Справа № 756/12885/13-а
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2016-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" червня 2016 р. м. Київ К/800/34206/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Донця О.Є.,

Чалого С.Я.,

при секретарі: Скавуляк Т.В.,

за участю представників сторін: позивача - ОСОБА_2, його представника - ОСОБА_3, відповідача - Кушлак Є.А., третьої особи - Сергієнка С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, третя особа - Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва, про визнання дій Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва незаконними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, третя особа - Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва, про визнання дій Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва незаконними та зобов'язання призначити ОСОБА_2 пенсію відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позовні вимоги мотивовані протиправністю відмови відповідача призначити ОСОБА_2 пенсію на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку за наявності усіх передбачених Законом України «Про статус та соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підстав для такого призначення.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 16 грудня 2013 року позов задоволено: визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м.Києва щодо відмови ОСОБА_2 в призначені пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними; зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м.Києва призначити ОСОБА_2 пенсію відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 10.03.2013 року.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2014 року постанову Оболонського районного суду м. Києва від 16 грудня 2013 року скасовано та прийнято нову, якою у задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2 із посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального та матеріального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2, працюючи начальником відділу експлуатації Київського АТП №23060, відповідно до наказу вказаного підприємства від 24.06.1986 № 260, здійснював супровід 25.06.1986 року диспетчерів до м. Чорнобиля, де знаходився 6 годин. Зазначене підтверджується довідкою Київського АТП №23060, копією Наказу від 24.06.1986 № 260 та копією табелю обліку робочого часу за червень 1986 року.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році.

16.05.2011, після досягнення 50-ти річного віку, позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

14.12.2011 Управлінням Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва відмовлено ОСОБА_2 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з мотивів, що зустрічною перевіркою не підтверджено факт його роботи в зоні відчуження, а також оплату за вказану роботу.

26.02.2013 позивач звернувся з аналогічною заявою до Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва, проте листом від 11.03.2013 йому відмовлено у призначенні пенсії за віком з посиланням на відповідь Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва.

Вважаючи протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва щодо відмови призначити ОСОБА_2 пенсію на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку за наявності усіх передбачених Законом України «Про статус та соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підстав для такого призначення, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що на позивача розповсюджується дія статті 55 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та він має право на призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що досліджені під час судового розгляду документи не підтверджують виконання ОСОБА_2 робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС саме у зоні відчуження, а тому позивач не має права на призначення пенсії на пільгових умовах.

Колегія суддів, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, не погоджується з вказаним висновком суду апеляційної інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до статті 55 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів - 10 років.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до наказу Київського АТП №23060 від 24.06.1986 № 260 позивач 25.06.1986 здійснював супровід диспетчерів до м. Чорнобиля, де знаходився 6 годин.

Факт роботи позивача в м. Чорнобилі 25.06.1986 підтверджується довідкою Київського АТП №23060 про виплату коштів за роботу у зоні відчуження, копією Наказу від 24.06.1986 № 260 та копією табелю обліку робочого часу за червень 1986 року.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» зона відчуження - це територія, з якої проведено евакуацію населення в 1986 році.

Враховуючи той факт, що внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС населення м. Чорнобиль в 1986 році евакуйовано, а саме місто знаходиться в зоні відчуження, беручи до уваги встановлений судами попередніх інстанцій факт роботи позивача 25.06.1986 у м. Чорнобиль, колегія суддів вказує на безпідставність висновку суду апеляційної інстанції щодо відсутності доказів підтвердження виконання ОСОБА_2 робіт саме у зоні відчуження.

За таких обставин, колегія судів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності у позивача права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 55 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З огляду на викладене, вірним є висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову.

Відповідно до статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

За таких обставин, зважаючи на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції про задоволення позову, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування рішення суду апеляційної інстанції та залишення в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 221, 226, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2014 року скасувати.

Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 16 грудня 2013 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута в порядку статей 235-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: