950, 02.08.2010 року №901000008/2010/005111, 06.08.2010 року №901000008/2010/005220.

Згідно пояснень представника Кіровоградської митниці Державної митної служби України, в жодному випадку позивачем не надавались оригінальні копії митних декларацій країни експорту, хоча відповідними пунктами усіх контрактів, за якими здійснювалася купівля пальмового олеїну митне оформлення якого оскаржується, передбачалось обовязкове надання оригінальної копії експортної декларації, також декларантом в жодному випадку не надавалися калькуляції виробника пальмового олеїну, що не було спростовано в судовому засіданні представником позивача.

Пунктом 14 Порядку встановлено, що якщо декларантом не подано в установлений строк додаткові документи або якщо він відмовився від їх подання, митну вартість товарів визначає митний орган на підставі наявних відомостей згідно із законодавством.

Статтею 273 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 267 - 272 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна щонайбільшою мірою ґрунтуватися на раніше визначеній за методами 1 - 6 митній вартості, однак при визначенні митної вартості відповідно до цієї статті допускається гнучкість при застосуванні цих методів.

Митна вартість імпортних товарів не визначається згідно з положеннями цієї статті на підставі: ціни товарів українського походження на внутрішньому ринку України; системи, яка передбачає прийняття для митних цілей вищої з двох альтернативних вартостей; ціни товарів на внутрішньому ринку країни-експортера; вартості виробництва, іншої, ніж обчислена вартість, визначена для ідентичних або подібних (аналогічних) товарів відповідно до положень статті 272 цього Кодексу; ціни товарів, що поставляються з країни-експортера до третіх країн; мінімальної митної вартості; довільної чи фіктивної вартості.

Якщо ця стаття застосовується митним органом, на вимогу декларанта, митний орган зобов'язаний письмово поінформувати його про митну вартість, визначену відповідно до положень цієї статті, та про використаний при цьому метод.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартості операції), використовується в разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) стосовно продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, що унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не може бути зроблено відповідне коригування відповідно до положень частини другої цієї статті; 4) покупець і продавець не є пов'язаними між собою особами або хоч і є пов'язаними між собою особами, але ці відносини не вплинули на ціну товарів. За наявності достатніх підстав вважати, що зазначені відносини вплинули на ціну оцінюваних товарів, митний орган повинен повідомити про це декларантові та надати йому можливість для відповіді та доказу відсутності впливу взаємозв'язку продавця і покупця на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари. На вимогу декларанта таке повідомлення здійснюється у письмовій формі.

Ч.1 ст. 268 МК України передбачено, що у разі якщо митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 267 цього Кодексу, за митну вартість береться вартість операції з ідентичними товарами, які продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

З матеріалів справи вбачається, що суперечності в документах, що були надані позивачем для підтвердження митної вартості заявленого товару, унеможливили застосування методу № 1.

Відповідачем була проаналізована цінова інформація по раніше оформленим ВМД на ідентичні (подібні та аналогічні) товари, яка містилась на той момент у ціновій базі даних ЄАІС ДМСУ та прийнято рішення про визначення митної вартості товару.

Таким чином, суд приходить до висновку, що спірні рішення Кіровоградської митниці про визначення митної вартості товарів та Картки відмови є правомірними, оскільки відповідач маючи сумніви щодо дійсної вартості імпортованих товарів, застосував метод визначення вартості товару за ціною договору щодо ідентичних товарів, при цьому, з метою визначення митної вартості імпортованого товару, митним органом застосована інформація Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДМСУ «Цінова інформація».

Щодо позовних вимог про стягнення з Державного бюджету України на користь ЗАТ «Креатив»надмірно сплаченого податку на додану вартість у загальній сумі 316510,21 грн. необхідно зазначити наступне.

Відповідно до «Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами», затвердженого наказом Державної митної служби України від 20.07.2007р. №618, для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою.

Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України.

Заява, зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником (заступником керівника) митного органу разом з пакетом документів передається до Відділу для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум.

Відділ перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати.

Для підготовки висновку про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи (далі - Висновок про повернення), керівництвом Відділу за потреби ініціюється проведення перевірки в митному органі щодо правильності митного оформлення із залученням відповідних підрозділів митного органу.

Позивач не звертався до митниці із відповідною заявою про повернення з бюджету грошових коштів, у звязку з чим митницею і не приймалось рішення з цього питання.

Позивачем не надано належних і допустимих доказів того, що він звертався до митниці у встановленому порядку із заявою про повернення з Державного бюджету України митних платежів, надмірно сплачених до бюджету.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з Державного бюджету України на користь ЗАТ «Креатив»надмірно сплаченого податку на додану вартість у загальній сумі 316510,21 грн. задоволеню не підлягають.

У відповідності зі ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Всупереч вимогам ст.71 КАС України позивачем не було доведено тих обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги. В той же час, відповідачем доведена правомірність спірних рішень та дій.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 162, 163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог закритого акціонерного товариства «Креатив»до Кіровоградської митниці Державної митної служби України, Головного управління Державного казначейства в Кіровоградській області про визнання недійсними рішень, карток відмови та стягнення надмірно сплаченого податку на додану вартість відмовити.

Постанова відповідно до ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому проваджені, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Дата складання та підписання постанови в повному обсязі 24 листопада 2010 року.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_1