Справа № 130/907/16-а
Суддя: Вернік В. М.
Дата ухвалення: 2016-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

03.06.2016 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Верніка В.М.,

із участю : - секретаря Росовської О.Ю.,

- представника позивача Звади Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "ЕНЕРГОБАНК" до Виконавчого комітету Жмеринської міської ради Вінницької області про оскарження рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ :

ПАТ "ЕНЕРГОБАНК" 14.04.2016 року (згідно штемпеля поштового відправлення) звернувся до Жмеринського міськрайонного суду з цим адміністративним позовом, вказавши, що ним на підставі рішення виконкому Жмеринської міської ради від 25.01.2002 року №12 було отримано свідоцтво про право власності від 28.05.2002 року №88 на вбудовані нежитлові приміщення загальною площею 22,06 кв.м. за адресою: м.Жмеринка, вул. Пушкіна, 3, на підставі якого 21.04.2004 року Комунальним підприємством "Вінницьке обласне бюро технічної інвентаризації" була проведена реєстрація права власності на вказані вбудовані нежитлові приміщення в цілому за позивачем. За виявленою відсутністю оригіналу свідоцтва про право власності від 28.05.2002 року №88 про факт втрати та недійсність останнього позивачем опубліковано оголошення у друкованому виданні "Жмеринська газета" №1-3 від 15.01.2016 року. За власним зверненням від 28.01.2016 року до міського голови Жмеринської міської ради, як керівника органу, яким видано вказаний правовстановлюючий документ, стосовно видачі ПАТ "ЕНЕРГОБАНК" дублікату свідоцтва про право власності від 28.05.2002 року №88 позивачем отримано письмове повідомлення відповідача від 22.02.2016 року щодо неможливості видачі дублікату з причин відсутності механізму видачі органами місцевого самоврядування дублікату свідоцтва про право власності на об'єкти нерухомого майна, окрім жилих приміщень. Зауважуючи, що до періоду 01.01.2013 року оформлення права власності проводилось, зокрема, органами місцевого самоврядування відповідно до затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на рухоме майно, яке втратило чинність з 01.01.2013 року, та посилаючись на роз'яснення за змістом листа Державної реєстраційної служби України від 15.01.2013 року №12-06-15-13 стосовно того, що втрата чинності означеного Положення та припинення повноважень органів місцевого самоврядування щодо оформлення права власності на нерухоме майно з видачею свідоцтва про право власності на нього не є наслідком припинення в цілому діяльності таких органів, а тому у випадку втрати чи зіпсування такого свідоцтва видачу його дублікату здійснює відповідний орган місцевого самоврядування, позивач просив визнати неправомірною відмову виконкому Жмеринської міськради у видачі ПАТ "ЕНЕРГОБАНК" дублікату свідоцтва про право власності від 28.05.2002 року №88 на вбудовані нежитлові приміщення загальною площею 22,06 кв.м. за адресою: м.Жмеринка, вул. Пушкіна, 3, та зобов'язати відповідача видати позивачу дублікат даного свідоцтва про право власності.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги з викладених в адміністративному позові обгрунувань. Просив задоволити позов та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати із сплати судового збору.

Представник відповідача, належно викликана до суду, в судове засідання не з'явилась, подавши клопотання щодо розгляду справи за її відсутності, а також попередньо представила заперечення даного адміністративного позову, за змістом яких просила відмовити у його задоволенні з підстав неврегульованості процедури видачі дублікатів на втрачені або зіпсовані свідоцтва про право власності на нерухоме майно за наслідком втрати чинності з 01.01.2013 року Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на рухоме майно, що було затверджено наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5, пунктом 8.6. якого визначався відповідний порядок видачі дублікату свідоцтва про право власності. У задоволенні позову просила відмовити.

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши заперечення представника відповідача, дослідивши докази, суд доходить наступного.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом вимог ст.17 КАС України до юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ віднесено, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до положень ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч.1 ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

За змістом ч.1 ст.5 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" система місцевого самоврядування включає:

територіальну громаду;

сільську, селищну, міську раду;

сільського, селищного, міського голову;

виконавчі органи сільської, селищної, міської ради;

старосту;

районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст;

органи самоорганізації населення.

Згідно ч.1,2 ст.11 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" правовий статус місцевого самоврядування в Україні визначається Конституцією України, цим та іншими законами, які не повинні суперечити положенням цього Закону.

