Справа № 802/1613/15-а
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2016-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" червня 2016 р. м. Київ К/800/45238/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Калашнікової О.В.
Васильченко Н.В.
Леонтович К.Г.
розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою Державної архітектурно-будівельна інспекція України в особі департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 1 жовтня 2015 року у справі № 802/1613/15-а за позовом Державної архітектурно-будівельна інспекція України в особі департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області до ОСОБА_4 про зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а :

Державна архітектурно-будівельна інспекція України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області звернулась в суд з позовом до ОСОБА_4, в якому просила зобов'язати гр. ОСОБА_4 привести об'єкт будівництва по. АДРЕСА_1 до вимог будівельного паспорту №114 від 20.11.2013 року шляхом знесення самочинно збудованої прибудови до житлового будинку розміром 5,7 х 15,2м.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі звернення гр. ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_6 Інспекцією проведена позапланова перевірка законності виконання ОСОБА_7 будівельних робіт з будівництва житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1. За результатами перевірки встановлено, що відповідачем здійснюється будівництво житлового будинку на підставі зареєстрованого повідомлення про початок виконання будівельних робіт №ВН 20 від 12.12.2013р. згідно будівельного паспорту №114 від 20.11.2013р. Проте, дане будівництво здійснюється з відхиленням від наявного будівельного паспорту, зокрема, побудовано не передбачену будівельним паспортом прибудову розміром 5,7*15,2 м., чим порушено вимоги ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність».

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 8 липня 2015 року адміністративний позов задоволено, зобов'язано гр. ОСОБА_4 привести об'єкт будівництва по. АДРЕСА_1 до вимог будівельного паспорту №114 від 20.11.2013 року шляхом знесення самочинно збудованої прибудови до житлового будинку розміром 5,7 х 15,2м.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 1 жовтня 2015 року скасовано постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 8 липня 2015 року та прийнято нову про відмову у задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, Державна архітектурно-будівельна інспекція України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення першої інстанції, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України зазначає наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 08 серпня 2014 року на підставі звернення гр. ОСОБА_5 від 17.07.2014 р. та гр. ОСОБА_6 від 21.07.2014 р. Інспекцією проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ОСОБА_4 будівельних робіт з будівництва житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1

За результатами перевірки складено Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил №1122-ПП від 08 серпня 2014 року, висновками якого встановлено, що гр. ОСОБА_4 здійснюється будівництво з відхиленням від наявного будівельного паспорту (побудовано прибудову розміром 5,7*15,2 м.), чим порушено вимоги статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність». Відповідач вказаний акт підписала, підтвердивши, що зауважень щодо здійснення перевірки не має.

08 серпня 2014 року головним державним інспектором Киреєю Максимом Володимировичем складено протокол про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_4 здійснюється будівництво житлового будинку на підставі зареєстрованого повідомлення про початок виконання будівельних робіт №ВН 20 від 12.12.2013р. згідно будівельного паспорту №114 від 20.11.2013 р. за адресою: АДРЕСА_1 Проте дане будівництво здійснюється з відхиленням від наявного будівельного паспорту (побудовано прибудову розміром 5,7*15,2 м), чим порушено вимоги статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність». В протоколі містяться пояснення відповідача, а саме: «Порушила ненавмисно, провину повністю визнаю». ОСОБА_4 отримала другий примірник протоколу 08.08.2014 р., що підтверджується її підписом.

08 серпня 2014 року головним державним інспектором Киреєю М.В. винесено припис №11 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних форм, державних стандартів і правил, яким з метою усунення виявлених порушень вимагається негайно зупинити виконання будівельних робіт та привести об'єкт до вимог чинного законодавства у термін до 31.10.2014 р. Зазначений припис отримано ОСОБА_4

14 серпня 2014 року перший заступник начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області Гужва Леонід Павлович, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення від 08 серпня 2014 року виніс постанову про адміністративне правопорушення №247, якою постановив визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 96 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн. З даною постановою відповідач ознайомлена, штраф сплачений.

24 березня 2015 року головним державним інспектором відділу у північному регіоні Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області Табачишиним Юрієм Єрієвичем проведено позапланову перевірку виконання вимог припису №11 від 08.08.2014 р. гр. ОСОБА_4 щодо прибудови до житлового будинку по АДРЕСА_1

За результатами перевірки складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил №270-ПП від 24 березня 2015 року висновками якого встановлено, що в ході перевірки з виходом на об'єкт (18-24 березня 2015 р.), забудовник ОСОБА_4 була відсутня. Разом з тим, при візуальному огляді зазначеного об'єкта встановлено, що станом на 24.03.2015 р. забудовником ОСОБА_4 не виконано вимоги пункту 2 припису №11 від 08.08.2014 р. про приведення об'єкта будівництва у відповідність до вимог чинного законодавства. Примірник надіслано ОСОБА_4 поштою для ознайомлення.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_4 не вжито передбачених чинним законодавством заходів, спрямованих на забезпечення виконання вимог припису №11 від 08 серпня 2014 року та усунення вчиненого правопорушення у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та приймаючи нову про відмову у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що судом першої інстанції не досліджено, а позивачем не надано доказів того, що будівельні роботи, виконані відповідачем, суперечать суспільним інтересам або порушують права інших осіб, істотно порушують будівельні норми, а також доказів неможливості перебудови такого об'єкту з метою усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб чи істотного порушення будівельних норм.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України частково погоджується з висновками суду апеляційної інстанції виходячи з наступного.

У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно абз. 3 п. 3 ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 № 3038-VI(далі - Закон № 3038-VI) посадові особи інспекції державного-будівельного контролю можуть, зокрема, видавати обов'язкові для виконання приписи щодо:

а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил;

б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Згідно ст. 38 Закону № 3038-VI, у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням.

За рішенням суду самочинно збудований об'єкт підлягає знесенню в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, з компенсацією витрат, пов'язаних із знесенням об'єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.

Замовником робіт із знесення зазначеного об'єкта є орган державного архітектурно-будівельного контролю, за позовом якого прийнято відповідне рішення суду.

Виконання рішення суду, що набрало законної сили, щодо знесення самочинно збудованого об'єкта здійснюється відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

З аналізу положень наведеної статті вбачається, що самочинно збудований об'єкт може бути знесений в примусовому порядку виключно за рішенням суду.

Водночас, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Здійснивши аналіз наведеної норми права, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що виконання припису про знесення самочинного будівництва, як крайньої міри, можливо, зокрема за умови, якщо цим будівництвом порушуються права третіх осіб, а перебудова не призведе до усунення їх порушених прав, а також у разі, якщо перебудову нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, неможливо, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови.

При вирішенні питання про те, чи є відхилення від проекту істотним і таким, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, суди повинні в кожному випадку з'ясовувати, зокрема, наскільки збудована будівля за розміром відповідає площі, поверховості, розміщенню та іншим умовам, передбаченим проектом; як впливає допущене порушення з урахуванням місцевих правил забудови, громадських і приватних інтересів на планування, забудову, благоустрій вулиці, на зручність утримання суміжних ділянок тощо.

При цьому, знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Отже, розглядаючи зазначені позови, суди мають встановити обставини наведені вище судом касаційної інстанції.

Між тим, суд першої інстанції залишив дані обставини без з'ясування та вирішив спір поверхнево, посилаючись лише на факт невиконання відповідачем припису в добровільному порядку.

Натомість, суд апеляційної інстанції, вказавши на дані порушення суду першої інстанції, відмовив у позові, не перевіривши та не надавши оцінки вищезазначеним обставинам.

Згідно зі ст. 159 КАС України рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до ст. 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

При новому розгляду справи судам необхідно врахувати обов'язкові вказівки суду касаційної інстанції, викладені у судовому рішенні.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 159, 220, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Державної архітектурно-будівельна інспекція України в особі департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області - задовольнити частково.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 8 липня 2015 року та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 1 жовтня 2015 року скасувати. Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: