Справа № 822/231/16
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2016-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/231/16

Головуючий у 1-й інстанції: Майстер П.М.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

02 червня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Граб Л.С. ,

позивача (апелянта) ОСОБА_2,

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2016 році ОСОБА_2 звернулась до ОСОБА_4 відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 березня 2016 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити, посилаючись при цьому на неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи та порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

11 травня 2016 року на адресу суду надійшло уточнення до апеляційної скарги (вх.5301/16) від ОСОБА_2 , яким апелянт по суті доповнила апеляційну скаргу.

В судовому засіданні апелянт підтримала вимоги апеляційної скарги та просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги позивача та просила суд відмовити у задоволенні апеляційних вимог ОСОБА_2

Колегія суддів апеляційної інстанції керуючись положеннями КАС України протокольною ухвалою повернула ОСОБА_2 уточнення до апеляційної скарги від 11.05.2016 року, з огляду на те, що відповідно до частини 1 статті 193 КАС України визначено, що особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження , обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень.

Враховуючи ту обставину, що апелянтом доповнено апеляційну скаргу поза межами строку для його подання, суд апеляційної інстанції вважав за необхідне повернути подане доповнення від 11.05.2016 року.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_2 працювала в Регіональному відділенні Фонду державного майна України по Хмельницькій області на посаді провідного спеціаліста відділу персоналу, організаційного, інформаційно-аналітичного забезпечення та зв'язків з громадськістю. Позивач мала статус державного службовця 11 рангу.

28 липня 2014 року наказом начальника ОСОБА_4 відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області № 115 "Про звільнення з роботи ОСОБА_2В." позивача звільнено з займаної посади.

Позивач звернулась із заявою до Хмельницького міського центру зайнятості про надання їй статусу безробітного. Наказом Хмельницького міського центру зайнятості від 21.08.2014 №НТ140821 ОСОБА_2 надано статус безробітного з 20.08.2014 та призначено допомогу по безробіттю з 27.08.2014 по 21.08.2015 (наказ Хмельницького міського центру зайнятості від 27.08.2014 №НТ140827).

За період з 29.08.2014 року по 08.12.2014 року ОСОБА_2 нараховано та виплачено 6351,26 грн. допомоги по безробіттю: 29.08.2014 31.08.2014 рр. 189,95 грн., 01.09.2014 30.09.2014 рр. 1899,46 грн., 01.10.2014 31.10.2014 рр. 1962,77 грн., 01.11.2014 30.11.2014 рр. 1893,86 грн., 01.12.2014 08.12.2014 рр. 405,22 грн..

Разом із тим, позивач не погоджуючись з фактом та підставами звільнення, звернулась до суду про визнання протиправним та скасування наказу відповідача № 115 "Про звільнення з роботи ОСОБА_2В.", поновлення на посаді, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.10.2014 року по справі №822/3770/14, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16.12.2014 року, адміністративний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди задоволено частково: визнано протиправним та скасовано наказ ОСОБА_4 відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області від 28 липня 2014 року № 115 "Про звільнення з роботи ОСОБА_2В."; поновлено ОСОБА_2 на посаді провідного спеціаліста відділу персоналу, організаційного, інформаційно-аналітичного забезпечення та зв'язків з громадськістю ОСОБА_4 відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області з 29 липня 2014 року; зобов'язано ОСОБА_4 відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу з 29 липня 2014 року по 27 жовтня 2014 року включно з урахуванням розміру нарахованої та виплаченої допомоги по безробіттю; стягнуто з ОСОБА_4 відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області на користь ОСОБА_2 відшкодування моральної шкоди в сумі 3 000 грн.; постанову суду в частині поновлення на посаді та стягнення середньомісячного заробітку за один місяць допущено до негайного виконання; у задоволенні решти вимог позову відмовлено.

02.12.2014 року на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.10.2014 року №822/3770/14 відповідачем винесено наказ №173 "Про скасування наказу та поновлення на роботі ОСОБА_2В.", згідно якого: скасовано наказ від 28.07.2014 року №115 Про звільнення з роботи ОСОБА_5В; поновлено ОСОБА_2 на посаді провідного спеціаліста відділу персоналу, організаційного, інформаційно-аналітичного забезпечення та звязків з громадськістю регіонального відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області з 29.07.2014; вирішено нарахувати та виплатити ОСОБА_2 середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу з 29 липня 2014 року по 27 жовтня 2014 року включно з урахуванням розміру нарахованої та виплаченої допомоги по безробіттю.