Главою 2 (ст.27-40) Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" врегульовано повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері соціально-економічного і культурного розвитку, планування та обліку; в галузі бюджету, фінансів і цін; щодо управління комунальною власністю; в галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв'язку; у галузі будівництва; у сфері освіти, охорони здоров'я, культури, фізкультури і спорту; у сфері регулювання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища; у сфері соціального захисту населення; в галузі зовнішньоекономічної діяльності; в галузі оборонної роботи; щодо вирішення питань адміністративно-територіального устрою; у сфері реєстрації місця проживання фізичних осіб; щодо забезпечення законності, правопорядку, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян; у сфері надання безоплатної первинної правової допомоги; щодо відзначення державними нагородами України; а також інші надані їм законом повноваження.

У відповідності до ч.1 ст.6 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" організаційну систему державної реєстрації прав становлять:

1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи;

2) суб'єкти державної реєстрації прав:

виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації;

акредитовані суб'єкти;

3) державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори).

Згідно ч.1 ст.9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" до повноважень суб'єктів державної реєстрації прав належить:

1) забезпечення:

проведення державної реєстрації прав;

ведення Державного реєстру прав;

взяття на облік безхазяйного нерухомого майна;

формування та ведення реєстраційних справ;

2) здійснення інших повноважень, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до положень ч.3 ст.10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;

відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав;

відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах;

наявність обтяжень прав на нерухоме майно;

наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

2) перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних інформаційних систем, документів та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником.

Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов'язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі;

4) під час проведення державної реєстрації прав на земельні ділянки використовує відомості Державного земельного кадастру шляхом безпосереднього доступу до нього у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;

5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до нього записи про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав;

6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації прав;

7) виготовляє електронні копії документів та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав);

8) формує документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав;

9) формує та веде реєстраційні справи у паперовій формі.

Ведення реєстраційної справи у паперовій формі здійснюється виключно державними реєстраторами, які перебувають у трудових відносинах з виконавчими органами міських рад міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення, Київською, Севастопольською міськими, районними, районними у містах Києві та Севастополі державними адміністраціями, за місцезнаходженням відповідного майна;

10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно ч.3 ст.11 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" порядок ведення Державного реєстру прав визначає Кабінет Міністрів України.

Відповідно до п.37 постанови Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року №1141 "Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно" у разі втрати, пошкодження чи зіпсування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а також свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією, державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку, державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, на підставі якого проведено державну реєстрацію прав у Державному реєстрі прав, за результатом розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державний реєстратор у строк, встановлений для державної реєстрації прав, оформляє свідоцтво, якому присвоюється індексний номер, фіксується дата та час його формування.

Так, в судовому засіданні відповідно до пояснень представника позивача судом встановлено, що позивач ПАТ "ЕНЕРГОБАНК" є правонаступником Акціонерного банку "ЕНЕРГОБАНК", якому відповідачем на підставі рішення виконкому Жмеринської міської ради від 25.01.2002 року було видано свідоцтво про право власності від 28.05.2002 року №88 на вбудоване приміщення загальною площею 22,06 кв.м. за адресою: м.Жмеринка, вул. Пушкіна, 3, стосовно якого 21.04.2004 року здійснена державна реєстрація права власності, обставини чого підтверджуються витягом статуту ПАТ "ЕНЕРГОБАНК" (а.с.6-9), копією свідоцтва про право власності від 28.05.2002 року №88 (а.с.10), довідкою Комунального підприємства "Вінницьке обласне об'єнане бюро технічної інвентаризації" від 29.12.2015 року №433 (а.с.11). За змістом оголошення у друкованому виданні "Жмеринська газета" №1-3 від 15.01.2016 року (а.с.12) заявлено про втрату та недійсність свідоцтва про право власності на вбудоване нежитлове приміщення від 28.05.2002 року №88, яке належить Акціонерному банку "ЕНЕРГОБАНК". З копій листів Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ЕНЕРГОБАНК" від 28.01.2016 року №238/5 та Міського голови Жмеринської міської ради від 22.02.2016 року № 02-5/10-385 (а.с.13-14, 15-16 відповідно) вбачається звернення повноважної особи в інтересах позивача щодо видачі відповідачем дублікату свідоцтва про право власності від 28.05.2002 року №88, у здійсненні чого останнім відмовлено за посиланням на відсутність повноважень органів місцевого самоврядування щдо видачі дублікатів свідоцтва про право власності на об'єкти нерухомого майна, які не є жилими приміщеннями.

