Справа № 596/1164/16-а
Суддя: Лисюк І. О.
Дата ухвалення: 2016-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 596/1164/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2016 р.

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого суду Лисюк І.О.

при секретарі Федорів О.П.,

за участю позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Гусятин справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора роти № 2 батальйону УПП в м. Тернопіль рядового поліції Москалюк Мар'яни Миколаївни, третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

19 квітня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про скасування постанови про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що вказаною постановою його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1. ст.122 КУпАП і притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 255 грн. ОСОБА_1 даною постановою позивач категорично не згідний, посилаючись на те, що 14 квітня 2016 року, близько 9 години ранку, він із батьком у Mercedes-benz vito (номерний знак - НОМЕР_2) із сторони вулиці Паращука заїхав на вулицю Танцорова, що у Тернополі (за кермом тоді був його батько - ОСОБА_4.). Не маючи де припаркуватись (уся права сторона була занята), батько заїхав у вуличку «Б» (на фото- схемі відзначено) і пішов займатись своїми справами, а я залишився у автомобілі. Після цього, через 15-20 хв. я побачив, що звільнилось зручніше місце на АДРЕСА_1 і він вирішив туди перепаркуватись. Не порушуючи правил дорожнього руху, він виїхав і припаркувався по правій стороні в напрямку вулиці Шашкевича. Через малий проміжок часу, приблизно о 9 год. 25 хв. до нього підійшов інспектор поліції, незрозуміло представився і попросив його документи, аргументуючи це тим, що він порушив ПДР, а саме: здійснив зупинку у зоні дії знаку 3.34 (зупинку заборонено). Він не розумів чому мене цей інспектор звинуватив у порушення ПДР, тому що ніякого порушення він не вчиняв. Виїхавши із вулички «Б» на моєму шляху не було жодного - забороняючого дорожнього знаку чи розмітки (наприклад розмітка 1.4 позначає місця, де заборонено зупинку та стоянку транспортних засобів. Застосовується самостійно або в гнанні із знаком 3.34 і наноситься біля краю проїзної частини або по верху бордюру ) і припаркувався на вільне місце, не загороджуючи проїзд іншим автомобілям. Інспектор взяв його документи і пішов до свого авто перевіряти по базі, чи немає у нього якихось з порушень правил дорожнього руху (у нього їх ніколи не було). Коли інспектор повернувся його документами, то він вже замітив як інший інспектор, який навіть не представився йому стоїть біля його автомобіля і складає постанову про адміністративне провопорушення. У постанові він вже прочитав, що це була рядовий Москалюк Маряна Миколаївна.

Просить визнати постанову серії ПС 2 № 964276 від 14.04.2016 року про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити.

Позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та зазначив, що він припарковувався, не порушуючи ПДР. Ще на місці він оспорював дії інспектора, щодо складання постанови, проте інспектором було натомість йому роз'яснено його право звернутися до суду. Зона дії знаку 3.34 до вул. А, вулиця А має наскрізний проїзд. Відповідно до п.10.2.4 необхідне дублювання знаків. Інспектором зазначений випадок не фіксувався будь-якими технічними засобами. Йому не надали можливості дати письмові пояснення, а його усні пояснення ніяким чином теж не зафіксовані. З його участю протоко не складався. Постанова винесена без будь-яких доказів.

