Справа № 2а-3594/10/1170
Суддя: А.В. Сагун
Дата ухвалення: 2010-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2010 року Справа № 2а-3594/10/1170

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сагун А.В.;

при секретарі Коробченко Є. К,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в Кіровоградський окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області (далі по тексту УМВС України в Кіровоградській області), в якій просив визнати протиправними та скасувати накази відповідача №1068 від 13.08.2010 року, №463 о/с від 24.09.2010 року в частині його звільнення з органів внутрішніх справ, поновити його на посаді заступника начальника сектору дільничних інспекторів міліції громадської безпеки Ленінського ВМ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області та стягнути з відповідача на його користь заробітну плату, яка не була виплачена йому в повному обсязі до звільнення, матеріальну допомогу на оздоровлення, грошову компенсацію за лікарняними листами і компенсацію за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що оскаржувані накази про його звільнення прийняті необґрунтовано та з порушенням встановленої процедури.

Посилання відповідача на грубе порушення транспортної дисципліни у вигляді керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння є безпідставним і бездоказовим. Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда провадження по справі по факту керування ним транспортним засобом у стані алкогольного спяніння закрито за відсутністю складу адмінправопорушення.

Також, при здійсненні процедури звільнення не було дотримано вимоги чинного законодавства, зокрема, не було проведено службове розслідування. При визначенні виду дисциплінарного стягнення не враховано обставини правопорушення, заподіяна шкода, особа порушника, тощо

При звільненні йому не були виплачені всі належні суми, а саме: матеріальну допомогу на оздоровлення, грошову компенсацію за лікарняними листами.

Відповідач надав до суду письмові заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні адміністративного позову з мотивів законності та обґрунтованості оскаржених наказів. На думку відповідача, наявність постанови суду про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення не звільняє позивача від дисциплінарної відповідальності.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та надали пояснення згідно позовної заяви.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти задоволення адміністративного позову з підстав, викладених у письмових запереченнях

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши у судовому засіданні подані суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що адміністративний позов належить задовольнити частково з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Компетенція адміністративних судів поширюється на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби - п.2 ч.1 ст.17 КАС України.

Пункт 15 частини 1 статті 3 КАС України визначає, що під публічною службою розуміється діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.1 Закону України Про міліцію від 20 грудня 1990 року 565-XII, міліція в Україні - державний озброєний орган виконавчої влади, який захищає життя, здоров'я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань.

Згідно зі ст.7 України Про міліцію від 20 грудня 1990 року565-XII, міліція є єдиною системою органів, яка входить до структури Міністерства внутрішніх справ України, виконує адміністративну, профілактичну, оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну, виконавчу та охоронну (на договірних засадах) функції.

Відповідно до п.1, п.6 Положення про Міністерство внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 жовтня 2006 року № 1383 (далі-Положення) Міністерство внутрішніх справ України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України, здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку головні управління, управління МВС в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, управління і відділи МВС на транспорті, районні, районні у містах, міські управління і відділи, а також внутрішні війська, підприємства, установи і організації, що належать до сфери його управління.

Ст.20 Закону України Про міліцію від 20 грудня 1990 року №565-XII вказує, що працівник міліції є представником державного органу виконавчої влади.

Таким чином суд зазначає, що у звязку з тим, що органи Міністерства внутрішніх справ України є державними органами виконавчої влади, управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області є територіальним органом Міністерства внутрішніх справ України, який утворюється МВС України і йому підпорядковується, служба в управлінні УМВС України в Кіровоградській області відноситься до публічної служби.

Відповідно до роз'яснення Верховного Суду України від 23 березня 1998 р. № 1-4/83, проходження служби рядового і начальницького складу органів Міністерства внутрішніх справ України регулюється не Кодексом законів про працю України, а законодавством про ці органи, в тому числі Законом України «Про міліцію», Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня 1991 р. № 114, тобто спеціальними нормами права.

Виходячи з викладеного, вказані спірні правовідносини регулюються Законом України «Про міліцію», Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, Дисциплінарним статутом працівників органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22.02.2006 р. №3460-ІV, що визначає сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

Відповідно до ст. 18 Закону України Про міліцію, порядок та умови проходження служби в міліції, а також підстави звільнення зі служби регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 10 зазначеного Положення, особи рядового і начальницького складу органів користуються всіма соціально-економічними, політичними та особистими правами і свободами, виконують усі обовязки громадян, передбачені Конституцією країни та іншими законодавчими актами, а їх права, обовязки і відповідальність, що випливають з умов служби, визначаються законодавством, Присягою, статутами органів внутрішніх справ і цим Положенням.

Судом встановлено, що наказом УМВС України в Кіровоградській області від №463 о/с від 24.09.2010 №463 о/с від 24.09.2010 ОСОБА_1 відповідно до п.64 «є»Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України звільнено з Органів внутрішніх справ за порушення дисципліни(а.с.8).

Підставою для його звільнення в наказі №463 о/с зазначено наказ УМВС в області від №1068 від 13.08.2010 Про порушення службової і транспортної дисципліни ОСОБА_1 та його покарання.

Як зазначено в наказі, ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ за грубе порушення транспортної дисципліни, що виявилось у керуванні автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння, ігнорування вимог п.3.17 наказу УМВС України від 16.03.2007 №81 та п.3.7 наказу МВС України від 26.03.2010 №90 (а.с.9).

По даних фактах інспектором ІОС УКЗ УМВС України в Кіровоградській області капітаном міліції ОСОБА_2 проведено службову перевірку, який прийшов висновку, що факти порушення транспортної дисципліни, що виявилось у керуванні 01.08.2010 автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння знайшов своє підтвердження (а.с.28).

Однак, суд не погоджується з тим, що ОСОБА_1 01.08.2010 керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння, так як відповідно до висновку Кіровоградського обласного наркологічного диспансеру на час проходження огляду 01.08.2010 о 23год.30 хв. у ОСОБА_1 ознак спяніння не виявлено (а.с.35).

Відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда по справі №3-2519/10 від 06.09.2010 провадження по справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Куп АП закрита в звязку з відсутністю в його діях складу даного правопорушення (а.с.10, 59).

Таким чином, факт порушення дисципліни та ігнорування ОСОБА_1 вимог п.3.17 наказу УМВС України від 16.03.2007 №81 та п.3.7 наказу МВС України від 26.03.2010 №90 відповідачем в судовому засіданні не доведено.

Посилання представника відповідача на те, що доказами керування автомобілем ОСОБА_1 в стані спяніння є пояснення інспекторів ДПС Олександрійської роти ДПС при УМВС в Кіровоградській області ОСОБА_3, ОСОБА_4, пояснення громадянина ОСОБА_5, протокол про адміністративне правопорушення від 01.08.2010 №048848, акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу є безпідставними, оскільки викладені в зазначених матеріалах службового розслідування факти спростовуються письмовими доказами, а саме висновком Кіровоградського обласного наркологічного диспансеру на час проходження огляду 01.08.2010 та постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда по справі №3-2519/10 від 06.09.2010.

Вказані документи було долучено до матеріалів службового розслідування, однак ним не дано належної оцінки.

Відповідно до ст.14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ незаконно, а тому вимоги позивача щодо визнання протиправним та скасування наказу управління Міністерства внутрішніх справ в Кіровоградській області №1068 від 13 серпня 2010 року в частині звільнення за порушення транспортної дисципліни та наказу управління Міністерства внутрішніх справ в Кіровоградській області №463 о/с від 24 вересня 2010 року в частині звільнення з органів внутрішніх справ підлягають задоволенню.

Відповідно до п.24 Положення, у разі незаконного звільнення особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній роботі (посаді).

Враховуючи, що на час звільнення з органів внутрішніх справ ОСОБА_1 перебував на посаді заступника начальника сектору дільничних інспекторів міліції громадської безпеки Ленінського районного відділу (м. Кіровоград) УМВС України в Кіровоградській області то в позовній вимозі щодо поновлення останнього на посаді заступника начальника сектору дільничних інспекторів міліції громадської безпеки Ленінського ВМ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області належить відмовити.

Однак, суд враховуючи положення ч.2 ст. 11 КАС України, для повного захисту прав, свобод і інтересів позивача, про захист яких він просить, виходить за межи позовних вимог та вважає за необхідне поновити ОСОБА_1 на посаді, яку він займав до незаконного звільнення, а саме на посаді заступника начальника сектору дільничних інспекторів громадської безпеки Ленінського районного відділу (м. Кіровоград) УМВС України в Кіровоградській області з 24 вересня 2010 року.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача заробітної плати, яка не була виплачена в повному обсязі до звільнення, виплати грошової компенсації за лікарняними листами та середній заробіток за час вимушеного прогулу то суд виходить з наступного.

Відповідно до наказу Ленінського РВ УМВС України в Кіровоградській області №26 о/с від 30.07.2010 позивач з 26.07.2010 по 25.08.2010 знаходився в плановій відпустці (а.с.57).

Згідно листів непрацездатності серії АБО №322882, серій ААШ №953615 виданих ОСОБА_1 Кіровоградською обласною лікарнею, останній з 23.08.2010 по 17.09.2010 перебував на стаціонарному лікуванні (а.с.13).

Наказом УМВС України в Кіровоградській області від №463 о/с від 24.09.2010 №463 о/с від 24.09.2010 ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ з 24.09.2010.

Пунктом 3.2.1. Інструкції МВС від 31.12.2007 № 499 "Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ" передбачено, що особам рядового і начальницького складу, що звільнені від служби через хворобу на підставі листків непрацездатності або перебувають у відпустці через хворобу, зберігається виплата грошового забезпечення в розмірі, одержуваному на день хвороби, але не більш ніж за чотири місяці, крім випадків, коли законодавством України передбачені більш тривалі строки перебування на лікуванні.

Відповідно до п 1.18. зазначеної вище Інструкції, у разі звільнення зі служби грошове забезпечення особі рядового чи начальницького складу виплачується до дня виключення зі списків особового складу включно.

Згідно пояснень представника відповідача, внаслідок реорганізації усі посади Ленінського РВ скорочені згідно наказу УМВС України в Кіровоградській області №1053 від 18.08.2010. Позивач не подавав рапорт про призначення на жодну з посад Кіровського ВМ, в звязку з чим заробітна плата позивачу після виходу з відпуски та оплата лікарняних не проводилась.

Зазначений факт підтверджується Довідкою про заробітну плату, відповідно до якої позивачу у серпні 2010 року виплачено заробітну плату у розмірі 966, 07 грн., а за вересень заробітна плата взагалі не виплачувалась. (а.с.15).

Суд виходячи з того, що позивача було звільнено з 24.09.2010 з органів внутрішніх справ, як перебуваючого на посаді заступника начальника сектору дільничних інспекторів міліції громадської безпеки Ленінського районного відділу (м. Кіровоград) УМВС України в Кіровоградській області, приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог в частині стягнення заробітної плати (грошового забезпечення), яка не була в повному обсязі нарахована та виплачена до звільнення а саме з 26.08.2010 по 24.09.2010.

Відповідно до ч.2 п.24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №114 від 29 липня 1991, у разі поновлення на роботі (посаді) орган, який розглядає трудовий спір, одночасно вирішує питання про виплату особі рядового і начальницького складу середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

В матеріалах справи наявні дві довідки про заробітну плату позивача (а.с.15, а.с.58), які містять різні відомості щодо розміру отриманої позивачем заробітної плати.

Суд при визначенні розміру заробітної плати, яка підлягає стягненню на користь позивача, приймає відомості визначені в довідці за підписом безпосереднього керівника позивача - начальника Ленінського РВ УМВС (а.с.15).

Згідно зазначеної довідки заробітна плата позивача за два останні повні місяці роботи складає: червень 2010 року 3 124,81 грн., липень2010 року 3 104,55 грн., а всього 6 229, 36 грн.

У відповідності до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України за №100 від 08.02.1995 року, нарахування виплат середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної заробітної плати яка визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів.

Виходячи з цього, середньоденна заробітна плата позивача складає 144,87 грн. (3 124,81 + 3 104,55) : (21+22).

Середньомісячна заробітна плата позивача складає 3 114,68 грн. (3 124,81 + 3 104,55) :2.

Нарахування виплат, що обчислюється із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком, із дня, виходу позивача з відпустки, тобто з 26.08.2010 року і по день, який передує дню повторного розрахунку.

Виходячи з цього кількість робочих днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком за зазначений період складає 72 робочих днів.

Таким чином з відповідача на користь позивача належить стягнути: 144,87 грн. х 72 дня = 10 937, 61 грн.

Щодо позовної вимоги про стягнення матеріальної допомоги на оздоровлення, то суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2.16.3. Інструкції МВС від 31.12.2007 № 499 "Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ" допомога для оздоровлення особам рядового і начальницького складу надається в разі вибуття в чергову відпустку у розмірі грошового забезпечення, яке особа отримувала на день виплати.

Позивач відповідно до наказу Ленінського РВ УМВС України в Кіровоградській області №26 о/с від 30.07.2010 з 26.07.2010 по 25.08.2010 знаходився в плановій відпустці (а.с.57).

Згідно довідки Ленінського РВ УМВС України в Кіровоградській області про заробітну плату січень серпень 2010 року заборгованості перед позивачем з виплати грошового утримання не має (а.с.15).

Позивачем не доведено в судовому засіданні наявнності заборгованості відповідача з матеріальної допомогу на оздоровлення.

З огляду на викладене суд вважає,що в задоволенні позовної вимоги про стягнення матеріальної допомогу на оздоровлення належить відмовити.

Керуючись Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, ст.ст.11, 71, 86, 158-163, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу управління Міністерства внутрішніх справ в Кіровоградській області №1068 від 13 серпня 2010 року Про порушення службової і транспортної дисципліни ОСОБА_1 та його покарання.

Визнати протиправним та скасувати наказ управління Міністерства внутрішніх справ в Кіровоградській області №463 о/с від 24 вересня 2010 року в частині звільнення ОСОБА_6 з органів внутрішніх справ.

Поновити ОСОБА_6 на посаді заступника начальника сектору дільничних інспекторів громадської безпеки Ленінського районного відділу (м. Кіровоград) УМВС України в Кіровоградській області з 24 вересня 2010 року.

Стягнути з управління Міністерства внутрішніх справ в Кіровоградській області на користь ОСОБА_6 10 937, 61 грн. (десять тисяч девятсот тридцять сім гривень шістдесят одна копійка) середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обрахована без утримання податків та обов'язкових платежів.

Постанова в частині поновлення на посаді та стягнення заробітку, у розмірі суми стягнення за один місяць, яка обрахована без утримання податків та обов'язкових платежів, у розмірі 3 114, 68 грн. (три тисячі сто чотирнадцять гривень шістдесят вісім копійок), підлягає негайному виконанню.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі її апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня її проголошення, а у разі відкладення складання постанови в повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Дата складання постанови в повному обсязі 08.12.2010.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_7