Справа № 2а-1870/2096/12
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2016-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2016 року м. Київ К/9991/81132/12

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу

Глухівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області (правонаступника Глухівської об'єднаної державної податкової інспекції Сумської області Державної податкової служби)

на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 04.09.2012 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2012

у справі №2а-1870/2096/12

за позовом Спільного підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Техносервіс»

до Глухівської об'єднаної державної податкової інспекції Сумської області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 04.09.2012, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2012, позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Глухівської об?єднаної державної податкової інспекції від 07.03.2012 № та від 05.04.2012 №.

У справі відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою відповідача, у якій ставиться питання про скасування рішення суду першої та апеляційної інстанції та прийняття нового рішення про відмову в позові, з підстав порушення норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.55 КАС України у справі проведено заміну сторони відповідача на правонаступника Глухівську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Сумській області.

Перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в судових рішеннях, в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідачем проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість СП ТОВ «Техносервіс» з питань своєчасності сплати податку на додану вартість за період з 30.08.2011 по 22.02.2012, за результатами якої складено акт №234/15/21113435 від 27.02.2012, на підставі якого прийнято податкове повідомлення-рішення від 07.03.2012 №, яким до позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 44,00 грн.

28.03.2012 відповідачем проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість СП ТОВ «Техносервіс» з питання своєчасності сплати податку на додану вартість за період з 30.08.2011 по 27.03.2012, за результатами якої складено акт №189/15/21113435, на підставі якого прийнято податкове повідомлення-рішення від 05.04.2012 №, яким до позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 47,60 грн.

За висновками відповідача позивачем допущено порушення п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, що виявилось у несвоєчасній сплаті податку на додану вартість по декларації від 18.08.2011 № в сумі 3239,00 грн.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачем подано до податкового органу податкову декларацію з податку на додану вартість № від 18.08.2011 у якій самостійно визначено суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного (податкового періоду) з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного періоду в сумі 3239 грн.

Платіжним дорученням від 25.08.2011 №123 позивачем до бюджету були перераховані грошові кошти в сумі 3239 грн., з призначенням платежу - податок на додану вартість за липень 2011 року.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 03.04.2012, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.07.2012, у справі №2а-1870/1350/12 за позовом СП ТОВ «Техносервіс» до Глухівської ОДПІ про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень встановлено факт своєчасної сплати позивачем суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість за липень 2011 року по декларації від 18.08.2011 у № в повному обсязі згідно платіжного доручення від 25.08.2011 №123.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Щодо доводів відповідача, що здійснене нарахування позивачу штрафних санкцій за спірними податковими повідомленнями-рішеннями обумовлене тим, що кошти, визначені позивачем в платіжному дорученні від 25.08.2011 №123 були спрямовані податковим органом на погашення податкового боргу по декларації за листопад 2010 року, грудень 2010 року, січень 2010 року та лютий 2010 року, який мав більш ранні терміни сплати, зв'язку з чим у позивача виникла несвоєчасна сплата по податковій декларації з податку на додану вартість від 18.08.2011 №, що відповідає вимогам п.87.9 ст.87 Податкового кодексу України, то судова колегія вважає таку позицію податкового органу помилковою з огляду на таке.

Відповідно до п. 87.9. ст. 87 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу органи державної податкової служби зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Разом з тим, у даному випадку існують правовідносини щодо податкових зобов'язань, виникнення та строк сплати яких регулювався Законом України «Про порядок погашення зобов?язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (далі - Закон № 2181-ІІІ).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Пункт 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2011, не має зворотної дії в часі. Дія п. 87.9. ст. 87 Податкового кодексу України починається з 01.01.2011 і може бути застосована лише до тих податкових зобов'язань, які виникли після 01.01.2011.

Таким чином, повноваження органу державної податкової служби за п. 87.9. ст. 87 Податкового кодексу України можуть поширюватися на ті платежі (податкові зобов'язання, в т.ч. несплачені у встановлений законом строк), які виникають з підстав, визначених в цьому Кодексі.

Підстави застосовувати до спірних правовідносин зі сплати податкових зобов'язань, виникнення та строк сплати яких регулювалися Законом України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», положень п.87.9. ст. 87 Податкового кодексу України, відсутні.

За встановлених обставин, підстав для скасування рішень суду першої та апеляційної інстанції, з мотивів викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 220-1, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Глухівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області залишити без задоволення, а постанову Сумського окружного адміністративного суду від 04.09.2012 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2012 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі. Заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі може бути подана з підстав, в порядку та у строки встановлені ст.ст.236-239№ КАС України безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий Л.В.Ланченко

Судді Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун