Справа № 826/7058/15
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2016-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/7058/15 Головуючий у 1-й інстанції: Добрянська Я.І.
Суддя-доповідач: Безименна Н.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 червня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.,

за участю секретаря Шутовської І.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Пенсійного фонду України, Управління Пенсійного фонду України в м. Яремче Івано-Франківської області, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2015 року позивач звернулася в Окружний адміністративний суд міста Києва з позовом до Пенсійного фонду України, Управління Пенсійного фонду України в м. Яремче Івано-Франківської області, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог просила:

визнати незаконними дії Пенсійного фонду України щодо оподаткування та зменшення розміру раніше призначеної ОСОБА_2 пенсії у порушення Закону України «Про пенсійне забезпечення» і Конституції України;

зобов'язати Пенсійний фонд України вчинити дії щодо виплати призначеної їй пенсії в повному обсязі без оподаткування з 01 лютого 2015 року;

стягнути з Пенсійного Фонду України грошові кошти на відшкодування шкоди, завданої його незаконними діями (щодо оподаткування пенсії) та повернути їх позивачу (оподатковану суму) на час набуття чинності судовим рішенням у зв'язку з порушенням її конституційних прав на отримання пенсії в повному розмірі без оподаткування і законних прав на соціальний захист;

визнати незаконними дії Пенсійного фонду України щодо невиплати 20% надбавки згідно Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні» з моменту отримання такого статусу;

зобов'язати Пенсійний фонд України вчинити дії щодо виплати 20% надбовки згідно Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні» з моменту отримання такого статусу, а саме з 05.06.2014;

стягнути з Пенсійного фонду України грошові кошти на відшкодування шкоди, завданої його незаконними діями (щодо позбавлення 20% надбавки) та повернути їх позивачці (недоплачену суму) на час набуття чинності судовим рішенням у зв'язку з порушенням її конституційних прав на отримання пенсії в повному розмірі з урахуванням вимог статті 6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні»;

визнати незаконними дії Пенсійного фонду України щодо зменшення розміру основної призначеної позивачу у 2009 році пенсії;

зобов'язати Пенсійний фонд України вчинити дії щодо виплати позивачу пенсії в повному обсязі, що відповідає розміру її пенсії, призначеної раніше у 2009 році;

стягнути з Пенсійного фонду України грошові кошти на відшкодування шкоди, завданої його незаконними діями щодо перерахунку раніше призначеної пенсії у бік зменшення та повернути їх позивачу (суму, на яку зменшено пенсію) на час набуття чинності судового рішення у зв'язку з порушенням її конституційних прав на отримання пенсії в повному, раніше призначеному розмірі;

скасувати розпорядження управління Пенсійного фонду України в м. Яремче Івано-Франківської області від 14.05.2015 № 114059, яке винесено на виконання листа Пенсійного фонду України від 24.04.2015 № 24817/02-30;

встановити, що стаж ОСОБА_2 відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, чинній на період призначення їй пенсії, складає 20 років 6 місяців 28 днів.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 лютого 2016 року позов задоволено частково:

визнано протиправним розпорядження управління Пенсійного фонду України в м. Яремче Івано-Франківської області від 14.05.2015 № 114059 щодо перерахунку пенсії ОСОБА_2 у зв'язку із виключенням з вислуги років, що дає право на призначення пенсії відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, чинній станом на 04.11.2009, періоду роботи стажистом прокуратури міста Янгіюля (Узбецька РСР) з 31.07.1989 по 08.02.1990;

зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Яремче Івано-Франківської області перерахувати розмір пенсії за вислугу років ОСОБА_2 у відповідності до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, чинній станом на 04.11.2009, з урахуванням того, що вислуга років складає 17 років 1 місяць 19 днів.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій вона просить її скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі. На думку апелянта оскаржувана постанова була винесена судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, думку позивача та її представника, представника відповідачів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

У відповідності до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове якщо встановить невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2, з 31.07.1989 працювала в органах прокуратури, що підтверджується копією трудової книжки (том 1 а.с. 92-102).

Наказом Генеральної прокуратури України від 20.04.2010 № 731-ц державного радника юстиції 3 класу ОСОБА_2 було звільнено з посади старшого слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про Прокуратуру» (ст. 38 КЗпП України) з 20 квітня 2010 року (том 1 а.с. 11).

З 04 листопада 2009 року Управлінням Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва позивачу було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 86% від середнього заробітку ( 13 632 грн. 48 коп.). До стажу за вислугою років позивача було зараховано періоди роботи:

з 09.02.1990 до 25.04.1994 на прокурорсько-слідчих посадах в органах прокуратури Ташкентської (Узбецька РСР) та Запорізької областей, Генеральної прокуратури України (4 роки 2 місяці 16 днів);

з 06.05.1997 до 01.10.2009 на прокурорсько-слідчих посадах в органах прокуратури Одеської області та в Генеральній прокуратурі України (12 років 4 місяці 25 днів).

Також, до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до вищевказаного Закону позивачу було зараховано:

період роботи стажистом прокуратури м. Янгіюля (Узбецька РСР) з 31.07.1989 по 09.02.1990 (6 місяців 8 днів);

половина терміну навчання у Харківському юридичному інституті імені Ф.Е.Дзержинського з 01.09.1984 - 20.04.1989 (2 роки 3 місяці 29 днів);

період її перебування у відпустці по догляду за дитиною з 24.09.1978 по 24.10.1979 (1 рік 1 місяць 1 день).

Вислуга років позивача склала 20 років 6 місяців, у зв'язку з чим її пенсію було обчислено в розмірі 90% від суми місячної заробітної плати та її розмір склав 14 266,55 грн.

У 2014 році позивач переїхала на постійне місце проживання до АДРЕСА_1, в зв'язку з чим 06 червня 2014 року їй було видано посвідчення № 2233, як особі, що проживає на території населеного пункту, якому надано статус гірського.

05 січня 2015 року ОСОБА_2 звернулась до управління Пенсійного фонду України в м. Яремче Івано-Франківської області із заявою про витребування пенсійної справи у зв'язку зі зміною її місця проживання та призначення їй надбавки до пенсії у зв'язку із проживанням в гірському населеному пункті у відповідності до вимог Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні» у розмірі 20%.

05 січня 2015 року управлінням Пенсійного фонду України в м. Яремче Івано-Франківської області було збільшено розмір пенсії позивача на 20%, як передбачено ст. 6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні», після чого загальний розмір пенсії склав 17 119 грн. 86 коп., однак, незважаючи на збільшення розміру пенсії, остання виплачувалась позивачу в розмірі 14 266 грн. 55 коп., що обґрунтовувалось обмеженням розміру пенсії при її виплаті максимальним розміром пенсії, визначеним законодавством.

Вподальшому для перевірки правильності розміру виплачуваної ОСОБА_2 пенсії управління Пенсійного фонду України в м. Яремче Івано-Франкуівської області направило пенсійну справу позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, за результатами якої встановлено, що до стажу ОСОБА_2, який дає їй право на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» помилково включено:

період роботи з 24.09.1978 до 24.10.1979, оскільки згідно із записами в трудовій книжці у цей період ОСОБА_2 працювала заготівельницею в Надвірнянському РБК та Яремчанському міському побутовому комбінаті, а будь-які документи, що підтверджують її зайнятість в цей період на посадах, робота на яких зараховується до вислуги років відповідно до Закону України «Про прокуратуру», в матеріалах пенсійної справи відсутні;

період навчання в Харківському юридичному інституті імені Ф.Е.Дзержинського з 01.09.1984 до 29.04.1989, оскільки згідно із записами в трудовій книжці в період з 08.02.1984 по 10.07.1989 ОСОБА_2 працювала юрисконсультом у Надвірнянському АТП 12628, а будь-які відомості про те, що вона навчалась за денною формою навчання, що дало б підставу для зарахування цього періоду до вислуги років, що дає право на вищевказану пенсію, в матеріалах пенсійної справи відсутні.

Листами від 14.04.2015 № 2472/03 та від 22.04.2015 № 2664/03 Головне управління Пенсійного фону України в Івано-Франківській області повідомило Пенсійний фонд України про вищевказані обставини, зазначивши також, що із спецстажу ОСОБА_2 виключено період роботи з 24 вересня 1978 року до 24 жовтня 1979 року та половину навчання в Харківському юридичному інституті з 01.09.1984 до 29.04.1989. Враховуючи вищевикладене стаж прокурорської вислуги склав 17 років 1 місяць, а тому переплата пенсії за період з 04.11.2009 до 30.04.2015 складає 122 178,49 грн. (том 1 а.с. 153-155).

Листом від 24.04.2015 № 24817/02-30 Пенсійний фонд України додатково зауважив про те, що до стажу роботи на прокурорських посадах також не зараховується час роботи стажистом прокуратури (том 1 а.с. 158).

Розпорядженням управління Пенсійного фонду України в м. Яремче Івано-Франківської області від 14.05.2015 № 114059, без відповідної заяви пенсіонера про перерахунок пенсії, управлінням Пенсійного фонду України в м. Яремче Івано-Франківської області було проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 04.11.2009 з урахуванням того, що стаж її прокурорської вислуги, який дає право на пенсію відповідно до Закону України «Про прокуратуру» становить 16 років 7 місяців 14 днів, а тому пенсія позивачу підлягає нарахуванню у розмірі 11 730 грн. 27 коп. (74% від середньомісячного заробітку 15 851,72 грн.) з зарахуванням до стажу її роботи, таких періодів:

з 09.02.1990 до 25.04.1994 на прокурорсько-слідчих посадах в органах прокуратури Ташкентської (Узбецька РСР) та Запорізької областей, Генеральної прокуратури України (4 роки 2 місяці 16 днів);

з 06.05.1997 до 01.10.1909 на прокурорсько-слідчих посадах в органах прокуратури Одеської області та в Генеральній прокуратурі України (12 років 4 місяці 25 днів);

про що позивача було повідомлено листом від 27.05.2015 в якому, у тому числі, зазначено, що з 01.06.2015 пенсія позивачу виплачуватиметься в розмірі 10 397 грн. 69 коп. з утриманням податку на доходи фізичних осіб та військового збору.

Так, управлінням Пенсійного фонду України в м. Яремче Івано-Франківської області було зазначено про те, що оскільки розмір пенсії позивача перевищує 3 654 грн. на місяць, розмір пенсії в частині 8 076 грн. 27 коп. (11 730 грн. 27 коп. - 3 654 грн.) підлягає оподаткуванню (том 1 а.с. 76).

Листом від 18.06.2015 № 1894/03 управління Пенсійного фонду України в м. Яремче Івано-Франківської області повідомило ОСОБА_2 про те, що у зв'язку з перерахунком її пенсії за період з 01.10.2009 до 31.05.2015 виникла переплата в сумі 181 033 грн. 29 коп., яку у разі неповернення нею добровільно, буде стягнуто в судовому порядку (том 1 а.с. 77).

Даючи правову оцінку вищевикладеним обставинам справи, колегія суддів виходить з такого.

Статею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.

Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до ст. 1 даного закону пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до статті 44 вищевказаного закону заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Статтею 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

З аналізу вищевикладених норм вбачається, що перерахунок раніше призначених пенсій здійснюється на підставі заяви пенсіонера, при цьому стягненню з останнього підлягають лише суми пенсій, що були надміру виплачені внаслідок зловживань з його боку.

Колегія суддів звертає увагу на те, що органами Пенсійного фонду самостійно на підставі наданих позивачем у 2009 році документів було обчислено розмір належної їй до виплати пенсії. З заявою про перерахунок пенсії до органів пенсійного фонду ОСОБА_2 не зверталася, жодних недостовірних відомостей не подавала, а тому колегія суддів дійшла висновку про відсутність законних підстав для здійснення перерахунку раніше призначеної пенсії, що вподальшому призвело до її зменшення та не було враховано судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної постанови.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій Управління Пенсійного фонду України в м. Яремче Івано-Франківської області щодо зменшення розміру основної пенсії ОСОБА_2 призначеної у 2009 році, визнання протиправним та скасування розпорядження Управління Пенсійного фонду України в м. Яремче Івано-Франківської області від 14.05.2015 № 114059 та зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в м. Яремче Івано-Франківської області вчинити дії щодо виплати пенсії за вислугу років ОСОБА_2 в повному обсязі, що відповідає розміру раніше призначеної у 2009 році пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції чинній станом на 04.11.2009 з урахуванням того, що вислуга років ОСОБА_2 становить 20 років, 6 місяців та 28 днів, тобто з врахуванням до стажу ОСОБА_2, який дає їй право на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» періодів роботи:

з 09.02.1990 до 25.04.1994 на прокурорсько-слідчих посадах в органах прокуратури Ташкентської (Узбецька РСР) та Запорізької областей, Генеральної прокуратури України (4 роки 2 місяці 16 днів);

з 06.05.1997 до 01.10.2009 на прокурорсько-слідчих посадах в органах прокуратури Одеської області та в Генеральній прокуратурі України (12 років 4 місяці 25 днів);

до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до вищевказаного Закону:

періоду роботи стажистом прокуратури м. Янгіюля (Узбецька РСР) з 31.07.1989 по 09.02.1990 (6 місяців 8 днів);

половини терміну навчання у Харківському юридичному інституті імені Ф.Е.Дзержинського з 01.09.1984 - 20.04.1989 (2 роки 3 місяці 29 днів);

період її перебування у відпустці по догляду за дитиною з 24.09.1978 по 24.10.1979 (1 рік 1 місяць 1 день).

Закон України «Про статус гірських населених пунктів в Україні» встановлює критерії, за якими населені пункти набувають статусу гірських, визначає основні засади державної політики щодо розвитку гірських населених пунктів та гарантії соціального захисту громадян, що у них проживають, працюють або навчаються.

Відповідно до ст. 1 цього Закону до гірських населених пунктів належать міста, селища міського типу, селища, сільські населені пункти, які розташовані у гірській

місцевості, мають недостатньо розвинуті сферу застосування праці та систему соціально-побутового обслуговування, обмежену транспортну доступність.

Частиною 2 статті вказаного закону встановлено, що розмір державних пенсій, стипендій, всіх передбачених чинним законодавством видів державної матеріальної допомоги громадянам, які одержали статус особи, що працює, проживає або навчається на території населеного пункту, якому надано статус гірського, збільшується на 20 відсотків.

З аналізу вищевикладеного вбачається, що позивач, як особа що проживає на території населеного пункту, якому надано статус гірського, має право на збільшення розміру її пенсії на 20 відсотків у відповідності до вимог ст. 6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні».

Щодо позовних вимог про зобов'язання Пенсійного фонду України вчинити дії щодо виплати призначеної пенсії ОСОБА_2 без оподаткування з 01.02.2015, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для їх задоволення, виходячи з наступного.

Згідно статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п.п.164.1.1 статті 164 Податкового кодексу України загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.

Податковим Кодексом України та Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 № 71-VIIІ (далі - Закон № 71-VIIІ) встановлено, що особи, з яких удержується податок на доходи фізичних осіб, визначені п.162.1 статті 162 Податкового кодексу України, тобто фізичні особи - резиденти, які отримують доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи. Об'єктом оподаткування збору є доходи, визначені п.162.1 статті 163 Податкового кодексу України, тобто доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Відповідно до п.п.164.2.19 п.164.2 статті 164 Податкового кодексу України та Закону №71-VIIІ до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку включаються, суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року, у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2015 рік» № 80 від 28.12.2014, у 2015 році мінімальну заробітну плату встановлено у місячному розмірі: з 1 січня - 1218 грн., відтак, відповідно до положень Податкового кодексу України та Закону № 71-VIIІ базою оподаткування у 2015 році є суми пенсій або щомісячного довічного грошового утримання в частині, що перевищує 3654 грн. на місяць.

Статтею 38 Податкового кодексу України передбачено, що виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк. Сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.

У відповідності до п.164.3 статті 164 ПК України при визначенні бази оподаткування враховуються всі доходи платника податку, отримані ним як у грошовій, так і не грошовій формах.

Крім того, до завершення реформи Збройних сил України були внесені зміни до Перехідних положень Податкового кодексу України, якими встановлено військовий збір.

Платниками військового збору є особи, визначені п. 162.1 статті 162 Податкового кодексу України, а саме - фізичні особи - резиденти, які отримують доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Відповідно до статті 163 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування військового збору є доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

З огляду на вищевикладене об'єктом оподаткування військового збору є розмір доходу, з якого справляється податок на доходи фізичних осіб, при цьому базою оподаткування по відношенню до позивача є загальний розмір її пенсії.

Колегія суддів звертає увагу на те, що вищевказані положення Податкового кодексу України в частині оподаткування пенсії набрали чинності 01.01.2015 року, є діючими та не визнавалися такими, що не відповідають Конституції України.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом.

Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" набрав чинності 01 січня 2013 року, при цьому пенсію позивачу було призначено 04 листопада 2009 року, тобто до набрання чинності цим законом.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Статтею 8 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод проголошує верховенство права, як частину спільного спадку Договірних Держав.

Відповідно до статті 1 Протоколу 1 до конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти

своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що у відповідача - Управління Пенсійного фонду України в м. Яремче Івано-Франківської області були відсутні законні підстави для здійснення перерахунку раніше призначеної органами Пенсійного фонду пенсії позивача, на думку колегії суддів апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана постанова суду першої інстанції скасуванню з постановленням нової про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 лютого 2016 року скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Яремче Івано-Франківської області щодо зменшення розміру основної пенсії ОСОБА_2 призначеної у 2009 році та не виплати їй 20% надбавки відповідно до Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні».

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Управління Пенсійного фонду України в м. Яремче Івано-Франківської області від 14.05.2015 № 114059.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Яремче Івано-Франківської області вчинити дії щодо виплати пенсії за вислугу років ОСОБА_2 в повному обсязі, що відповідає розміру раніше призначеної у 2009 році пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції чинній станом на 04.11.2009 з урахуванням того, що вислуга років ОСОБА_2 становить 20 років, 6 місяців та 28 днів.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Яремче Івано-Франківської області здійснити нарахування та виплату 20% надбавки згідно Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні».

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст постанови виготовлено 07 червня 2016 року

Головуючий суддя Н.В. Безименна

Судді В.О. Аліменко

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя Безименна Н.В.

Судді: Кучма А.Ю.

Аліменко В.О.