Враховуючи вищевказане рішення суду, згідно якого позивача поновлено на роботі, Хмельницький міський центр зайнятості наказом від 23.12.2014 №НТ141223 припинив виплату допомоги по безробіттю ОСОБА_2 відповідно до пп. 2 п.1 ст.31 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття з 20.08.2014 року.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що 29.01.2016 року Управлінням Держпраці у Хмельницькій області проведено позапланову перевірку додержання ОСОБА_4 відділенням Фонду державного майна України по Хмельницькій області законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування, про що складено акт №22-01/73 від 29.01.2016 року

Вказаною перевіркою встановлено, що оплату часу щорічної відпустки у січні - лютому 2015 року та квітні місяці 2015 року ОСОБА_2 проведено з порушенням вимог п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100, якою передбачено порядок розрахунку середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, що призвело до зменшення суми нарахованої заробітної плати за весь час щорічної відпустки за січень - лютий 2015 року, та за квітень місяць 2015 року.

Враховуючи встановлені перевіркою порушення, 29.01.2016 року Управлінням Держпраці у Хмельницькій області винесено припис №22-01/73-38, яким зобов'язано відповідача усунути порушення вимог п.2 розділу ІІ ПКМУ №100, зазначено, що обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи. Про виконання вимог припису зобов'язано проінформувати у строк до 29.02.2016 року.

ОСОБА_4 відділенням Фонду державного майна України по Хмельницькій області вимоги вищезазначеного припису виконано, обчислено середню заробітну плату для оплати часу щорічної відпустки (за період з 29.01.2015 року по 11.02.2015 нараховано 583,32 грн., за період з 04.04.2015 року по 04.04.2015 року нараховано 37,98 грн., компенсація за відпустку 17 днів нараховано 651,27 грн. Всього до оплати: 583,32 грн. + 37,98 грн. + 651,27 грн. = 1272,57 грн.), про що проінформовано Управління Держпраці у Хмельницькій області.

Також, 10.03.2016 року Управлінням Держпраці у Хмельницькій області проведено позапланову перевірку додержання ОСОБА_4 відділенням Фонду державного майна України по Хмельницькій області законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування, результати якої оформлено актом №22-01/241 від 10.03.2016 року. Проведеною перевіркою порушень вимог законодавства ОСОБА_4 відділенням Фонду державного майна України по Хмельницькій області - не виявлено.

Позивач, вважаючи, що відповідачем неналежним чином виконано судове рішення щодо виплати належних їй до отримання коштів, звернулась до суду першої інстанції за захистом порушених прав.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 березня 2016 року було відмовлено у задоволенні даного адміністративного позову.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Правовідносини у сфері проходження державної служби регулюються Конституцією України, Законом України "Про державну службу", Кодексом законів про працю України (далі - КЗпП України) та прийнятими на їх підставі нормативними актами.

Відповідно до ст.43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Аналогічне правило міститься і в ч.2 ст.14 та в ч.1 ст.255 КАС України.

Таким чином, судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обов'язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов'язок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому ст.8 Конституції України принципу верховенства права.

Відповідно до ст. 44 КЗпП України, при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку.

Згідно абз. 2 п. 32 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" від 06.11.1992 року №9, при присудженні оплати за час вимушеного прогулу зараховується заробіток за місцем нової роботи (одержана допомога по тимчасовій непрацездатності, вихідна допомога, середній заробіток на період працевлаштування, допомога по безробіттю), який працівник мав в цей час.

Як встановлено судом першої інстанції та знайшло своє підтвердження в суді апеляційної інстанції, на виконання постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.10.2014 року по справі №822/3770/14, відповідач виніс наказ №173 "Про скасування наказу та поновлення на роботі ОСОБА_2В.", згідно якого: скасовано наказ від 28.07.2014 року №115 "Про звільнення з роботи ОСОБА_5В", зокрема яким було передбачено виплату позивачу вихідної допомоги в розмірі середнього місячного заробітку.

Окрім того, позивачу ОСОБА_4 відділенням Фонду державного майна України по Хмельницькій області нараховані кошти за вимушений прогул в сумі 8528,64 грн. з урахуванням нарахованої та виплаченої допомоги по безробіттю виплачено в повному обсязі в лютому 2015 року, також нараховані кошти з урахуванням податків з доходів фізичних осіб в сумі 3592,81 грн. за моральну шкоду, яка виплачена в повному обсязі в березні 2015 року, що підтверджується пояснювальним розрахунком та табуляграмами нарахування зарплати ОСОБА_2 в 2014-2015 роках.

