Справа № 825/624/16
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2016-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2016 року м. Чернігів Справа № 825/624/16

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Соломко І.І.,

за участю секретаря Пархомчука Д.А.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Залоги О.В.,

представника третьої особи Кривоберець В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_4, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Багатопрофільне приватне підприємство "Позитив" до Відділу Держгеокадастру у Куликівському районі Чернігівської області про визнання протиправними рішень та зобов'язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

До Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_4 (далі- Тищенко А.М., позивач), третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Багатопрофільне приватне підприємство "Позитив" (далі-третя особа, БПП "Позитив") до Відділу Держгеокадастру у Куликівському районі Чернігівської області (далі-відповідач, Відділ Держгеокадастру у Куликівському районі), в якому з урахуванням заяви про зміну позовних вимог просить суд визнати протиправними відмови відповідача, викладені в листах від 07.12.2015 № 19-28-99.3-526/15-15 та 21.12.2015 № 19-28-99.3-600/15-15 по залишенню без розгляду клопотань представника ОСОБА_4 від 30.11.2015 № 204 та 10.12.2015 № 223 про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства площею 11,0982 га за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення (рілля) на території Смолянської сільської ради Куликівського району Чернігівської області (далі-проект землеустрою) та зобов'язати відповідача повторно розглянути клопотання про погодження проекту землеустрою.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач безпідставно залишив без розгляду клопотання позивача про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, та просив суд задовольнити позовні вимоги повністю.

Представник третьої особи, в судовому засідання просив розглянути справу на розсуд суду.

Представник відповідача в судовому засіданні в задоволенні позовних вимог просив відмовити з мотивів, викладених у наданих суду письмових запереченнях (а.с. 84-87), при цьому зазначив, що відповідач залишаючи без розгляду клопотання представника позивача про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки діяв з дотриманням вимог чинного законодавства, на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України. Також зазначив, що клопотання представника позивача про погодження проекту землеустрою було розглянуто відповідно до Закону України "Про звернення громадян".

Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

За замовленням позивача БПП "Позитив" розробило проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ОСОБА_4 для ведення фермерського господарства площею 11,0982 га за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення (рілля) на території Смолянської сільської ради Куликівського району Чернігівської області.

В подальшому розроблений проект землеустрою представником позивача ТОВ "Юридична компанія "ЮРКОН" був наданий на погодження до Відділу Держгеокадастру у Куликівському районі, що підтверджується матеріалами справи (а.с.31,33).

Листами від 07.12.2015 № 19-28-99.3-526/15-15 та від 21.12.2015 № 19-28-99.3-600/15-15 Відділом Держгеокадастру у Куликівському районі представника позивача повідомлено, що проект землеустрою подано не розробником та спірна земельна ділянка включена до переліку земельних ділянок, які виставлені на торги, тому не може бути відчужена до їх завершення. Відтак, керуючись ч. 15 ст. 186, ч.3 ст. 136 Земельного кодексу України та ст. 26 Закону України "Про землеустрій", клопотання представника позивача про погодження проекту землеустрою залишено без розгляду.

Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено).

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з такого.

Спірні правовідносини, регулюються Земельним кодексом України № від 25.10.2001 № 2468-ІІІ (далі- ЗК України) та Законом України "Про землеустрій" від 22.05.2003 № 858-ІV (далі- ЗК "Про землеустрій").

Частиною 4 ст. 123 ЗК України передбачено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин.

Згідно з частинами 4,5 статті 186-1 ЗК України розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Аналіз наведених вище норм закону дає підстави для висновку, що розглядаючи питання про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідний суб'єкт владних повноважень може прийняти одне з двох рішень: або погодити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, або ж відмовити у вчиненні таких дій.

Отже, відповідні повноваження органу виконавчої влади мають дискреційний характер, тобто дають можливість на власний розсуд вибрати один з варіантів рішень.

При цьому суд зазначає, що статтею 186-1ЗК України не визначено такого рішення як залишення клопотання про погодження проекту землеустрою без розгляду.

Суд також звертає увагу на те, що рішення про відмову у погодженні проекту землеустрою приймається в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів, документації із землеустрою, або містобудівній документації (ч.6 ст. 186-1 ЗК України).

Частиною 8 ст. 186-1 ЗК України встановлено, що у висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений). Органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, може бути відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише у разі, якщо не усунено недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку. Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки.

Відтак аналіз наведених норм дає підстави стверджувати, що законодавцем передбачено лише єдину підставу для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка полягає у невідповідності вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів, документації із землеустрою, або містобудівній документації.

Натомість відповідач, до компетенції якого належить розгляд питання та прийняття рішення щодо погодження проекту чи відмови у його погодженні, вийшов за межи своїх повноважень залишаючи клопотання представника позивача та проект землеустрою без розгляду, оскільки таких повноважень ст. 186-1 ЗК України не передбачено.

Крім того, посилання відповідача у листах-відповідях, як на підставу залишення без розгляду проекту землеустрою на те, що проект землеустрою подано ТОВ "Юридична компанія "ЮРКОН", яке не є розробником в розумінні ст. 26 Закону України "Про землеустрій", є також безпідставним.

Правовідносини з приводу подання проекту землеустрою на погодження врегульовані ч. 15 ст. 186 ЗК України, якою визначено, що оригінал відповідної документації із землеустрою для погодження дійсно подається розробником.

Разом з тим, ч. 3 ст. 26 Закону України "Про землеустрій" зазначено, що взаємовідносини замовників і розробників документації із землеустрою регулюються законодавством України і договором.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Цивільного Кодексу України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 237 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 № 435-ІV, ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Таким чином, взаємовідносини замовників і розробників документації із землеустрою та повноваження представника можуть бути врегульовані відповідним договором.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що за загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а інше законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовані спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

За таких обставин, у даній ситуації слід застосовувати ч. 3 ст. 26 Закону України "Про землеустрій" та положення Цивільного кодексу України, оскільки Земельним кодексом України порядок розгляду документації із землеустрою та інститут представництва не визначені.

В ході судового засідання, судом встановлено, що 13.03.2014 між ОСОБА_4 (далі-замовник) та ТОВ "Юридична компанія "ЮРКОН" (далі-виконавець) укладено договір, яким передбачено представництво інтересів замовника в усіх органах державної влади, підприємствах, установах, організаціях та всіх форм власності та підпорядкуванню з обумовленого договором кола питань, зокрема з підготовки заяв, клопотань, звернень (п. 1.1, 2.1 договору), (а.с.15).

Таким чином, ТОВ "Юридична компанія "ЮРКОН" звертаючись до відповідача з клопотанням про погодження проекту діяло від імені позивача на підставі договору від 13.04.2014, що відповідає положенням Цивільного кодексу України та умовам договору, а тому висновок відповідача про залишення без розгляду цього клопотання з цих підстав, є необґрунтованим.

Доводи відповідача, що договір про розроблення проекту землеустрою № 08/05-01 від 08.05.2015, укладений між позивачем (замовник) та БПП "Позитив" не містить посилання на додаток № 3, тому не може бути взятий до уваги, суд вважає безпідставними, оскільки в судовому засіданні представником позивача надано копію додатку № 3 до договору № 08/05-01 від 08.05.2015, з якого вбачається, що подання проекту на погодження покладається на позивача (замовника), (а.с.26).

Також, суд критично ставиться до доводів відповідача, що заяви (клопотання) щодо погодження проекту землеустрою розглянуті в порядку Закону України "Про звернення громадян", з огляду на таке.

Питання щодо погодження проекту землеустрою регулюється ст. 186-1 ЗК України, а Закон України "Про звернення громадян" регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів.

Відповідно до приписів ст. 3 Закон України "Про звернення громадян" під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

Таким чином за змістом наведених норм, заява (клопотання) про погодження проекту та звернення громадян є різними категоріями за правовими підставами, предметом та формою, в зв'язку з цим, суб'єкт владних повноважень, опрацьовуючи заяви (клопотання), визначає порядок їх розгляду зі змісту заяви, у разі не відповідності вимогам земельного законодавства України та наявності підстав для опрацювання її відповідно до Закону України "Про звернення громадян", приймається відповідне рішення, про що повідомляється заявник. Тобто суб'єкт владних повноважень для підготовки відповіді застосовує той закон, який найбільш є прийнятним у кожному конкретному випадку.

Проте відповідач розглядаючи заяви (клопотання) позивача щодо погодження проекту у відповіді не вказує відповідно до якого закону розглянута вказана заява та яка саме норма передбачає в даному випадку залишення без розгляду.

Посилання відповідача на те, що спірна земельна ділянка, включена до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, тому не може бути надана у користування до завершення торгів (ч.3 ст. 136 ЗК України), суд до уваги не приймає, оскільки вказана обставина має бути врахована відповідачем при прийнятті рішення, однак таке в розумінні положень ст. 186-1 ЗК України відповідачем не приймалось.

Крім того, суд відхиляє посилання відповідача на те, що 05.05.2015 року Головним управлінням Держземагенства у Чернігівській області було направлено лист про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою №2649/0-1007/6-15 на адресу позивача (а.с. 88). Істотного значення для вирішення цієї справи вказана обставина немає (навіть якщо вона дійсно мала місце, хоча належних доказів на підтвердження факту отримання вказаного листа позивачем суду не надано), адже на сьогодні спірним є рішення Відділу Держгеокадастру у Куликівському районі про залишення без розгляду клопотання та проекту землеустрою, а не рішення Головного управлення Держземагенства у Чернігівській області про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Таким чином, на переконання суду, при опрацюванні заяв (клопотання) позивача про погодження проекту та надання відповіді відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені законами України, а відтак відповіді, викладені у формі листів від 07.12.2015 № 19-28-99.3-526/15-15 та від 21.12.2015 № 19-28-99.3-600/15-15 по залишенню без розгляду клопотань представника ОСОБА_4 від 30.11.2015 № 204 та від 10.12.2015 № 223 про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ОСОБА_4 для ведення фермерського господарства площею 11,0982 га за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення (рілля) на території Смолянської сільської ради Куликівського району Чернігівської області, є протиправними.

Враховуючи дискреційні повноваження, якими в силу статті 186-1 ЗК України наділений Відділ Держгеокадастру у Куликівському районі щодо погодження або відмову у погодженні проекту землеустрою, суд приходить до висновку про зобов'язання відповідача повторно розглянути питання про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ОСОБА_4 для ведення фермерського господарства площею 11,0982 га за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення (рілля) на території Смолянської сільської ради Куликівського району Чернігівської області та прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 158, 160, 162, 163, 167, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними відповіді Відділу Держгеокадастру у Куликівському районі Чернігівської області, викладені у формі листів від 07.12.2015 № 19-28-99.3-526/15-15 та від 21.12.2015 № 19-28-99.3-600/15-15 по залишенню без розгляду клопотань представника ОСОБА_4 від 30.11.2015 № 204 та від 10.12.2015 № 223 про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ОСОБА_4 для ведення фермерського господарства площею 11,0982 га за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення (рілля) на території Смолянської сільської ради Куликівського району Чернігівської області.

Зобов'язати Відділ Держгеокадастру у Куликівському районі Чернігівської області повторно розглянути питання про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ОСОБА_4 для ведення фермерського господарства площею 11,0982 га за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення (рілля) на території Смолянської сільської ради Куликівського району Чернігівської області та прийняти рішення у відповідності до вимог чиного законодавства.

Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Відділу Держгеокадастру у Куликівському районі Чернігівської області судові витрати в розмірі 1102 (одна тисяча сто дві) грн. 42 коп. на користь ОСОБА_4 (ідентифікаційний код НОМЕР_1).

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя І.І. Соломко