Справа № 2-а-6094/11
Суддя: Слободян Н. П.
Дата ухвалення: 2016-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-6094/11
Провадження № 6-а/366/4/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 червня 2016 року смт. Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі головуючої судді Слободян Н.П., (секретар судового засідання Мартовицька Н.Є.), розглянувши в порядку письмового провадження заяву старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення № 2-а-6094/11 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області про перерахунок пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

Старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області звернувся до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання постанови Іванківського районного суду Київської області по адміністративній справі № 2-а-26094/11 від 17.06.2011 року.

Заява мотивована тим, що зазначеною постановою було зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області зробити ОСОБА_2 перерахунок та виплатити перераховані суми відповідно до ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»: основної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій з 13.04.2011 року, додаткової пенсії у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком з 01.11.2010 року, розраховуючи з прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням проведених виплат. Також зобовязано відповідно до ст. 39 цього ж Закону зробити їй перерахунок та виплатити доплату, виходячи з розміру однієї мінімальної заробітної плати щомісяця за період з 01.11.2010 року з урахуванням проведених виплат. Рішення суду виконано в частині нарахування підвищення пенсії, в частині виплати кошів рішення не виконане, і виконати без участі боржника рішення неможливо, тому виконавчий лист підлягає поверненню до органу, який його видав. У цій категорії справ зміна способу і порядку виконання рішення можлива шляхом зміни зобовязання здійснити виплати на стягнення цих виплат. Така зміна можлива лише у разі виконання боржником зобовязальної частини рішення про нарахування соціальних виплат. Відповідно до ст. 36 п.1 Закону України «Про виконавче провадження»: за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання. Тому державний виконавець просив змінити спосіб і порядок виконання рішення шляхом зміни зобовязання здійснити виплати на стягнення нарахованих УПФУ в Іванківському районі коштів , а саме 38642,05 грн.

У судове засіданні сторони не з*явились, хоча були повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду заяви. Неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Представник УПФУ надіслав суду письмове заперечення.

Розглянувши заяву, додані до неї документи, письмове заперечення, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У заяві про зміну способу і порядку виконання рішення суду державний виконавець посилається на наявність обставин, що ускладнюють виконання судового рішення.

Суд не погоджується з цим, виходячи з наступних міркувань.

У червні 2011 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про визнання дій управління ПФУ незаконними та зобовязання здійснити перерахунок її пенсії відповідно до статей 39, 50, 54 Закону України від 28 лютого 1991року № 796 - ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон № 796-ХІІ) з 01.11.2010 року по 01.05.2011 року як інваліду ІІ групи внаслідок захворювання, повязаного з Чорнобильською катастрофою.

Іванківський районний суд Київської області рішенням від 17 червня 2011 року, залишеним без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2013 року, позов задовольнив частково: визнав протиправними дії управління ПФУ, та зобовязано УПФУ в Іванківському районі зробити ОСОБА_2 перерахунок та виплатити перераховані суми відповідно до ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»: основної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій з 13.04.2011 року, додаткової пенсії у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком з 01.11.2010 року, розраховуючи з прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням проведених виплат. Також зобовязано відповідно до ст. 39 цього ж Закону зробити їй перерахунок та виплатити доплату, виходячи з розміру однієї мінімальної заробітної плати щомісяця за період з 01.11.2010 року з урахуванням проведених виплат. У справі допущено негайне виконання.

30.03.2016 року старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області відкрив виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-а-6094, виданого на підставі зазначеного судового рішення.

Згідно з розпорядженням від 18 серпня 2011 року № 180441, виданим відповідачем, ОСОБА_2 здійснено перерахунок пенсії, а пенсійну справу скеровано для проведення виплати до управління ПФУ.

У травні 2016 року державний виконавець звернувся до суду з заявою, в якій просив змінити порядок і спосіб виконання рішення із зобовязання нарахувати та виплатити пенсію на її стягнення. На обґрунтування заяви послався на те, що управління ПФУ рішення суду виконало лише в частині перерахунку та нарахування пенсії, але на виконало у частині її виплати через відсутність у боржника коштів, які мають бути зараховані з Державного бюджету України.

Із конститутивних ознак норм частини першої статті 263 КАС в поєднанні з адміністративними правовими нормами статей 6, 105, 162 цього Кодексу випливає, що вони гарантують право особи на звернення за захистом їх порушених прав, свобод чи інтересів субєктами владних повноважень і визначають підстави, форми та способи захисту цих прав.

Зокрема, у частині першій статті 6 КАС встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до частини четвертої статті 105 КАС адміністративний позов може містити як вимоги про зобовязання відповідача субєкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії, так і про стягнення з нього коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з частинами першою та другою статті 162 КАС за результатами розгляду звернення особи до суду з адміністративним позовом і в разі його задоволення можуть бути прийняті постанови про: 1) визнання протиправними рішення субєкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобовязання відповідача вчинити певні дії; 3) зобовязання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності обєднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) обєднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) субєкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

У частині першій статті 263 КАС передбачено право на звернення із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, встановлено коло осіб, які можуть звернутися із такою заявою, та визначено умови такого звернення, зокрема наявність обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо). Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Як зміну способу і порядку виконання судового рішення розуміють застосування судом нових заходів щодо його реалізації у звязку з неможливістю виконання цього рішення раніше визначеними способом і порядком. При цьому зміна способу виконання не має змінювати (зачіпати) суті самого судового рішення.

Як установлено у справі, ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про визнання протиправними дій управління ПФУ і з вимогою зобовязати останнє перерахувати і виплатити пенсію з огляду на обставини, зазначені в позовній заяві. Іванківський районний суд Київської області рішенням від 17 червня 2011 року розглянув ці вимоги і зобовязав управління ПФУ перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_2 на підставах, у розмірі та за проміжок часу, зазначених у судовому рішенні.

Рішення суду в частині перерахунку пенсії було виконано, однак сама пенсія не була виплачена, оскільки на рахунок управління ПФУ не надійшли відповідні кошти із Державного бюджету України. За таких обставин державний виконавець звернувся до суду з заявою про зміну порядку і способу виконання судового рішення.

Аналізуючи норми частини першої статті 263 КАС у системному звязку із нормами, які гарантують право на судовий захист і передбачають форми й способи його реалізації, можна дійти висновку, що в контексті спірних правовідносин обставини, якими обґрунтовувалася необхідність зміни способу і порядку виконання судового рішення, не можуть бути підставами для такої зміни, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не може бути змінений на стадії виконання судового рішення і поза межами судового розгляду позову по суті. Варто також зазначити, що невиконання управлінням ПФУ судового зобовязання в частині виплати пенсії через брак коштів на її виплату в розумінні частини першої статті 263 КАС не може бути вагомою причиною для зміни способу і порядку виконання судового рішення, оскільки ця виплата буде виконана при надходженні коштів із Державного бюджету України.

Аналогічна правова позиція щодо застосування частини першої статті 263 КАС, якою передбачено право на звернення із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, була висловлена раніше колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду Україниу постановах від 11 листопада 2014 року (справа № 21-475а14) та від 25 листопада 2014 року ( справа № 21-506а14).

Враховуючи викладене вище суд відмовляє у задоволенні заяви державного виконавця.

Керуючись ст. 263 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Іванківський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з моменту отримання її копії.

Суддя Слободян Н.П.