Справа № 824/171/16-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2016-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/171/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Дембіцький П.Д.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

31 травня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Курка О. П. Білоуса О.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

позивача: ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

представників відповідача: ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Регіонального сервісного центру МВС у Чернівецькій області на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 29 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_6 до Регіонального сервісного центру МВС у Чернівецькій області, територіального сервісного центру №7342 регіонального сервісного центру МВС у Чернівецькій області про визнання дій протиправними,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Регіонального сервісного центру МВС у Чернівецькій області, територіального сервісного центру №7342 регіонального сервісного центру МВС у Чернівецькій області про визнання дій протиправними.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 29 березня 2016 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з даною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні позивач та представник позивача заперечували проти задоволення апеляційної скарги відповідача та просили суд залишити її без задоволення, а постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 29 березня 2016 року - без змін.

Представники відповідача підтримали доводи апеляційної скарги та просили суд задовольнити її.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 відповідно до свідоцтва про придбання майна на прилюдних торгах, виданого приватним нотаріусом ОСОБА_7, 18 вересня 2013 року набула у власність транспортний засіб марки МАЗ, типу: вантажний автокран, моделі КС3577, 1986 року випуску, номер шасі 89049, двигун №769175.

28 жовтня 2015 року за наслідками розгляду справи № 824/1976/15-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Чернівецькій області про визнання дій протиправними, стягнення коштів та зобовязання вичинити дії Чернівецьким окружним адміністративним судом адміністративний позов задовольнити частково. Зобовязано управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Чернівецькій області в особі структурного підрозділу - Центра надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів 7303 з обслуговування Кіцманського та Заставнівського районів повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про проведення державної перереєстрації транспортного засобу із закріпленням номерного знаку СЕ0003 АО за автомобілем марки МАЗ, типу: вантажний автокран, моделі КС3577, 1986 року випуску, номер шасі 89049, двигун №769175 та видачею свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

19 листопада 2015 року ОСОБА_2 звернулась до Територіального сервісного центру 7342 регіонального сервісного центру МВС в Чернівецькій області з заявою № 76791182 від 19.11.2015 року, у якій просила прийняти рішення про перереєстрацію за ОСОБА_2 транспортного засобу марки МАЗ, типу: вантажний автокран, моделі КС3577, 1986 року випуску, номер шасі 89049, двигун №769175 із закріпленням за ним із закріпленням номерного знаку СЕ0003 АО та видачею свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. До вказаної заяви додала реєстраційні документи на ТЗ, акт технічного огляду, квитанцію № 99 від 11.08.15 року на 146,7,96 грн., квитанцію № 101 від 11.08.15 року на 201,00 грн., квитанцію № 100 від 11.08.15 року на 190,15 грн. Однак, вказана заява не була розглянута, рішення по ній, не прийнято.

23 листопада 2015 року ОСОБА_2 з урахуванням рішення суду, яке набрало законної сили із заявою звернулась до Територіального сервісного центру 7342 регіонального сервісного центру МВС в Чернівецькій області у якій просила прийняти рішення про перереєстрацію за ОСОБА_2 транспортного засобу марки МАЗ, типу: вантажний автокран, моделі КС3577, 1986 року випуску, номер шасі 89049, двигун №769175 із закріпленням за ним із закріпленням номерного знаку СЕ0003 АО та видачею свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

03 грудня 2015р. Регіональним сервісним центром МВС в Чернівецькій області позивачу було направлено лист за №27/24-50, яким відмовлено в задоволенні заяви позивача. Відмову мотивовано тим, що номерний знак НОМЕР_1 відповідно до положень Наказу МВС України від 29.10.2007 №432 «Про встановлення вартості номерних знаків легкових автомобілів, виготовлених відповідно до вимог державних стандартів, які мають комбінацію з чотирьох однакових цифр і в межах від 0001 до 0009, що видаються за бажанням власників легкових автомобілів», може бути присвоєно виключно легковому типу автомобілю. Оскільки номерні знаки, що мають комбінацію чотирьох однакових цифр та від 0001-0009 видаються лише власникам легкових автомобілів, тому присвоєння номерного знаку СЕ 0003 АО вантажному автомобілю - неможливо.

Відповідно до статті 1 Закону України Про звернення громадян від 02.10.1996 № 393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно частини 1 статті 7 Закону України Про звернення громадян звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду. Частина 3 цієї ж статті вказує на те, що якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

У частині 1 статті 15 Закону України Про звернення громадян вказано, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти.

Статтею 19 цього Закону передбачено, що обов'язки органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, їх керівників та інших посадових осіб щодо розгляду заяв чи скарг.

Органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані: об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги.

Статтею 1 Закону України «Про адміністративні послуги» визначено, що адміністративна послуга - результат здійснення владних повноважень субєктом надання адміністративних послуг за заявою фізичної або юридичної особи, спрямований на набуття, зміну чи припинення прав та/або обовязків такої особи відповідно до закону.

Згідно із ст.4 вказаного Закону, державна політика у сфері надання адміністративних послуг базується на принципах: верховенства права, у тому числі законності та юридичної визначеності; стабільності; рівності перед законом; відкритості та прозорості; оперативності та своєчасності; доступності інформації про надання адміністративних послуг; захищеності персональних даних; раціональної мінімізації кількості документів та процедурних дій, що вимагаються для отримання адміністративних послуг; неупередженості та справедливості; доступності та зручності для субєктів звернень.

Положеннями ст. 5 Закону №5203-УІ зазначено, що виключно законами, які регулюють суспільні відносини щодо надання адміністративних послуг, встановлюються:

1)підстави для одержання адміністративної послуги;

2)субєкт надання адміністративної послуги та його повноваження щодо надання адміністративної послуги;

3)перелік та вимоги до документів, необхідних для отримання адміністративної послуги;

4)платність або безоплатність надання адміністративної послуги;

5)граничний строк надання адміністративної послуги;

6)перелік підстав для відмови у наданні адміністративної послуги.

Статтею 34 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення.

Державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов'язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків.

Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються відповідними підрозділами Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

На транспортні засоби оформляються та видаються реєстраційні документи, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України та закріплюються номерні знаки, які відповідають вимогам стандартів.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 р. № 889 «Про утворення територіальних органів з надання сервісних послуг Міністерства внутрішніх справ», утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи з надання сервісних послуг Міністерства внутрішніх справ, одним з яких є - Регіональний сервісний центр МВС в Чернівецькій області.

Єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видача реєстраційних документів і номерних знаків регулюється Постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. №1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів».

Цей Порядок є обов'язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх (п.2 Постанови КМУ 1388).

Відповідно до п.8 Постанови Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998р. №1388, державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

Згідно із п.16 Постанови Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998р. №1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, і арок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», на зареєстровані в уповноважених органах МВС транспортні засоби видаються свідоцтва про реєстрацію, а також номерні знаки, що відповідають державному стандарту України: два номерні знаки - на автотранспорт.

Згідно пункту 39 Порядку №1388 у разі перереєстрації транспортного засобу свідоцтво про реєстрацію підлягає заміні на загальних підставах.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року №1388 та з метою впорядкування роботи підрозділів Державтоінспекції МВС з питань видачі реєстраційних документів і номерних знаків Міністерством внутрішніх справ України наказом від 11 серпня 2010 року № 379, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 січня 2011 року за №123/18861, затверджено Інструкцію про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них (далі Інструкція № 379).

Інструкції №379 встановлює порядок здійснення центрами надання послуг, пов'язаних з використанням ТЗ засобів (далі - Центри), державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів (далі - ТЗ), оформлення і видачі свідоцтв про реєстрацію ТЗ, тимчасових реєстраційних талонів (далі - реєстраційні документи) та номерних знаків на ТЗ.

Абзацом першим глави 4 Інструкції №379 визначено, що перереєстрація ТЗ проводиться працівниками Центру з урахуванням вимог пунктів 8, 12, 15, 33 - 39 Порядку. У разі перереєстрації ТЗ свідоцтво про реєстрацію ТЗ (технічний паспорт) підлягає заміні на загальних підставах.

Відповідно до пункту 4.3. Інструкції №379 посадовими особами Центру у межах зони обслуговування приймаються до розгляду письмові заяви (додаток 1 або 2) фізичних або юридичних осіб, які стали спадкоємцями або правонаступниками ТЗ. При цьому виконуються дії, передбачені пунктами 3.1 - 3.18 глави 3 цієї Інструкції.

Згідно пункту 4.8. Інструкції №379 перереєстрація ТЗ у разі зміни їх власників проводиться на підставі документів, що підтверджують правомірність придбання ТЗ. Зняття з обліку таких ТЗ не проводиться. Попередньо видані свідоцтва про реєстрацію ТЗ (технічні паспорти) вилучаються та долучаються до матеріалів перереєстрації. При цьому виконуються дії, передбачені пунктами 3.1 - 3.13, 3.15 - 3.18 глави 3 цієї Інструкції.

Указаними пунктами глави 3 Інструкції №379 передбачено, зокрема, що для проведення реєстрації ТЗ посадовими особами Центру приймаються до розгляду письмові заяви власників ТЗ - фізичних або юридичних осіб, зразки яких наведено в додатках 1, 2 до цієї Інструкції.

Пунктом 3.1 Інструкції передбачено, що реєстрація ТЗ здійснюється на підставі заяви власника, документа, що посвідчує його особу, правомірність придбання ТЗ, відповідність конструкції ТЗ встановленим вимогам безпеки дорожнього руху. Після прийняття заяви посадовою особою Центру проводяться огляд ТЗ, перевірка документів та транспортного засобу за наявними базами даних АІС та в разі прийняття рішення щодо реєстрації після сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

Згідно пункту 3.5 Інструкції посадовою особою Центру перевіряються повнота і правильність внесення вартості плати за послуги, що можуть надаватися підрозділами ДАІ згідно з Переліком платних послуг, які можуть надаватися органами та підрозділами Міністерства внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2007 N 795 (із змінами), а також повнота та правильність відшкодування вартості спеціальної продукції.

Відповідно до пункту 3.6 Інструкції, квитанції або платіжні доручення про сплату вартості послуг, спеціальної продукції та обов'язкових платежів власників ТЗ долучаються до реєстраційної справи (крім квитанцій про сплату збору за першу реєстрацію ТЗ, які повертаються власнику, а до справи долучаються їх копії).

Пунктом 3.11 Інструкції передбачено, що після проведення всіх перевірок у заяву (додатки 1 або 2) про реєстрацію ТЗ уповноваженою посадовою особою Центру, яка приймає рішення, вноситься чіткий запис про прийняте щодо реєстрації ТЗ рішення, яке підтверджується підписом із зазначенням П. І. Б. та дати. Запис про відмову в реєстрації ТЗ із зазначенням мотивованих підстав відмови також вноситься в цю заяву, копія якої повертається власнику ТЗ або його представнику. На прохання заявника складається окрема письмова відповідь про підставу відмови в реєстрації ТЗ, яка підписується уповноваженою посадовою особою та реєструється в установленому порядку. Такий порядок застосовується також при наданні відмови у видачі інших реєстраційних документів і номерних знаків.

У пункті 3.15 Інструкції зазначено, що на зареєстровані ТЗ Центром видаються реєстраційні документи, а також номерні знаки, що відповідають вимогам державного стандарту України (пункт 3.15.).

Як встановлено судом апеляційної інстанції, 23 листопада 2015 року ОСОБА_2 з урахуванням рішення суду, яке набрало законної сили із заявою звернулась до Територіального сервісного центру 7342 регіонального сервісного центру МВС в Чернівецькій області у якій просила прийняти рішення про перереєстрацію за ОСОБА_2 транспортного засобу марки МАЗ, типу: вантажний автокран, моделі КС3577, 1986 року випуску, номер шасі 89049, двигун №769175 із закріпленням за ним із закріпленням номерного знаку СЕ 0003 АО та видачею свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Крім того, в даній заяві зазначила, у разі відмови у присвоєні на вказаний вище транспортний засіб номерного знаку СЕ 0003 АО, надати обґрунтовану письмову відмову, перереєстрацію із закріпленням іншого номерного знаку не проводити.

03 грудня 2015 р. Регіональним сервісним центром МВС в Чернівецькій області позивачу було направлено лист за №27/24-50, яким відмовлено в задоволенні заяви позивача. Відмову мотивовано тим, що номерний знак НОМЕР_1 відповідно до положень Наказу МВС України від 29.10.2007 №432 «Про встановлення вартості номерних знаків легкових автомобілів, виготовлених відповідно до вимог державних стандартів, які мають комбінацію з чотирьох однакових цифр і в межах від 0001 до 0009, що видаються за бажанням власників легкових автомобілів», може бути присвоєно виключно легковому типу автомобілю. Оскільки номерні знаки, що мають комбінацію чотирьох однакових цифр та від 0001-0009 видаються лише власникам легкових автомобілів, тому присвоєння номерного знаку СЕ 0003 АО вантажному автомобілю - неможливо.

Так, на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2007 року №1076 Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 31 січня 1992 року №47 і від 11 липня 2000 року №1081 та з метою впорядкування діяльності підрозділів Державтоінспекції пунктом 1 наказу Міністерства внутрішніх справ України від 29 жовтня 2007 року №432, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 листопада 2007 року за №1310/14577, Про встановлення вартості номерних знаків легкових автомобілів, виготовлених відповідно до вимог державних стандартів, які мають комбінацію з чотирьох однакових цифр і в межах від 0001 до 0009, що видаються за бажанням власників легкових автомобілів встановлено, що вартість номерних знаків легкових автомобілів, виготовлених відповідно до вимог державних стандартів, які мають комбінацію з чотирьох однакових цифр і в межах від 0001 до 0009, що видаються за бажанням власників легкових автомобілів, згідно з додатком.

Відповідно до додатку до пункту 1 наказу Міністерства внутрішніх справ України від 29 жовтня 2007 року № 432 вартість 20000,00 грн. встановлена для номерних знаків з комбінацією цифр 0001-0005, 0007-0009, 5555, 7777 лише для легкових автомобілів.

Отже, враховуючи вищезазначений наказ, колегія суддів вважає, що номерні знаки які мають комбінацію з чотирьох однакових цифр і в межах від 0001 до 0009, видаються за бажанням власників тільки легкових автомобілів, а тому посилання позивача на те, що вказані номерні знаки присвоюються усім транспортним засобам, зокрема, і вантажним є безпідставними та необґрунтованими.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь - які докази на підтвердження оплати за номерні знаки, як це передбачено додатком до наказу Міністерства внутрішніх справ України від 29 жовтня 2007 року № 432.

Також, як пояснив в судовому засіданні представник відповідача, що оскільки вищевказаний порядок видачі номерних знаків стосується легкових автомобілів, а для перереєстрації був пред'явлений вантажний транспортний засіб, позивачу, уповноваженою посадовою особою Територіального сервісного центру МВС в Чернівецькій області, ОСОБА_8, на підставі п. 10.7 Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них № 379 від 11.08.2010 року було запропоновано отримати інший номерний знак, який проводиться під звіт працівникам центру для повсякденного використання в порядку зростання цифрових номерів. Однак позивачем дана пропозиція була відхилена.

А тому, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що Регіональний сервісний центру МВС у Чернівецькій області при надані відповіді на заяву ОСОБА_2 від 23 листопада 2015 року діяв на підставі та відповідно до вимог чинного законодавства України. Також, колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на те, що ОСОБА_2 у своїй заяві просила перереєстрацію із закріпленням іншого номерного знаку на вказаний транспортний засіб не проводити.

Щодо посилання відповідача у апеляційній скарзі на закриття провадження у даній справі суд зазначає слідуюче.

Відповідно до стаття 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін;

2) змінити постанову суду;

3) скасувати її та прийняти нову постанову суду;

4) скасувати постанову суду і залишити позовну заяву без розгляду або закрити провадження у справі;

5) визнати постанову суду нечинною і закрити провадження у справі.

Згідно ст.203 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Статтею 157 КАС України суд закриває провадження у справі:

1) якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства;

2) якщо позивач відмовився від адміністративного позову і відмову прийнято судом;

3) якщо сторони досягли примирення;

4) якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами;

5) у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою особи, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва, або ліквідації підприємства, установи, організації, які були стороною у справі.

Однак, апелянтом ні в апеляційній скарзі ні в судовому засіданні не наведено ніяких доводів щодо закриття провадження у даній адміністративній справі, а тому колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що посилання апелянта на закриття провадження є безпідставним та необґрунтованим.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що прийняте рішення (відповідь) відповідачем є правомірним та прийнято з дотриманням вимог чинного законодавства, оскільки позивачем не доведено та не надано суду належних та допустимих доказів щодо протиправності та необґрунтованості оскаржуваного рішення (відмови).

В силу пункту 3 частини 1 статті 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

З огляду на викладене, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 3 ч. 1 ст. 202 КАС України, суд апеляційної інстанції, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, вирішив скасувати її та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову, з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Регіонального сервісного центру МВС у Чернівецькій області задовольнити частково.

Постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 29 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_6 до Регіонального сервісного центру МВС у Чернівецькій області, територіального сервісного центру №7342 регіонального сервісного центру МВС у Чернівецькій області про визнання дій протиправними скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволені адміністративного позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_9 ОСОБА_10