Справа № 344/5656/13-а (2-а/344/449/13)
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2016-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" травня 2016 р. м. Київ К/800/15226/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Головчук С.В.,

Швеця В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську, третя особа - Закрите акціонерне товариство "Прикарпатжитлобуд" про зобов'язання вчинити певні дії за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2015 року, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до УПФУ в м. Івано-Франківську в якому просив визнати за ним право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, визнати незаконною відмову відповідача щодо призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах та зобов'язати відповідача призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах з часу звернення з відповідною заявою.

Постановою Івано-Франківського міського суду від 06 вересня 2013 року позов задоволено. Визнано неправомірними дії УПФУ в м. Івано-Франківську щодо відмови ОСОБА_4 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та зобов'язано управління призначити йому пенсію на пільгових умовах відповідно до Списку № 2 згідно Постанови Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, Постанови Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10 та Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162, з лютого 2013 року.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2015 року скасовано постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2015 року та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2015 року, ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

З'ясувавши обставини справи в межах, передбачених ст. 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про задоволення касаційної скарги з урахуванням наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що після досягнення 55 - річного віку, ОСОБА_4 звернувся до відповідача із заявою, в якій просив призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах.

Управлінням Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську від 04 березня 2013 року № 756/03 позивачу було відмовлено в призначенні пільгової пенсії, з посиланням на відсутність уточнюючої довідки, яка б могла підтвердити його пільговий стаж на посаді електрозварника, передбаченій Списком № 2 та його зайнятість повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що на час звернення до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_4 досягнув 55 років та його пільговий стаж на роботі зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 становив 15 років 6 місяців 18 днів, що є достатнім для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний адміністративний суд дійшов протилежного висновку з посиланням на те, що будь-які документи, які б підтверджували факт роботи позивача електрозварником в період роботи з 22 листопада 1983 року по 09 червня 1999 року в матеріалах справи відсутні, а відповідно, встановити періоди роботи позивача електрозварником в проміжок часу з 1983 року по 1999 рік неможливо, як і не можливо встановити факт зайнятості його на вказаній роботі повний робочий день.

Проте, з таким висновком суду апеляційної інстанції не погоджується суд касаційної інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту "б" ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць : чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

З метою забезпечення соціального захисту працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці Постановами Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року за №1173, Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року за № 10 та Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року за № 162 затверджено Списки №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад та показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Списком № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173 передбачено посаду електрозварника, Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10 та постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162, передбачено посади електрозварника ручного зварювання та електрозварника на автоматичних та напівавтоматичних машинах, зайнятих зваркою в середовищі вуглекислого газу, на роботах з застосуванням флюсів.

З наведеного випливає, що єдиною підставою для зарахування періоду роботи позивача є підтвердження його роботи на посаді електрозварника.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Це положення також міститься у пункті 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Пункт 3 зазначеного Порядку встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Також слід зазначити, що пунктом 20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, передбачено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу, приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків, що передбачено ч. 2 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній».

Судом першої інстанції встановлено, що з 22.11.1983 року по 09.06.1999 року позивач працював на посаді електрозварника, що підтверджується даними трудової книжки та не заперечується відповідачем, про що зазначено і листом від 04.03.2013 року.

Також факт роботи електрозварником підтверджується і виданим посвідченням НОМЕР_1, і почесними грамотами та поясненнями свідка ОСОБА_7, що працював на даному підприємстві в одній бригаді разом з позивачем.

ЗАТ «Прикарпатжитлобуд» також підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення по Списку №2 за результатами атестації робочих місць за позицією 906 професії електрозварники ручного зварювання, згідно Наказу №204/3 від 04.11.1997 року.

Аналізуючи вказані обставини по справі та застосовуючи відповідні норми матеріального права, суд касаційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що робота позивача на посаді електрозварника в ЗАТ «Прикарпатжитлобуд» за спірний період підлягає зарахуванню до стажу робіт із шкідливими і важкими умовами праці та дає право на пільгове пенсійне забезпечення, відповідно до Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого Кабінетом Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173 розділ 33. За позицією 906 вказаного Списку № 2 передбачено електрозварники ручного зварювання та позицією 905 електрозварники на автоматичних і напівавтоматичних машинах згідно з постановами Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року за № 10 та Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року за № 162.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_4.

Відповідно до частини першої статті 226 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 226, 231 КАС України ,-

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити.

Постанову - Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2015 року скасувати, а постанову Івано-Франківського міського суду від 06 вересня 2013 року - залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді О.Ф. Ситников

С.В. Головчук

В.В. Швець