Суд не приймає до уваги відповідні твердження представника позивача, а також, власне, представлений ним висновок першого заступника голови державної реєстраційної служби України за змістом її листа від 15.01.2013 року №12-06-15-13 (а.с.17-18) стосовно наявних повноважень видачі відповідним органом місцевого самоврядування дублікату свідоцтва про право власності на нерухоме майно у разі втрати чи зіпсування такого свідоцтва, незалежно від припинення їх повноважень щодо оформлення права власності на нерухоме майно за наслідком втрати чинності з 01.01.2013 року Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на рухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5, яким попередньо визначались дані повноваження органів місцевого самоврядування, за їх міркуванням тривалості діяльності таких органів в цілому, оскільки оспорювані в межах даної адміністративної справи повноваження відповідача, як виконавчого органу місцевого самоврядування, стосовно видачі дублікату свідоцтва про право власності на нерухоме майно визначались свого часу не лише зазначеним відомчим актом, а передусім відповідними нормами Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та прийнятої на його підставі постанови Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року №1141 "Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно".

Зокрема, згідно положень ч.1 ст.9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", що мали чинність до 01.01.2016 року, виначалось, що повноваження державного реєстратора, передбачені цим Законом, з видачі та прийому документів можуть виконувати посадові особи органів місцевого самоврядування, адміністратори центрів надання адміністративних послуг, нотаріуси.

Натомість, початково діючою редакцією п.37 постанови Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року №1141 "Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно" визначались повноваження державного реєстратора стосовно формування та видачі дубліката свідоцтва про право власності на нерухоме майно; подальша редакція даної норми що у разі втрати, пошкодження чи зіпсування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а також свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією, державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку, державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, на підставі якого проведено державну реєстрацію прав у Державному реєстрі прав, за результатом розгляду заяви про надання дубліката свідоцтва державний реєстратор у строк, встановлений для державної реєстрації прав, оформляє дублікат свідоцтва, якому присвоюється індексний номер, фіксується дата та час його формування.

Надалі з 01.01.2015 року наведена вище редакція вказаного пункту нормативно-правового акту, що є чинною й наразі, у випадку втрати, пошкодження чи зіпсування, зокрема, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого органом місцевого самоврядування, передбачає оформлення державним реєстратором у відповідному порядку свідоцтва, а не дубліката свідоцтва за діючим раніше порядком.

Таким чином, з огляду на вказану дату направлення позивачем письмової вимоги відповідачеві стосовно видачі дубліката свідоцтва про право власності на нерухоме майно, чинне законодавство, яким врегульовано спірні правовідносини, не передбачає оформлення власне дубліката такого правовстановлюючого документа, виданого органом місцевого самоврядування, а також не визначає повноважень здійснення передбачених у разі його втрати дій виконавчим органом місцевої ради, вчинення яких саме щодо видачі у встановленому порядку свідоцтва про право власності на нерухоме майно віднесено до виключних повноважень державного реєстратора, відтак, в судовому засіданні не встановлено ознак неправомірності оспорюваного в межах даної справи рішення відповідача та підстав щодо судового зобов'язання здійснення ним заявленої видачі позивачу дублікату правовстановлюючого документу, а тому адміністративний позов підлягає залишенню без задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 5, 11, 24, 27-40 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст. 6, 9-11 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", п.37 постанови Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року №1141 "Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно", ст. 2, 4-6, 8, 9, 14, 18, 69, 71, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "ЕНЕРГОБАНК" щодо визнання неправомірною викладеної у листі від 22.02.2016 року №02-5/10-385 відмови Виконавчого комітету Жмеринської міської ради Вінницької області у видачі дублікату свідоцтво про право власності від 28.05.2002 року №88 на вбудовані нежитлові приміщення за адресою: м.Жмеринка, вул. Пушкіна, 3, загальною площею 22,06 кв.м., а також щодо зобов'язання Виконавчого комітету Жмеринської міської ради Вінницької області видати Публічному акціонерному товариству "ЕНЕРГОБАНК" дублікату свідоцтво про право власності від 28.05.2002 року №88 на вбудовані нежитлові приміщення за адресою: м.Жмеринка, вул. Пушкіна, 3, загальною площею 22,06 кв.м. - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків її оскарження.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання її копії, Вінницькому апеляційному адміністративному суду через Жмеринський міськрайонний суд.

Суддя Вернік В.М.