Справа № 2а-383/10
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2016-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

"01" червня 2016 р. м. Київ К/800/21376/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Сороки М.О.,
Смоковича М.І.,
Чумаченко Т.А.,

секретаря судового засідання: Носенко Л.О.,

за участю ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом голови Воловецької районної ради ОСОБА_4 до Воловецької районної ради, третя особа - Воловецька районна громадська організація «Федерація боротьби самбо і дзюдо» про визнання незаконним скликання, проведення сесії та скасування прийнятих рішень, за касаційною скаргою Воловецької районної ради Закарпатської області на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2014 року, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2009 року голова та депутат Воловецької районної ради ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив визнати незаконним скликання та проведення 22 сесії 12.11.2009 та 29.12.2009, скасувати прийняті рішення.

Постановою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 8 червня 2010 року ОСОБА_4 відмовлено у задоволенні позову.

Додатковою постановою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 15 червня 2010 року відмовлено Воловецькій районній громадській організації «Федерація боротьби самбо і дзюдо» про визнання нечинним та скасування рішення Воловецької районної ради стосовно протизаконного вилучення майна федерації - спортивного комплексу «Верховина».

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2014 року скасовано постанови Міжгірського районного суду Закарпатської області від 8 червня 2010 року та від 15 червня 2010 року. Ухвалено нове судове рішення про задоволення позову. Визнано незаконним скликання та проведення двох пленарних засідань 22 сесії Воловецької районної ради. Скасовано рішення Воловецької районної ради від 12.11.2009 та 29.12.2009 щодо протизаконного вилучення майна Воловецької районної громадської організації «Федерація боротьби самбо і дзюдо» спортивного комплексу «Верховина».

У касаційній скарзі Воловецька районна рада Закарпатської області, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати та направити справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

У запереченні на касаційну скаргу Воловецька районна громадська організація «Федерація боротьби самбо і дзюдо», посилаючись на законність постанови суду апеляційної інстанції, просить залишити її без змін.

З`ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення касаційної скарги з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_4 не надав доказів на підтвердження, що на час звернення до суду з цим позовом 21.11.2009 як депутат та голова Воловецької районної ради він перебував на вказаних посадах, оскільки поновлений на посаді голови районної ради на підставі постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.02.2010. За таких обставин суд дійшов висновку, що позивачем не вказано, які саме його права, свободи та інтереси є порушеними, потребують захисту та поновленню.

Судом зазначено, що Воловецькою районною громадською організацією «Федерація боротьби самбо і дзюдо», яку залучено до участі у справі у якості третьої особи, також не доведено наявності підстав для скасування рішення Воловецької районної ради щодо протизаконного вилучення належного їй майна - спортивного комплексу «Верховина». На розгляді у Львівському апеляційному адміністративному суді знаходиться справа, предметом спору у якій є рішення Воловецької районної ради № 224 від 14.01.2008 «Про ліквідацію райкіновідеомережі», а не спортивного комплексу «Верховина».

Постановляючи додаткову постанову від 15 червня 2010 року про відмову Воловецькій районній громадській організації «Федерація боротьби самбо і дзюдо» у визнанні нечинним та скасування рішення Воловецької районної ради стосовно протизаконного вилучення майна федерації - спортивного комплексу «Верховина», суд першої інстанції вказав про те, що ця вимога була предметом дослідження, однак судове рішення у цій частині не ухвалено.

Скасовуючи судові рішення першої інстанції, апеляційний суд посилався на те, що скликання 22 сесії 5 скликання Воловецької районної ради відбулось і було проведено нелегітимним головою районної ради, що свідчить про порушення порядку денного сесії, а саме - питання в комісіях і на президії не обговорювались. Отже, вказано про те, що внаслідок вказаної обставини незаконно вилучено майно федерації - спортивного комплексу «Верховина». Оскільки скликання та проведення двох пленарних засідань відбулось незаконно, суд дійшов висновку, що прийняті відповідачем рішення від 12 листопада 2009 та 29 грудня 2009 року є такими, що підлягають скасуванню.

Згідно з рішенням Воловецької районної ради № 224 від 14.01.2008 «Про ліквідацію райкіновідеомережі» з 17.03.2008 ліквідовано Воловецьку райкіновідеомережу та передано у власність районної федерації боротьби самбо та дзюдо цілісний майновий комплекс, який знаходиться в оренді даної федерації з 2003 року. Тобто судом вказано, що зазначене приміщення, відносно якого відповідачем вирішено питання про його вилучення у третьої особи, є спортивним комплексом «Верховина».

З урахуванням описаного апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання незаконним скликання та проведення двох пленарних засідань 22 сесії Воловецької районної ради та скасування рішення Воловецької районної ради від 12.11.2009 та 29.12.2009 щодо протизаконного вилучення майна Воловецької районної громадської організації «Федерація боротьби самбо і дзюдо» спортивного комплексу «Верховина».

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України не погоджується з висновками суду апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частин 2, 4 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» обласні та районні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами.

Порядок формування та організація діяльності рад визначаються Конституцією України, цим та іншими законами, а також статутами територіальних громад.

За змістом частин 1, 2 статті 55 вказаного Закону голова районної, обласної, районної у місті (у разі її створення) ради обирається відповідною радою шляхом таємного голосування з числа її депутатів на строк повноважень ради.

Голова ради здійснює свої повноваження до припинення ним повноважень депутата ради відповідного скликання, крім випадків, передбачених частинами четвертою та п'ятою цієї статті. Голова ради вважається звільненим з посади з дня припинення ним депутатських повноважень або повноважень голови.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2010 року, яка набрала законної сили, визнано незаконним та скасовано рішення 17 сесії Воловецької районної ради № 346 від 23.04.2009 в частині звільнення ОСОБА_4 з посади голови Воловецької районної ради. Поновлено ОСОБА_4 на посаді голови Воловецької районної ради.

У частині 5 статті 248 КАС України передбачено, зокрема, що постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

З матеріалів справи вбачається, що 21.11.09 ОСОБА_4 звернувся до суду із цим позовом під час чинного рішення ради щодо його звільнення з посади, як голова та депутат Воловецької районної ради, у якому він не погоджується із скликанням радою і проведенням 12.11.2009 та 29.12.2009 22 сесії та просить скасувати всі прийняті на ній рішення.

Згідно статті 104 КАС України, у редакції на час звернення до суду з позовом, до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Право на звернення до адміністративного суду з позовом не завжди співпадає з правом на судовий захист, яке закріплене у статті 6 КАС України. Саме по собі звернення до адміністративного суду за захистом ще не означає, що суд зобов'язаний надати такий за хист. Адже для того, щоб було надано судовий захист, суд повинен встановити, що особа дійсно має право, свободу чи інтерес, про захист яких вона просить, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем у публічно-правових відносинах.

Проте, ні у позовній заяві, ні в судовому засіданні позивач не вказав, які ж його права, свободи чи інтереси як голови та депутата Воловецької районної ради порушено відповідачем у сфері публічно - правових відносин при прийнятті спірних рішень.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу (частина 1 статті 71 КАС України).

За таких обставин колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у задоволенні позову з підстав не доведення позивачем обставин, на яких ґрунтуються його вимоги, а тому скасувавши рішення місцевого суду, апеляційний суд допустив порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до постановлення незаконного судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що 21.05.2010 до суду першої інстанції звернулась Воловецька районна громадська організація «Федерація боротьби самбо і дзюдо» із заявою про залучення до участі у справі у якості третьої особи на стороні позивача, у якій також просила визнати нечинним та скасувати рішення Воловецької районної ради стосовно протизаконного вилучення майна федерації - спортивного комплексу «Верховина».

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 24 травня 2010 року залучено Воловецьку районну громадську організацію «Федерація боротьби самбо і дзюдо» до участі у справі як третю особу на стороні позивача з самостійними вимогами.

Згідно з частиною 1 статті 53 КАС України треті особи, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, можуть вступити у справу у будь-який час до закінчення судового розгляду, пред'явивши адміністративний позов до сторін. Задоволення адміністративного позову таких осіб має повністю або частково виключати задоволення вимог позивача до відповідача. У разі вступу третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, розгляд адміністративної справи починається спочатку.

Тобто, цей позов має бути адміністративним і стосуватися предмету спору.

При подачі нового позову суд має перевірити чи відповідає позовна заява вимогам, зазначеним у статтях 105,106 КАС України та діяти у відповідності до із вимогами статей 107-109 КАС України, про це суд виносить ухвалу. В разі прийняття позовної заяви третьої особи, яка заявила самостійні вимоги, виноситься відповідна ухвала.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що вирішення питання про вступ третьої особи у справу із самостійними вимогами має вирішуватись на підставі поданого позову з дотриманням загальних вимог.

Між тим, Воловецька районна громадська організація «Федерація боротьби самбо і дзюдо» з адміністративним позовом не зверталась, а звернулась до суду із заявою про вступ у справу у якості третьої особи та стороні позивача.

За змістом пункту 1 частини 1 статті 168 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадку, якщо щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення.

В пункті 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 № 7 зазначено, що додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал).

Додаткове судове рішення є невід'ємною складовою основного судового рішення.

Зважаючи на те, що вимога третьої особи про визнання нечинним та скасування рішення Воловецької районної ради стосовно протизаконного вилучення майна федерації - спортивного комплексу «Верховина», викладена у заяві від 21.05.2010, не є предметом позову та її вирішення не передбачено КАС України, в межах розгляду даної справи, у суду першої інстанції не було правових підстав для ухвалення додаткової постанови.

Апеляційний суд за наслідками його перегляду вказане порушення не виправив і ухвалив нове судове рішення по суті позовних вимог.

За таких обставин додаткова постанова Міжгірського районного суду Закарпатської області від 15 червня 2010 року та постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2014 року підлягають скасуванню.

У відповідності із статтею 226 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 226, 230, 231 КАС України, суд, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Воловецької районної ради Закарпатської області - задовольнити частково.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2014 року і додаткову постанову Міжгірського районного суду Закарпатської області від 15 червня 2010 року - скасувати, залишивши в силі постанову Міжгірського районного суду Закарпатської області від 8 червня 2010 року.

Ухвала набирає законної з моменту проголошення і може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: