Справа № 816/518/16
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2016-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2016 року 12:28м. ПолтаваСправа № 816/518/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ясиновського І.Г.,

за участю: секретаря судового засідання Петренко О.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Державної екологічної інспекції у Полтавській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Грін Арт" про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

15 квітня 2016 року Державна екологічна інспекція у Полтавській області (надалі також - позивач) звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Грін Арт" (надалі також - відповідач) про зобов'язання вчинити певні дії, а саме - допустити до здійснення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що посадових осіб позивача не допущено до проведення перевірки, про що складено акт № 20-05-09-22 від 07.04.2016. Позивач вважає, що дії відповідача щодо недопущення працівників Державної екологічної інспекції у Полтавській області по проведенню перевірки є незаконними.

Представник позивача у судовому засіданні просив позовні вимоги задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляд повідомлений належним чином.

Дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що згідно з Планом заходів державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог природоохоронного законодавства Державної екологічної інспекції у Полтавській області на ІІ квартал 2016 року, затвердженим наказом Держекоінспекції України від 18.03.2016 № 32, передбачено проведення перевірки за дотриманням вимог природоохоронного законодавства ТОВ "Грін Арт". Позивач на адресу відповідача рекомендованим поштовим відправленням /а. с. 12/ надіслав повідомлення про проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 03.03.2016 № 810/01-14/05-09-09, дата початку та закінчення заходу: 07.04.2016, 08.04.2016, 11.04.2016 13.04.2016.

Відповідно до наказу Державної екологічної інспекції у Полтавській області від 06.04.2016 № 174/01-03 "Щодо проведення планового заходу (перевірки) ТОВ "Грін Арт" направлено для проведення планового заходу (перевірки) дотримання вимог природоохоронного законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища ТОВ "Грін Арт" ОСОБА_2 головного спеціаліста відділу екологічного контролю земельних ресурсів, за поводженням з відходами та небезпечними хімічними речовинами державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Полтавської області в термін 07, 08, 11-13.04.2016 /а. с. 13/.

Посадовою особою Державної екологічної інспекції у Полтавській області, яка була направлена на проведення перевірки відповідача 07.04.2016 складено акт № 20-05-09-22 про недопущення до проведення перевірки, у якому зазначено, що посадові особи позивача 07.04.2016 о 10:15 год. прибули до ТОВ "Грін Арт", керівник суб'єкта господарювання під час перевірки був відсутній, директор ТОВ "Грін Арт" ОСОБА_3 в телефонній розмові зазначив про неможливість допущення посадових осіб позивача до перевірки у зв'язку з дією мораторію на перевірку.

Вказаний акт було отримано заступником директора з ОНС ТОВ "Грін Арт" ОСОБА_4 07.04.2016 та підписано з зауваженнями. Так, в зауваженнях ОСОБА_4 зазначив, що згідно Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 діє мораторій на проведення перевірок контролюючими органами, а отже ТОВ "Грін Арт" підпадає під дію вказаного закону /а. с. 15/.

Відповідно до статті 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження в установлених Конституцією України межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади, їх посадові особи, згідно зі статтею 19 Конституції України, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до приписів статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкт владних повноважень має право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Зазначені положення Кодексу адміністративного судочинства України кореспондуються із пунктом 5 частини четвертої статті 50 цього ж Кодексу, за змістом якого відповідачами в адміністративній справі можуть бути юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Таким чином, особливість процесуальної правосуб'єктності екологічної інспекції як суб'єкта владних повноважень в адміністративному судочинстві полягає у можливості звернення до суду лише у разі, якщо таке право прямо передбачено законом.

Згідно пункту 3 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року N 454/2011, основними завданнями Держекоінспекції України є:

внесення Міністрові пропозицій щодо формування державної політики зі здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів;

реалізація державної політики зі здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення та охорони природних ресурсів; додержанням режиму територій та об'єктів природно-заповідного фонду; за екологічною та радіаційною безпекою (у тому числі у пунктах пропуску через державний кордон і в зоні діяльності митниць призначення та відправлення) під час імпорту, експорту та транзиту вантажів і транспортних засобів; біологічною і генетичною безпекою щодо біологічних об'єктів природного середовища при створенні, дослідженні та практичному використанні генетично модифікованих організмів (ГМО) у відкритій системі; поводженням з відходами (крім поводження з радіоактивними відходами) і небезпечними хімічними речовинами, пестицидами та агрохімікатами;

інші завдання, визначені законами України та покладені на неї Президентом України.

Відповідно до п. 6 Положення про Державну екологічну інспекцію України Держекоінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право, в тому числі, проводити перевірки з питань, що належать до її компетенції, видавати за їх результатами обов'язкові для виконання приписи, розпорядження, вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах.

В той же час, жодним чинним нормативно-правовим актом не передбачено право органу державної екологічної інспекції звертатись до суду з позовом про зобов'язання підконтрольного суб'єкта господарювання (юридичної особи - відповідача), зокрема із вимогою допустити його посадових осіб до проведення перевірок.

Так, правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", який, зокрема, встановлює порядок, умови та вимоги до проведення державного нагляду (контролю) у вигляді планових та позапланових заходів. При цьому обов'язок допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю) встановлений ст. 11 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", який поширює свою дію на спірні правовідносини, та не потребує додаткового ухвалення судом рішення про це.

Суд звертає увагу, що частиною 4 статті 50 КАС України визначено, що громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); в інших випадках, встановлених законом. Зазначений перелік адміністративних позовів суб'єкта владних повноважень, з якими останній може звернутись до суду, є вичерпним.

Згідно із частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Статтею 70 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

У відповідності до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Позивачем, в порушення вищезазначених норм Кодексу адміністративного судочинства України, не обґрунтовано та не надано належних доказів в підтвердження обставин, якими мотивовано позовні вимоги, зокрема, права на звернення до суду з вказаними позовними вимогами.

Оскільки обов'язок допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю) встановлений у ст. 11 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", а за невиконання такого обов'язку позивач не наділений повноваженнями на звернення до адміністративного суду із позовом про зобов'язання допустити посадових осіб до проведення перевірки, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Державної екологічної інспекції у Полтавській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Грін Арт" про зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд.

Повний текст постанови виготовлено 09 червня 2016 року.

Суддя І.Г. Ясиновський