Справа № 813/1610/15
Суддя: Яворський Іван Олександрович
Дата ухвалення: 2016-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2016 року Справа № 876/245/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді-доповідача Яворського І.О.,

суддів: Носа С.П., Онишкевича Т.В.

секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

з участю осіб:

позивача по справі: не з'явився

відповідача по справі: представника Сокол Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу приватного підприємства «Візовий Сервіс Центр» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2015 року в справі за позовом приватного підприємства «Візовий Сервіс Центр» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального головного управління Міндоходів, начальника Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального головного управління Міндоходів Юристовського Олександра Володимировича про визнання дій протиправними та скасування рішення про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу платника податків,

У С Т А Н О В И В:

Позивач, приватне підприємство «Візовий Сервіс Центр» звернулося з позовом в суд до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального головного управління Міндоходів, начальника Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального головного управління Міндоходів Юристовського Олександра Володимировича та просило визнати протиправним рішення начальника Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального головного управління Міндоходів від 02.03.2015 року №01/2997/25-00/175 про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу платника податків; визнати протиправними дії начальника Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального головного управління Міндоходів Юристовського О.В. по стягненню коштів ПП «Візовий Сервіс Центр» в рахунок погашення податкового боргу.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на те, що передбачені у пункті 32 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України підстави для ухвалення рішення і стягнення коштів з позивача відсутні. ПП «Візовий Сервіс Центр» самостійно визначено у податковій декларації податкові зобов'язання по податку на прибуток підприємств та сплачено їх у повному обсязі. На день прийняття оскаржуваного рішення у позивача були помилково та надміру сплачені до бюджету грошові зобов'язання, що виключало можливість прийняття рішення на підставі вказаних вище положень Податкового кодексу України. Крім цього, позивач зазначає, що постановою Львівського окружного адміністративного суду від 25.02.15 року у справі №813/8205/14 податкова вимога № 72-25 від 13.11.2014 року визнана судом протиправною та скасована.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2015 року в справі №813/1610/15 в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням приватним підприємством «Візовий Сервіс Центр» подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2015 року в справі №813/1610/15 та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та додає, що постановою Львівського окружного адміністративного суду від 25.02.15 року в справі №813/8205/14, яка залишена в силі ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.09.2015 року податкова вимога № 72-25 від 13.11.2014 року визнана судом протиправною та скасована.

Сторони по справі в судове засідання не з'явились, а тому згідно ч.1 ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог. При цьому колегія суддів виходить з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 28.02.2014 року позивачем була подана звітна податкова декларація з податку на прибуток підприємств за річний звітний період 2013 року.

Згідно зазначеної декларації податок на прибуток від діяльності, що не підлягає патентуванню (код рядка 11), було задекларовано в сумі 11 589 939,00 грн. В рядку 23 податкової декларації було розраховано і задекларовано авансовий внесок, що підлягатиме сплаті щомісячно, починаючи з березня 2014 року в сумі 965 828,00 грн. В рядку 13ЗП зазначена сума, на яку зменшується нарахована сума податку, а саме 17 295 584,00 грн. Відповідно до додатку ЗП рядка 13 податкової декларації з податку на прибуток підприємств відображено суму, на яку зменшується нарахована сума податку, а саме 17 295 584,00 грн., яка складається з суми нарахованого авансового внеску у зв'язку із виплатою дивідендів (прирівняних до них платежів) у звітному (податковому) періоді (код рядка 13.3 Додатку до податкової декларації), що становить 8 998 590, 00 грн. та суми нарахованого авансового внеску з податку на прибуток відповідно до пункту 57.1. статті 57 глави 4 розділу ІІ та абзацу другого пункту 2 підрозділу 4 розділу ХХ Податкового кодексу України, що становить 8 296 944,00 грн.

На думку позивача сума переплати податку на прибуток підприємств за 2013 рік склала 5 705 645,00 грн., яка відображена у рядку 14 податкової декларації.

Натомість податкова інспекція вважає, що після подачі вищезгаданої декларації, автоматизованою системою «Податковий блок автоматично обмежено проведення сум сплаченого ПП «Візовий Сервіс Центр» авансового внеску при виплаті дивідендів до рівня, при якому сума податку на прибуток склала 0 грн., а не 5 705 644,56 грн. переплати.

Податкова інспекція зазначає, що на виконання вимог статті 59 Податкового кодексу України 13.11.2014 року оформлено податкову вимогу №72-25.

В подальшому 12.03.2015 року з рахунку ПП «Візовий Сервіс Центр», відкритого у ПАТ «Кредобанк» на підставі інкасового доручення №985/03 від 10.03.2015 року було списано на рахунок Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області 6 117 043,09 грн. Згідно графи «призначення платежу» у інкасовому дорученні вказано, що за ним стягуються авансові внески з податку на прибуток приватних підприємств.

Підставою для оформлення і подання до банку інкасового доручення було рішення начальника Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального головного управління Міндоходів від 02.03.2015 року №01/2997/25-00/175 про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу платника податків.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як встановлено судом, постановою Львівського окружного адміністративного суду від 25.02.2015 року у справі № 813/8205/14 позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано податкову вимогу СДПІ з ОВП у м. Львові від 13.11.2014 року №72-25. Вказана постанова залишена в силі ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.09.2015 року.

Вказаними судовими рішеннями, зокрема встановлено, що сума фактично сплачених податкових зобов'язань у 2014 році (3 426 879,00 грн.) та сума переплати з податку на прибуток, зазначена в податковій декларації за 2013 рік (5 705 645,00 грн.) дорівнює сумі узгодженого податкового зобов'язання (9 132 534,00 грн. Таким чином, позивач повністю сплатив суму узгоджених податкових зобов'язань. А відтак, у позивача відсутній податковий борг, оскільки останній мав право зменшувати суму щомісячних авансових платежів з податку на прибуток підприємств у 2014 році на суму переплати з цього податку, що була вказана в податковій декларації.

Пунктом 32 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, встановлено, що до 1 липня 2015 року у випадках, коли податковий борг виник у результаті несплати грошового зобов'язання, самостійно визначеного платником податків у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у встановлені цим Кодексом строки, стягнення коштів за рахунок готівки, що належить такому платнику податків та/або коштів з рахунків такого платника у банках, здійснюється за рішенням керівника контролюючого органу без звернення до суду за умови, якщо такий податковий борг перевищує 5 мільйонів гривень та відсутні зобов'язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов'язань.

Рішення про стягнення коштів з рахунків такого платника у банках є вимогою стягувача до боржника, що підлягає негайному та обов'язковому виконанню шляхом ініціювання переказу у платіжній системі за правилами відповідної платіжної системи.

Відповідно до п. 59.1 ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

В п. 60.1 ст. 60 ПК України зазначено, що податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо: рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

З цього слідує, що як і податкова вимога, так і подальші рішення податкової інспекції підлягають самостійній оцінці, про те висновки щодо законності податкової вимоги прямо впливають на подальші рішення податкової інспекції, так як в судових рішеннях встановлюються обставини, які не доказуються в подальшому згідно статті 72 КАС України.

Як і податкова вимога так і рішення про стягнення податкового боргу встановлюють факт наявності податкового боргу і ці обставини підлягають дослідженню в кожному випадку.

Схожу позицію висловив і Верховний Суд України в постанові від 27 січня 2015 року №21-425а14, де вказав, що нормами ПК, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 та пункту 79.2 статті 79 ПК призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Аналогічно і в цій справі, за умов визнання протиправним і скасування податкової вимоги, незаконним є і рішення про стягнення боргу.

Таким чином апеляційна скарга підлягає до задоволення, а постанова суду першої інстанції скасуванню.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.195, ст.196, п.3 ч.1 ст.198, ст.202, ч.2 ст.205, ст.207, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу приватного підприємства «Візовий Сервіс Центр» задовольнити, постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2015 року в справі №813/1610/15 скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправними дії начальника Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального головного управління Міндоходів Юристовського О.В. по стягненню коштів ПП «Візовий Сервіс Центр» в рахунок погашення податкового боргу.

Визнати протиправним та скасувати рішення начальника Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального головного управління Міндоходів від 02.03.2015 року №01/2997/25-00/175 про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу платника податків.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального головного управління Міндоходів на користь ПП «Візовий Сервіс Центр» сплачений судовий збір в сумі 5 505,36 грн., з них: 146,16 грн. за подання адміністративного позову і 5 359,20 грн. за подання апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі, відповідно до ч.3 ст. 160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя-доповідач І.О. Яворський

Судді С.П. Нос

Т.В. Онишкевич

Повний текст виготовлено 06.06.2016 року