Справа № 805/13/16-а
Суддя: Васильєва Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2016-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2016 р. справа №805/13/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючої судді: Васильєвої І.А., Суддів: Жаботинської С.В., Казначеєва Е.Г.,

Секретаря судового засідання:

Представників:

Позивачів - не з'явився,

Відповідача - Бурдельної А.В. (на підставі довіреності),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 29 лютого 2016 року по справі № 805/13/16-а за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіної Марини Анатоліївни про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

04 січня 2016 року до Донецького окружного адміністративного суду звернулись ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (далі - позивачі) із адміністративним позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіної Марини Анатоліївни (далі - відповідач, уповноважена особа фонду), у якому позивачі просили суд:

- зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіну Марину Анатоліївну включити позивачів: ОСОБА_3 (податковий номер НОМЕР_1) за Договором банківського вкладу «НВУ» № 778940/2014 від 22 квітня 2014 року, ОСОБА_4 (податковий номер НОМЕР_2) за Договором банківського вкладу «НВУ» № 778956/2014 в доларах США від 22 квітня 2014 року, ОСОБА_2 (податковий номер НОМЕР_3) за Договором банківського вкладу «НВУ» № 778964/2014 в доларах США від 22 квітня 2014 року до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування грошових коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Договором банківського вкладу та подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивачів, як вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок гарантування вкладів фізичних осіб.;

- зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіну Марину Анатоліївну та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб подати суду звіт про виконання даної постанови в термін не пізніше 5-ти робочих днів з дня набрання постановою законної сили.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 29 липня 2016 року у задоволенні наведеного адміністративного позову відмовлено (арк. справи 93-95)

Не погодившись із таким рішенням суду, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 через свого представника ОСОБА_7 (далі - апелянт) подали до Донецького апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, в обґрунтування доводів якої, посилались на те, що судом першої інстанції під час ухвалення судового рішення не враховано, що заявники зверталися із заявами до банку, тобто ці особи набули права вкладника з моменту пред'явлення ними до банку першої вимоги, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просили суд задовольнити апеляційну скаргу, постанову суду першої інстанції скасувати, та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги позивачів у повному обсязі (арк. справи 105-106, 117-119).

У судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до вимог частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Як встановлено судом першої та апеляційної інстанції, 22 квітня 2014 року ОСОБА_7 уклав з Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» ( далі - ПАТ «ВиЭйБи банк») депозитні договори банківського вкладу на користь третіх осіб, а саме: «НВУ» № 778964/2014 на користь ОСОБА_8 (сума початкового вкладу 15 276 доларів США); «НВУ» № 778940/2014 на користь ОСОБА_3 (сума початкового вкладу 15 892 доларів США); «НВУ» № 778956/2014 на користь ОСОБА_4 (сума початкового вкладу 16 508 доларів США) (арк. справи 15, 17, 19 звор.).

16 червня 2014 року ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 звернулися до відділення Банку № 101 ПАТ «ВиЭйБи банк» із заявами у яких вказували про своє бажання переоформити відповідні вклади за вказаними договорами на свої імена. Для ідентифікації до наведених заяв ними додані копії паспортів та ідентифікаційних кодів (арк. справи 21-23).

Як вбачається з копій даних заяв, останні отримані відділенням Банку за № 328, 329, 330 від 16 червня 2014 року, про що свідчать відбитки печатки відділення Банку на копіях цих заяв.

11 листопада 2014 року розпочато процедуру виведення Банку з ринку та введено тимчасову адміністрацію.

На підставі постанови Правління Національного Банку України від 19 березня 2015 року № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк», виконавчою дирекцією фонду гарантування вкладників фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 20 березня 2015 року № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» - Славкіну Марину Анатоліївну строком на один рік з 20 березня 2015 року по 19 березня 2016 року включно (арк. справи 31, 63).

Уповноваженою особою сформовано перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду. До переліку включено ОСОБА_9, проте не включено позивачів.

Згідно з довідкою уповноваженої особи на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» вбачається, що 10 лютого 2015 року Фонд виплатив ОСОБА_9 гарантовану суму відшкодування в розмірі 200 000 грн. Станом на 11 лютого 2016 року рахунки клієнта ОСОБА_7 ІПН НОМЕР_4 закриті (арк. справи 53).

26 березня 2015 року ОСОБА_9 звернувся до уповноваженої особи із заявою про задоволення вимог кредиторів, в якій йдеться про розгляд його грошових вимог по сумам вкладів, а також про включення його вимог до реєстру акцептованих вимог кредиторів (при цьому не вказував суму заборгованості Банку, а також конкретні договори, за якими виникла заборгованість).

З довідки уповноваженої особи від 22 лютого 2016 року вбачається, що вказана заява ОСОБА_9 задоволена, а до акцептованого реєстру кредиторів включена сума заборгованості банку перед останнім в розмірі 887 700,92 грн, з яких:

- 43 572,57 грн. за договором № 778940/2014;

- 387 112,39 грн. за договором № 778956/2014;

- 359 881,26 грн. за договором № 778964/2014;

- 97 134,70 грн. за депозитним договором, який не є предметом дослідження у цій справі (арк. справи 72).

Також судом встановлено, що рішеннями Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 11 березня 2016 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_9, ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» про визнання за ним права власності на грошові кошти, розміщені у Банку за договором «НВУ» № 778940/2014, залишено без задоволення (арк. справи 65).

Тобто з наведеного вбачається, що у даному випадку спір між сторонами виник на стадії ліквідації (банкрутства) банку.

З приводу викладеного суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» у рішенні від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <...> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <...>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною третьої статті 2 Закону України від 14 травня 1992 року № 2343-XII «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон № 2343-XII) передбачено, що законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при розгляді судом справи про визнання неплатоспроможним (банкрутом) банку застосовується з урахуванням норм законодавства про банки і банківську діяльність.

Відповідно до статті 1 Закону України від 7 грудня 2000 року № 2121-III «Про банки і банківську діяльність» (далі - Закон № 2121-III) цей Закон визначає структуру банківської системи, економічні, організаційній і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків.

Пунктом шостим статті 2 Закону України від 23 лютого 2012 року №4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон №4452-VI) визначено, що ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Частиною першою статті 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що господарським судам підвідомчі: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав; 2) справи про банкрутство; 7) справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; 8) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до порушення справи про банкрутство та інші.

Виходячи із системного аналізу вказаних норм законодавства та враховуючи положення статті 12 ГПК України, можна дійти висновку, що на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Вказаний висновок викладено в постанові колегії суддів Судової палати в адміністративних справах і Судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 16 лютого 2016 року у справі № 21-4846а15.

Частиною першою статті 244-2 КАС України встановлено, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

У відповідності до пункту 1 частини 1, 2 статті 157 цього ж Кодексу встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

При цьому частиною1 статті 203 КАС встановлено, що постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину ухвали

На підставі викладеного, керуючись: частиною 1 пункту 1 статті 157 , 195, 196, пункту 4 частини 1 статті 198, 199, частиною 1 статті 203, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 29 лютого 2016 року по справі № 805/13/16-а - задовольнити частково.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 29 лютого 2016 року по справі № 805/13/16-а, - скасувати, провадження по справі закрити.

Роз'яснити позивачам, право звернення до господарського суду.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.

Ухвала у повному обсязі складена 08 червня 2016 року.

Головуючий суддя І.А. Васильєва

Судді С.В. Жаботинська

Е.Г. Казначеєв