Справа № 288/119/15-а
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2016-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2016 року м. Київ К/800/32043/15

Вищий адміністративний суд України у складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С. (суддя-доповідач),
суддівМаслія В. І.,
Черпіцької Л. Т.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Попільнянському районі Житомирської області про визнання дій неправомірними; зобов'язання вчинити певні дії,

установив:

ОСОБА_4 звернувся з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Попільнянському районі Житомирської області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Попільнянського районного суду Житомирської області від 15 травня 2015 року позов задоволено: визнано неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в Попільнянському районі Житомирської області щодо зарахування позивачу пільгового стажу, що дає право на пільгову пенсію за віком; зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Попільнянському районі Житомирської області призначити, нарахувати та виплатити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 25 вересня 2014 року.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2015 року скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нове рішення, яким в позові відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, позивач подав касаційну скаргу, в якій просив його скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заперечень не надходило.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Судами встановлено, що позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Попільнянському районі Житомирської області з заявою про призначення пенсії.

Управління Пенсійного фонду України в Попільнянському районі Житомирської області листом від 13 листопада 2014 року № 3403/02, від 11 грудня 2014 року № 3820/02 позивачу відмовило в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в зв'язку з тим, що ним не додано необхідні документи, які підтверджують пільговий стаж, а саме: не додано доказів, що підтверджують проведення атестації робочих місць, а отже період роботи на посаді газоелектрозварювальника ручного зварювання в Попільнянській сільгосптехніці у ВАТ «Попільнянський райагрохім» та ПКП «Унава» до пільгового стажу зарахувати не можливо.

Не погоджуючись з діями відповідача, позивач заявив цей позов.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до Переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників Попільнянського райагрохім, станом на 01 липня 2994 року, акту про визначення шкідливості робочих місць в ПТО «Попільнянський райагрохім», карти умов праці позивач працював на вказаному підприємстві на посаді електрогазозварювальника, внесений до зазначеного переліку, та проведено атестацію зазначеної посади. Зайнятість позивача, як газоелектрозварювальника, на підприємстві Попільнянська сільгосптехніка, ПСП «Унава», Попільнянському райсільгоспхімі в судовому засіданні підтвердили свідки, які одночасно працювали з позивачем на вищевказаних підприємствах, та факт їх роботи на цих підприємствах підтверджується трудовими книжками.

Суд апеляційної інстанції з висновками суду першої інстанції не погодився, тому в позові відмовив.

Колегія судів касаційної інстанції погоджується з висновками апеляційного суду.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону № 1788-ХІІ мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у сфері реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно із пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Системний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку проведення атестації дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного суду України від 14 квітня 2015 року у справі за №21-383а14.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновками апеляційного суду про скасування незаконного рішення суду першої інстанції про те, що відмова управління ПФУ зарахувати період роботи позивача на посаді, яка включена до списку № 2, до пільгового стажу внаслідок непроведення атестації цієї посади на підприємстві є необґрунтованою та не відповідає вимогам закону.

Оскільки під час вирішення спору судом апеляційного інстанції не допущено порушення у застосуванні норм процесуального та матеріального права, то скаргу позивача слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: