Справа № 815/1766/16
Суддя: Гусев О. Г.
Дата ухвалення: 2016-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1766/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2016 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гусева О.Г.,

при секретарі судового засідання - Селімової О.В.,

за участю: представника позивача - Довгополої А.Ю.,

представника відповідача - Демінської М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Державного закладу „Дитячий спеціалізований (спеціальний) санаторій „Зелена гірка" МОЗ України до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Державного закладу „Дитячий спеціалізований (спеціальний) санаторій „Зелена гірка" МОЗ України до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області, за результатом розгляду якого позивач просить: визнати протиправною та скасувати податкову вимогу №364-23 від 24.07.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на наступні обставини та доводи.

Як зазначає позивач, відповідно до інтегрованої картки платника земельного податку, зазначена відповідачем у податковій вимозі грошова сума - 22 460, 75 гривень за своєю суттю є пенею, нарахованою відповідачем на суму податкового зобов'язання за порушення строків сплати позивачем земельного податку із грубим порушеним норм Податкового кодексу України.

Відповідно до п.286.2 статті 286 Податкового кодексу України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

17.02.2015 року позивачем було подано податкову декларацію у Державну податкову інспекцію у Київському районі м. Одеси із самостійним розрахунком розміру земельного податку у 2015 році.

16.04.2015 року Одеська міська рада прийняла рішення №6541-УІ «Про надання пільги щодо земельного податку», яким було вирішено надати з 01.01.2015 року до 31.12.2015 року пільги щодо земельного податку на території міста Одеси, звільнивши від його сплати, зокрема, Державний заклад «Дитячий спеціалізований (спеціальний) санаторій «Зелена гірка» МОЗ України (п. 2.4 рішення).

Після прийняття Одеською міською радою вищезазначеного рішення, позивачем було подано уточнюючу декларацію з плати за землю до ДПІ у Київському районі із зазначенням про надання пільги щодо сплати земельного податку з 01.01.2015 року із посиланням на саме рішення Одеської міської ради.

Відповідач після отримання уточнюючої декларації позивача, погашає недоїмку податкового розрахунку земельного податку, належного з позивача та самостійно нарахованого з початку 2015 року на всю суму належного платежу, але, у той же час, з 21.05.2015 року починає нараховувати позивачеві пеню за несвоєчасну сплату земельного податку на суму боргу, якого у момент нарахування вже не існувало.

Відповідно до п.57.1 статті 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 129.1.1 статті 129 Податкового кодексу України, після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня. Нарахування пені при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків розпочинається після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом.

Відповідно до п. 14.1.162 статті 14 Податкового кодексу України, пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Таким чином, нарахування відповідачем пені за «несвоєчасну сплату земельного податку», починаючи з 21.05.2015 року, що призвело до штучного виникнення і зростання боргу позивача, зазначеного у податкові вимозі від 24.07.2015 року, є грубим порушенням, по-перше, строків, встановлених Податковим кодексом України, які чітко визначають строк сплати земельного податку і момент початку нарахування пені за несвоєчасну сплату податку (в даному випадку цей момент, з огляду на норми Податкового кодексу України, настає не раніше 31.05.2015 року); по-друге, застосування визначення пені, оскільки, згідно норм Податкового кодексу України - це сума коштів, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки, а в даному випадку недоїмка земельного податку, належного з позивача, була погашена в межах граничних строків, встановлених Податковим кодексом України для сплати даного податку, окрім того, в момент початку нарахування пені борг Позивача зі сплати даного виду податку вже був погашений, тому нарахування штрафних санкцій відповідачем було протизаконним.

А тому, з урахуванням вищевикладеного, позивач вважає податкову вимогу відповідача №364-23 від 24.07.2015 року протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

В ході розгляду справи, представник позивача, посилаючись на обґрунтування, викладені у адміністративному позові та письмових поясненнях підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача заявлені позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених в письмових запереченнях та додаткових поясненнях.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 року №2755-VI (далі ПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, Державний заклад "Дитячий спеціалізований (спеціальний) санаторій "Зелена гірка" МОЗ України є платником податків і зборів, передбачених ПК України.

Згідно пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно п. 286.2. ст. 286 Податкового кодексу України Платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Судом встановлено, що позивачем 17.02.2015 року до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області було подано податкову декларацію з плати за землю №, згідно якої задекларована щомісячна сума податкового зобов'язання складає 151893,52 грн. (січень-жовтень) та 151893,50 грн. (листопад-грудень).

Згідно Рішення Одеської міської ради №6541-VI від 16.04.2015 року, Державному закладу "Дитячий спеціалізований (спеціальний) санаторій "Зелена гірка" МОЗ України надано з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року пільги щодо земельного податку на території міста Одеси, звільнивши його від сплати зазначеного податку.

З урахуванням вказаного рішення, позивачем 21.05.2015 року було подано до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області уточнюючий звіт № від 21.05.2015 року із зазначенням про надання пільги щодо сплати земельного податку.

Згідно з п.31.1 ст.31 ПК України, строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Згідно п.57.1 статті 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивачем не було сплачено в строк передбачений п.57.1 статті 57 Податкового кодексу України податкові зобов'язання з плати за землю згідно декларації № від 17.02.2015 року, оскільки тільки 21.05.2015 року було погашено податкове зобов'язання з земельного податку Державного закладу "Дитячий спеціалізований (спеціальний) санаторій "Зелена гірка" МОЗ України, відповідно до наданої уточнюючої податкової декларації № від 21.05.2015 року.

Відповідно до п. 129.1.1 статті 129 Податкового кодексу України (на момент виникнення спірних правовідносин), після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається:

а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом;

б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до положень ст. 59 Податкового кодексу України, ДПІ у Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області було сформовано податкову вимогу №364-23 від 24.07.2015 року на суму податкового боргу в розмірі 22 460, 75 грн.

Підпунктом 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України передбачено, що податковий борг, це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п. 20.1.28 Податкового Кодексу України, органи державної податкової служби мають право застосувати до платників податків (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, що встановлені цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 36 Податкового Кодексу України, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором.

Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Виконання податкового обов'язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента.

Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Суд критично ставиться до посилання позивача на те, що податковим органом нарахування пені за несвоєчасну сплату земельного податку мало початись не раніше 01 червня 2015 року, відповідно до строків передбачених п.129 1.1 ст.129 Податкового кодексу України, оскільки позивач застосовує вказані положення Податкового Кодексу України у редакції чинній з 01.09.2015 року, якими передбачено нарахування пені при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків розпочинається після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, а не на момент виникнення спірних правовідносин.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Відповідно до ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

З урахуванням сукупності усіх встановлених по справі обставин, суд приходить до висновку, що формуючи та надсилаючи оскаржувану вимогу, Державна податкова інспекція у Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені профільним законодавством; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь - якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги, є необґрунтованими, не доведеними тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 69-71, 86, 158-163, 167, 186 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову Державного закладу „Дитячий спеціалізований (спеціальний) санаторій „Зелена гірка" МОЗ України до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання її повного тексту.

Суддя О.Г. Гусев

Відмовити в задоволенні адміністративного позову Державного закладу „Дитячий спеціалізований (спеціальний) санаторій „Зелена гірка" МОЗ України до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги.

31 травня 2016 року.