Справа № 823/5206/15
Суддя: В.О. Гаврилюк
Дата ухвалення: 2016-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2016 року справа № 823/5206/15

16 год. 55 хв.м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

секретар судового засідання - Будченко А.Ю.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - не з'явився,

представника третьої особи - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс", про визнання протиправним та скасування рішення, скасування запису,

встановив:

ОСОБА_1 подала позов, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний № 24558223 від 18.09.2015, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою Аллою Михайлівною про державну реєстрацію права власності за ТОВ "Факторингова компанія "Вектор плюс", , на об'єкт нерухомого майна: квартиру АДРЕСА_1 (запис про право власності № 11236980 від 18.09.2015);

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис № 11236980 про державну реєстрацію за товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор плюс", , права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, що здійснена 18.09.2015 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою Аллою Михайлівною.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обмежень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013р. № 868, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно здійснюється органом державної реєстрації прав. Нотаріус вправі здійснити державну реєстрацію права власності на нерухоме майно або на об'єкт незавершеного будівництва виключно у випадку вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном. Позивач вважає, що у відповідача не було повноважень для здійснення державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1, оскільки відповідачем нотаріальна дія з вказаним нерухомим майном не вчинялася.

Позивач вказує, що відповідно до пункту 1 наказу Міністерства юстиції України "Про заходи щодо взаємодії органів державної реєстрації прав та їх посадових осіб" № 607/5 від 02.04.2013р. у разі подання до територіальних органів Мінюсту, посадовим особам органів місцевого самоврядування, адміністраторам центрів надання адміністративних послуг, нотаріусам заяв щодо державної реєстрації права власності або інших речових прав на нерухоме майно, що виникають на підставі договорів іпотеки, що містять застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, рішення щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно приймаються державними реєстраторами прав на нерухоме майно Укрдержреєстру відповідно до додатка до вказаного наказу. З врахуванням наведеного, позивач вважає, що відповідач не мав повноважень для винесення оскарженого рішення № 24558223 від 18.09.2015, так як таке рішення приймається державними реєстраторами прав на нерухоме майно Укрдержреєстру, а не нотаріусами.

Крім того, позивач зазначає, що статтею 35 Закону України "Про іпотеку" передбачено обов'язкове надсилання іпотекодержателем іпотекодавцю та боржнику письмової вимоги про усунення порушення. Позивач вказує, що така вимога на його адресу не надходила, а тому, державна реєстрація права власності на майно здійснена з порушенням вимог статті 35 Закону України "Про іпотеку".

Позивач стверджує, що законодавцем чітко передбачений порядок набуття права власності на предмет іпотеки в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання за договором перед іпотекодержателем. За наявності спору між сторонами про наявність боргу ТОВ "Факторингова компанія "Вектор плюс" може звернути стягнення на іпотечне майно лише в судовому порядку, а нотаріус не уповноважений законом встановлювати наявність боргу (невиконання зобов'язання), а тому не може лише на підставі застереження, що міститься в іпотечному договорі, вчинити реєстрацію майна за іпотекодержателем.

Також, позивач вважає, що квартира АДРЕСА_1 відповідно до Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" підпадає під дію мораторію, а тому на неї не може бути звернуте стягнення.

Позивач та його представник в судовому засіданні адміністративний позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити.

В письмових запереченнях на адміністративний позов відповідач просила в його задоволенні відмовити повністю, зазначивши при цьому, що нотаріус, як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції держаного реєстратора прав на нерухоме майно, має необхідний обсяг повноважень щодо прийняття рішення про реєстрацію права власності за іпотекодержателем, оскільки вказані повноваження прямо передбачені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обмежень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868.

Правовою підставою для реєстрації права власності за іпотекодержателем є іпотечний договір, в якому міститься іпотечне застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом реєстрації права власності на предмет іпотеки, що за правовою силою прирівнюється до договору про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідач зазначає, що для реєстрації прав та їх обтяжень було подано документи, що за формою та змістом відповідають вимогам чинного законодавства та свідчать про дотримання ТОВ "Факторингова компанія "Вектор плюс" всіх передбачених Законом України "Про іпотеку" вимог для набуття іпотекодержателем прав на предмет іпотеки, крім того, відсутні передбачені законом підстави для відмови в державній реєстрації права власності на нерухоме майно, що є предметом іпотеки.

Також відповідач зазначає, що дія Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" поширюється на примусове стягнення, а право власності на квартиру було оформлено добровільно (позасудово) на підставі відповідного застереження в договорі іпотеки.

Крім того, відповідач стверджує, що наявність зареєстрованої заборони відчуження нерухомого майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого відбувається перехід права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іпотекодержателя, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно не є підставою для відмови у проведенні державної реєстрації права власності за іпотекодержателем.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила.

Представник третьої особи в попередніх судових засіданнях просила в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю. В судове засідання призначене на 30.05.2016 представник третьої особи, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, не з'явилася, клопотання про розгляд справи за її відсутності не надходило.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, повно, всебічно, об'єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

02 жовтня 2006 року між акціонерним комерційним банком "ТАС-Комерцбанк" (банк) та ОСОБА_1 (позичальник) укладено кредитний договір № 2301/1006/88-633, відповідно до якого банк зобов'язувався надати ОСОБА_1 грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 35000,00 дол. США на строк з 02 жовтня 2006 року по 01 жовтня 2016 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 14 % річних за весь строк фактичного користування кредитом.

З метою забезпечення належного виконання зобов'язання за вищевказаним договором між АКБ "ТАС-Комерцбанк" (іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (іпотекодавець) укладено іпотечний договір № 2301/1006/88-633-Z від 02.09.2006, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Зуєвою Н.В. та зареєстрований в реєстрі за № 2283, в силу якого іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю належне їй на праві власності майно: квартиру під номером АДРЕСА_1

Пунктом 12.3.1 іпотечного договору визначено:

- задоволення вимог іпотекодержателя здійснюється шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки за рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України "Про іпотеку". Відповідно до статті 37 Закону України "Про іпотеку" у випадку задоволення вимог іпотекодержателя шляхом використання процедури передбаченої в цьому підпункті п. 12.3 договору, договір про задоволення вимог іпотекодержателя, укладений шляхом здійснення цього застереження, є підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки. При цьому вважається, що предмет іпотеки набувається у власність іпотекодержателя за ціною, що буде визначена на підставі висновку незалежного експерта - суб'єкта оціночної діяльності, правоздатність якого підтверджена сертифікатом суб'єкта оціночної діяльності. При цьому сторони домовляються, що кандидатура належного експерта - суб'єкта оціночної діяльності визначається іпотекодержателем. При оцінці предмету застави незалежний експерт повинен використовувати методи оцінки, які будуть передбачені діючим законодавством на момент оцінки;

- якщо фактичний розмір заборгованості іпотекодавця за основним зобов'язанням, менший за вартість вказаного у висновку належного експерта - суб'єкта оціночної діяльності, іпотекодержатель перераховує різницю на поточний рахунок іпотекодавця протягом 60 банківських днів з моменту набуття у власність предмета іпотеки;

- сторони, з розумінням змісту статті 37 Закону України "Про іпотеку" свідчать, що право іпотекодержателя зареєструвати право власності на предмет іпотеки на підставі положень цього пункту п. 12.3 цього договору є безумовним, тобто підлягає реєстрації незалежно від претензій іпотекодавця, а рішення про реєстрацію права власності на предмет іпотеки може бути оскаржене іпотекодавцем в судовому порядку лише у випадку, якщо він доведе, що повністю виконав основні зобов'язання.

14 липня 2009 року між публічним акціонерним товариством "Сведбанк", яке виступає правонаступником відкритого акціонерного товариства "Сведбанк", яке в свою чергу виступає правонаступником акціонерного комерційного банку "ТАС-Комерцбанк" та ОСОБА_1 укладено договір про внесення змін та доповнень № 1 до кредитного договору № 2301/1006/88-633 від 02.10.2006, відповідно до вказаного договору сторони домовилися:

- вважати кошти, надані позичальнику у вигляді кредитної лінії, що не поновлюється, кредитом в розмірі 28175 доларів США;

- що на дату укладання цього договору про внесення змін і доповнень розмір строкової заборгованості за кредитною лінією, що не поновлюється, складає 28175 доларів США;

- розмір простроченої заборгованості за кредитним договором складає 2283,31 доларів США;

- викласти кредитний договір № 2301/1006/88-633 від 02.10.2006 у редакції відповідно до цього договору.

Цього ж числа між тими ж самими сторонами укладено договір про внесення змін та доповнень № 2 до кредитного договору № 2301/1006/88-633 від 02.10.2006, відповідно до якого сторони домовилися внести зміни до першого речення пункту 1.1 та абзацу 1 пункту 3.1.1 кредитного договору. Всі інші умови кредитного договору залишилися без змін.

З метою проведення реструктуризації заборгованості позичальника за кредитним договором № 2301/1006/88-633 від 02.10.2006 при наявності простроченої заборгованості між публічним акціонерним товариством "Сведбанк", яке виступає правонаступником відкритого акціонерного товариства "Сведбанк", яке в свою чергу виступає правонаступником акціонерного комерційного банку "ТАС-Комерцбанк" та ОСОБА_1 14.07.2009 укладено договір про внесення змін та доповнень № 3 до кредитного договору № 2301/1006/88-633 від 02.10.2006, відповідно до вказаного договору сторони домовилися, що починаючи з 10 серпня 2009 року позивальник, додатково до суми обов'язкового щомісячного платежу, визначеної пунктом 3.1.1 кредитного договору, здійснює погашення заборгованості за кредитним договором у сумі 158,97 доларів США у чітко встановлений цим договором термін 10 числа кожного місяця до 10 червня 2010 року включно.

14 липня 2006 року публічне акціонерне товариство "Сведбанк", яке виступає правонаступником відкритого акціонерного товариства "Сведбанк", яке в свою чергу виступає правонаступником акціонерного комерційного банку "ТАС-Комерцбанк" та ОСОБА_1 домовились викласти пункт 1 та пункт 5 іпотечного договору № 2301/1006/88-633-Z від 02.10.2006 у редакції, яка викладена в договорі про внесення змін та доповнень № 1 до договору іпотеки № 2301/1006/88-633-Z від 02.09.2006, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Зуєвою Н.В. за реєстровим № 2283.

14 липня 2010 року на підставі постанови Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції № 16159830 від 14.07.2010 реєстратором Черкаської філії державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України зареєстровано арешт нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 в межах суми 930 грн 00 коп.

В подальшому ПАТ "Сведбанк" звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси № 2314/4190/12 від 05.03.2013 у задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства "Сведбанк" відмовлено. Вказане рішення набрало законної сили 12.04.2013.

На підставі договору факторингу від 28.11.2012 № 15 ПАТ "Сведбанк", яке виступає правонаступником ВАТ "Сведбанк", яке в свою чергу виступає правонаступником АКБ "ТАС-Комерцбанк", відступило ТОВ "Факторингова компанія "Вектор плюс" право вимоги заборгованості за кредитними договорами, серед яких і № 2301/1006/88-633 від 02.10.2006.

28 листопада 2012 року між ПАТ "Сведбанк", яке виступає правонаступником ВАТ "Сведбанк", яке в свою чергу виступає правонаступником АКБ "ТАС-Комерцбанк", та товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" укладено договір про відступлення прав за іпотечними договорами, серед яких значиться іпотечний договір 2301/1006/88-633-Z від 02.10.2006.

Таким чином, внаслідок укладання вказаних угод ТОВ "Факторингова компанія "Вектор плюс" набуло статусу нового іпотекодержателя за іпотечним договором від 2301/1006/88-633-Z від 02.09.2006, іпотекодавцем згідно якого є ОСОБА_1.

До Придніпровського районного суду м. Черкаси також зверталося і товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова група "Вектор Плюс" з позовними вимогами до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, однак рішенням вищевказаного суду № 711/8220/13-ц (провадження № 2/700/145/2014) від 17 лютого 2014 року, залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 13 травня 2014 року, в задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 листопада 2014 року рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 лютого 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 13 травня 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

03 грудня 2015 року ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без розгляду.

18.09.2015 ТОВ "Факторингова компанія "Вектор плюс" через уповноважену особу ОСОБА_5 звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А.М. із заявою (реєстраційний номер 13366610) про проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень (щодо права власності) на квартиру АДРЕСА_1

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 18.09.2015 № 24558223, згідно з яким проведено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ "Факторингова компанія "Вектор плюс".

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна визначає Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01 липня 2004 року № 1952-IV (далі - Закон № 1952-IV, в редакції станом на час прийняття оспорюваного рішення).

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону № 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державній реєстрації, відповідно до частини 4 статті 15 Закону № 1952-IV, підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Частина 5 статті 3 Закону №1952-IV передбачає, що державна реєстрація прав власності, реєстрація яких проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчиняється така дія. Державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчинено таку дію.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону № 1952-IV у випадку, передбаченому цим Законом, державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Частина 1 статті 15 Закону № 1952-IV встановлює, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Згідно з частиною 9 статті 15 Закону № 1952-IV державна реєстрація прав, їх обтяжень у результаті вчинення нотаріальної дії (надання відмови в ній) проводиться одночасно з вчиненням такої дії.

Згідно з пунктом 2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868, нотаріус проводить державну реєстрацію права власності на нерухоме майно або на об'єкт незавершеного будівництва виключно у випадку вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном.

Аналіз викладеного свідчить, що державна реєстрація права власності, реєстрація яких проведена відповідно до законодавства, яке діяло на момент їх виникнення, під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчиняється така дія. В той же час, не передбачено можливість проведення державної реєстрації речових прав на об'єкт нерухомого майна нотаріусом без вчинення ним нотаріальної дії, пов'язаної із переходом таких прав на об'єкт нерухомості.

Судом встановлено, що відповідачем нотаріальна дія з нерухомим майном не вчинялася. Посвідчення факту виникнення, переходу або припинення права власності на нерухоме майно не мало місця.

Крім того, при прийнятті рішення у даній справі суд бере до уваги твердження позивача про те, що реєстрація права власності повинна вчинятись відповідним територіальним органом державної реєстрації прав.

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 02.04.2013 № 607/5 "Про заходи щодо взаємодії органів державної реєстрації прав та їх посадових осіб", у разі подання до структурних підрозділів територіальних органів Мін'юсту, що забезпечують реалізацію повноважень Укрдержреєстру, заяв щодо державної реєстрації права власності або інших речових прав на нерухоме майно (далі - речові права на нерухоме майно), що виникають на підставі рішень судів, що набрали законної сили, де однією із сторін є юридична особа, та/або інший суб'єкт господарювання, та/або фізична особа - підприємець (крім випадків державної реєстрації права власності на підставі рішень судів у справах про спадкування); на підставі договорів іпотеки, що містять застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, рішення щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно приймаються державними реєстраторами прав на нерухоме майно Укрдержреєстру відповідно до додатка до цього наказу.

Згідно з Указу Президента України від 06.04.2011 № 401/2011 "Про затвердження Положення про Державну реєстраційну службу України" Державна реєстраційна служба України (Укрдержреєстр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра юстиції України та входить до системи органів виконавчої влади. Укрдержреєстр є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади з питань реалізації державної політики у сферах державної реєстрації актів цивільного стану, державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, реєстрації (легалізації) об'єднань громадян, інших громадських формувань, статутів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, якщо їх реєстрація передбачена законами, статуту територіальної громади міста Києва, друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб'єктів інформаційної діяльності.

Підпунктом 10 пункту 3 вказаного Положення передбачено, що Укрдержреєстр здійснює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно відповідно до закону. Згідно з пунктом 7 зазначеного Положення Укрдержреєстр здійснює свої повноваження безпосередньо та через структурні підрозділи головних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, а також районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції, що забезпечують реалізацію повноважень Укрдержреєстру.

Таким чином, прийняте нотаріусом рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1, за товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс", в даному випадку є протиправним у зв'язку з відсутністю у нотаріуса повноважень щодо прийняття рішення про державну реєстрацію права власності без вчинення нотаріальної дії з майном.

При цьому, суд враховує інші обґрунтування, зазначені сторонами та третьою особою, однак зазначає, що відсутність у відповідача повноважень для прийняття відповідного рішення є достатньою підставою для його скасування.

Відповідно до частини 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 КАС України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та безсторонньо, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 11, 14, 70, 71, 94, 159 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний № 24558223 від 18.09.2015, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою Аллою Михайлівною про державну реєстрацію права власності за ТОВ "Факторингова компанія "Вектор плюс", , на об'єкт нерухомого майна: квартиру АДРЕСА_1 (запис про право власності № 11236980 від 18.09.2015).

Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис № 11236980 про державну реєстрацію за товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор плюс", , права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, що здійснена 18.09.2015 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою Аллою Михайлівною.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 974 (дев'ятсот сімдесят чотири) грн 40 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.О. Гаврилюк

Постанова складена у повному обсязі 06.06.2016.