Відповідач інспектор роти № 2 батальйону УПП в м. Тернопіль рядовий поліції Москалюк М.М. в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомлена про дату час та місце розгляду справи. Попередньо надала суду заперечення проти позову, в якому вважає позовні вимоги ОСОБА_2 незаконними, безпідставними та необґрунтованими, оскільки останній не надав суду необхідних, належних та допустимих доказів, якими мотивує обставини, викладені в позовній заяві. Відповідно до п.1.10 ПДР України територія, що прилягає до проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в'їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них, визначається як прилегла територія. Зона дії заборонених знаків, зокрема знаку 3.34, не переривається в місцях в'їзду (виїзду) на таку територію. Як вбачається із фото, так звані вулички «А» та «Б» є саме прилеглою територією, що підтверджується листом з відділу технічного нагляду Тернопільської міської ради № 215 від 29.04.2016 року (додається), в якому чітко зазначено, що заїзди-виїзди між будинками № 25 та № 17 по вул. Танцорова не являються перехрестями вказаної вулиці. Дані заїзди-виїзди забезпечують під'їзди до прилеглих будинковолодінь. Відповідно до п.10.5.30 Держстандарту України ДСТУ 4100:20014 «Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування» у населених пунктах дорожні знаки 3.34 - 3.37 можна застосовувати з табличками 7.2.2 - 7.2.6, 7.4.7, 7.5.1-7.5.6, 7.18. Таким чином, Держстандарт не зобов'язує застосовувати дорожні знаки з вищевказаними табличками, а тому дорожній знак, на який посилається позивач встановлений правомірно та з дотримання вимог Державних стандартів. На підставі вищевикладеного просить відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позову. Справу просить слухати у її відсутності.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною третьою ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи без діяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Згідно зі ст. 252 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом встановлено, що 14.04.2016 інспектор роти № 2 батальйону УПП в м. Тернопіль рядовий поліції Москалюк М.М. винесено постанову серії ПС2 №964276, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн.

В оскаржуваній постанові відповідач зазначив, що 14.04.2016 року о 09:40 водій ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 здійснив зупинку автомобілем НОМЕР_1 в зоні дії знаку 3.34 зупинку заборонено, чим порушив п.8.4 в ПДР.

Позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що того дня, а саме: 14.04.2016 року в його присутності протокол про адміністративне правопорушення не складався. Його усні пояснення щодо правомірності своїх дій інспектором ніде не зафіксовано та не взято до уваги, лише роз'яснено право на оскарження постанови.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він з сином їхали в м. Тернопіль, заїхавши на вул. Танцорова він бачив знак, після чого він першу вулицю пропустив (після чого знак втратив свою дію) і припаркувався. Далі він заїхав в візовий центр і покинув місце події.

Частина третя статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Відповідно до частини першої статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Уповноваженою посадовою особою, що має право складати протоколи про адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 122 КУпАП є посадова особа органу внутрішніх справ (Національної поліції) (стаття 255 КУпАП).

Однак, згідно положень частини 2 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

З іншого боку відповідно пункту 5 Розділу 1 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, поліцейські складають протоколи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені частинами четвертою і сьомою статті 121, частинами третьою і четвертою статті 122, статтями 122-2, 122-4, 122-5, частинами другою і третьою статті 123, статтею 124, частиною четвертою статті 127, статтями 127-1, 130, 139, частиною четвертою статті 140, 188-28 КУпАП.

Одночасно Конституційний Суд України у своєму рішенні № 5-рп/2015 від 26.05.2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення зазначив, що за загальним правилом фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про його вчинення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як зазначив позивач 14.04.2016 року він здійснив парковку автомобіля за адресою м. Тернопыль вул. Танцорова, 15 не порушуючи правил дорожнього руху України.

У постанові в справі про адміністративне правопорушення не зазначено, які саме наявні докази вини у скоєнні позивачем адміністративного правопорушення передбачено ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення відповідачем не складався, жодного із наведених засобів доказування при прийнятті оскаржуваної постанови не враховано у зв'язку з їх відсутністю. Пояснення позивача не були прийняті інспектором до уваги.

У відповідності до вимог ст. 71 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час розгляду справи доказів які б свідчили про правомірність рішення відповідача отримано не було.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими пособами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За таких обставин позивач притягнутий до адміністративної відповідальності без достатніх для цього підстав, винесена щодо нього постанова інспектора ДАІ про накладення штрафу підлягає скасуванню як незаконна.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 9, 17, 19, 70, 71, 99, 100,102, 160-163 КАС України, ст. ст. 7, 33, 281, 254-256, 258, 276, 280, 283, 287, 288, 293 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора роти № 2 батальйону УПП в м. Тернопіль рядового поліції Москалюк Мар'яни Миколаївни серії ПС2 № 964276 від 14.04.2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення штрафу у розмірі 255 грн.

В задоволенні решти вимог, відмовити.

На постанову суду може бути подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили в разі пропущення вищезазначених строків, або якщо її не скасовано після розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Постанову виготовлено в повному обсязі 25 травня 2016 року.

Суддя: підпис

З оригіналом вірно

Суддя Гусятинського районного суду І.О. Лисюк