На виконання постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 21.05.2015 року по справі №822/581/15 відповідачем нараховані ОСОБА_2 кошти за вимушений прогул в сумі 6396,48 грн., які їй виплачені в повному обсязі в вересні 2015 року.

З листа Управління Держпраці у Хмельницькій області №1352/16 від 10.03.2016 року вбачається, що за період з 29.07.2014 року по 27.10.2014 року позивачу до виплати нараховано 8528,64 грн. - утримано податків 1663,08 - 6351,26 грн. (допомога по безробіттю, відшкодована ФДМ в Хмельницькій міський центр зайнятості)-2531,94грн. (середньомісячний заробіток - вихідна допомога) - 2017,64 грн., тобто переплата складає 2017,64 грн. Враховуючи проведений ФДМ перерахунок заробітної плати за період перебування ОСОБА_2 у відпустці у період січень - лютий, квітень 2015 року та компенсації за усі дні невикористаної щорічної відпустки при звільненні 1024,42 грн. (2017,64 - 1024,42 = 993,22 грн.), загальна переплата для позивача станом на 10.03.2016 року складає 993,22 грн.

Відповідно до ст. 35 Закону України "Про оплату праці", контроль за додержанням законодавства про оплату праці здійснюють: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю; органи доходів і зборів.

Як встановлено Актом від 10.03.2016 року в ході позапланової перевірки з додержання суб'єктами господарювання законодавства (ОСОБА_4 відділенням Фонду державного майна України по Хмельницькій області) про працю щодо позивача порушень вимог законодавства ОСОБА_4 відділенням Фонду державного майна України по Хмельницькій області не було виявлено.

Таким чином, сума коштів за вимушений прогул нарахована позивачу за весь період зазначений у рішеннях суду від 27.10.2014 року №822/3770/14 та від 21.05.2015 року №822/581/15 становить 14925,12 грн. , що в свою чергу свідчить про відсутність затримки виплати за вимушений прогул ОСОБА_5

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії відповідача щодо зменшення належних ОСОБА_2 сум до виплати внаслідок поновлення на роботі за рішенням суду від 27.10.2014 року по справі №822/3770/14 є правомірними.

Щодо вимоги апелянта про стягнення моральної шкоди у розмірі 5 тис. грн., колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Із наведеного слідує, що обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди виникає лише за умови, що моральні страждання працівника, або втрата ним нормальних життєвих зв'язків, або необхідність додаткових зусиль для організації свого життя стали наслідками порушення законних прав працівника.

Однак наведені в апеляційній скарзі та в позові обставини не узгоджуються зі змістом статті 237-1 КЗпП України та спростовуються встановленими фактичними обставинами справи, а тому вказана вимога не підлягала до задоволення.

Крім цього, судом враховано наступне. Згідно з п.п.1, 2 п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Наявність моральної шкоди доводить потерпіла особа, зазначаючи у позовній заяві, які негативні наслідки мають місце, у чому саме полягають моральні втрати, чим обґрунтовано розмір їх відшкодування. Письмовими доказами на ствердження наявності моральної шкоди можуть бути, зокрема, медичні довідки про виникнення захворювання чи інше погіршення стану здоров'я у зв'язку з хвилюваннями, спричиненими посяганням на права потерпілого; висновки лікарів чи медичних комісій про ступінь втрати працездатності, про необхідність проведення хірургічної операції, тощо.

У документі медичного характеру має бути зазначено, коли виникло захворювання, в результаті чого, чи могло воно стати наслідком психічних переживань через порушення конкретного права, мало місце погіршення загального стану чи сталося загострення хронічної хвороби у визначений період часу тощо.

Факт завдання моральної шкоди може бути підтверджений також показаннями свідків, зокрема, про важкий душевний стан потерпілого, спричинений правопорушенням, його переживання, хвилювання, зміни в самопочутті, загальному душевному настрої тощо, стані здоров'я, способі життя, спілкування, звичках, працездатності.

Верховний суд України в своїй Постанові Пленуму від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (п.4) зазначає, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

В обґрунтування даних вимог апелянтом не надано належних доказів відповідності розміру моральної шкоди та доказів, що підтверджують її моральні страждання, пов'язані саме з діями або бездіяльністю відповідача.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні вимоги позивача про стягнення моральної шкоди.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги позивача не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, а також звертає увагу апелянта на те, що згідно частини 4 статті 195 КАС України суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 березня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 07 червня 2016 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_6 ОСОБА_7