Справа № 130/422/16-а
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2016-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 130/422/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Саландяк О.Я.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

01 червня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Загороднюка А.Г. Полотнянка Ю.П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Томашук А.В.,

позивача - ОСОБА_2

представника позивача - ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Жмеринської міської ради Вінницької області на постанову Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Жмеринської міської ради Вінницької області, третя особа - ОСОБА_5 про визнання бездіяльності незаконною, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

19.02.2016 року позивач - ОСОБА_2 звернулась до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Жмеринської міської ради Вінницької області, третя особа - ОСОБА_5 про визнання бездіяльності незаконною, зобов'язання вчинити дії.

Постановою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29.03.2016 року позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, позивач та його представник, в свою чергу, заперечили проти апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити з наступних підстав.

Як досліджено з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивачка у зв'язку з проведенням антитерористичної операції вимушена була покинути м. Донецьк та переїхати в липні 2014 року до м. Жмеринка, де разом з дитиною та чоловіком проживають у гуртожитку. 01.09.2015 року ОСОБА_2 звернулась до відповідача із заявою про взяття на облік та видачу довідки як внутрішньо переміщеній особі. Управління праці та соціального захисту населення Жмеринської міської ради Вінницької області 07.09.2015 року було відмовлено у взятті на облік та видачі довідки як внутрішньо переміщеній особі відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб".

Вважаючи таку відмову протиправною, позивачка звернулась до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області з позовом про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії. За результатами розгляду даної справи, було прийнято постанову від 20.10.2015 року (набула законної сили 07.12.2015 року), відповідно до якої позов задоволено частково, визнано протиправним рішення від 07 вересня 2015 року Управління праці та соціального захисту населення Жмеринської міської ради про відмову у видачі ОСОБА_2 довідки про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції; зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Жмеринської міської ради відповідно до ст.4 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" видати позивачці довідку про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції; в іншій частині позовних вимог - про стягнення щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на оплату житлово-комунальних послуг - відмовлено.

24.12.2015 року відповідачем було видано довідку про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, проте, адресна допомога для покриття витрат на оплату житлово-комунальних послуг не була виплачена позивачці.

На думку позивача, вище вказана бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Жмеринської міської ради Вінницької області є протиправною, що стало підставою звернення до суду.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", Постанови Кабінету Міністрів України № 505 від 01 жовтня 2014 року «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України від 28 жовтня 2014 року «Про забезпечення прав і свобод тимчасово переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Відповідно до ч.1 ст.4 вказаного Закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Відповідно до ч.1 ст. 15 вказаного закону фінансове забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб за рахунок бюджетних коштів здійснюється відповідно до бюджетного законодавства. Заходи щодо забезпечення прийому, проїзду, розміщення та облаштування вимушених переселенців є видатковими зобов'язаннями України та органів місцевого самоврядування відповідно до їх компетенції щодо забезпечення соціальних прав і гарантій громадян України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01 жовтня 2014 року «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» установлено щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг та затверджено Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Вказаний Порядок визначає механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - грошова допомога).

Згідно п.2 вказаного порядку грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Згідно п. 3 вказаного порядку грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї (далі - уповноважений представник сім'ї), у розмірі для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім'ї). Загальна сума допомоги на сім'ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім'ї та не може перевищувати 2400 гривень. Якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім'ї або інформацією компетентного органу.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, та підтверджується матеріалами справи ОСОБА_5, який являється чоловіком позивачки призначено та виплачувалась грошова допомога особам, які переміщуються, на сім'ю. При цьому при призначенні такої грошової допомоги ОСОБА_5 у наданій відповідачу заяві вказав ОСОБА_2М як члена її сім'ї. Відповідачем не здійснювалось жодних дій з приводу перевірки прав ОСОБА_2 на членство в сім'ї ОСОБА_5, що загалом не вплинуло на призначення вказаної допомоги, однак вплинуло на її розмір. Змін в складі сім'ї ОСОБА_5 не відбулось. Однак ОСОБА_2 через бездіяльність відповідача змушена була в судовому порядку підтверджувати право на те, що вона як член сім'ї ОСОБА_5 має право на виплату грошової допомоги, що і було зроблено постановою суду від 20.10.2015 року.

Аналізуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що відповідачем було протиправно не здійснено перерахунку адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, що мала бути виплачена сім'ї позивачки.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки після звернення ОСОБА_2 до суду встановлено, що грошову допомогу із виплачено за період з січня по березень 2016 року та здійснено перерахунок, вказані суми мають бути враховані при задоволенні позову та здійсненні перерахунку та тим, що право позивача підлягає захисту саме з 01.09.2015 року було протиправно відмовлено у виплаті адресної допомоги, а всі подальші дії позивачки були спрямовані на відновлення цього права.

З урахуванням вищевикладених норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини сторін, та встановлених обставин даної справи, колегія суддів дійшла висновку про обгрунтованість заявлених позивачем вимог, які правомірно задоволені судом першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Жмеринської міської ради Вінницької області залишити без задоволення, а постанову Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29 березня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 07 червня 2016 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_6 ОСОБА_7