Справа № 621/892/16-а
Суддя: Овдієнко В. В.
Дата ухвалення: 2016-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

іменем України

07 червня 2016 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Овдієнка В.В.

з участю: секретаря Іванової О.В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону №3 УПП у м. Харкові молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

29.04.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до інспектора роти №4 батальйону №3 УПП у м. Харкові молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 з наступними вимогами: визнати протиправними дії інспектора роти №4 батальйону №3 УПП у м. Харкові молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 щодо винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 №940521 від 22.04.2016 року, складені відносно нього, скасувати постанову інспектора роти №4 батальйону №3 УПП у м. Харкові молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 серії ПС1 №940521 від 22.04.2016 року у справі про адміністративні правопорушення відносно нього, передбачене за ч. 2 ст. 122 КУпАП, про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 22 квітня 2016 року близько 15:45 години він на автомобілі LEXUS GX 470, реєстраційний номер НОМЕР_1, їхав по Полтавському шляху м. Харкова.

Автомобіль був зупинений інспектором УПП молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_2, пояснивши це тим, що він порушив вимоги Правил дорожнього руху, а саме "здійснив виїзд на трамвайну колію попутного напряму за наявності знаку 5.16. перед перехрестям, чим порушив п. п. 11.9 ПДР України".

Не взявши до уваги його пояснень та заперечень щодо наявності правопорушень в його діях, інспектором була винесена Постанова (серія ПСІ № 940521) у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно вказаної постанови на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 425 грн.

Вважав, що вказані інспектором в постанові факти не відповідають дійсності, постанова складена з порушенням вимог діючого законодавства та підлягає скасуванню, зважаючи на наступне.

Як вже зазначалось, підставою для винесення постанови стало порушення, на думку інспектора, ним пункту 11.9. Правил дорожнього руху.

Згідно пункту 11.9. Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306: "11.9. Забороняється виїжджати на трамвайну колію зустрічного напрямку, відокремлені від проїзної частини трамвайні колії та розділювальну смугу."

Рух та розташування керованого ним транспортного засобу здійснювались у повній відповідності до приписів Правил дорожнього руху, по правій полосі, у межах дозволеної швидкості руху. Відокремлених від проїзної частини трамвайних колій та розділювальної смуги на вказаній ділянці дороги взагалі не було.

Жодних обґрунтувань та доказів скоєння ним правопорушення інспектором не надано.

Крім того, у постанові, що оскаржується інспектор посилається на пункт Правил дорожнього руху, що забороняє рух по трамвайним коліям зустрічного напряму, проте за текстом постанови зазначає про начебто його "виїзд на трамвайну колію попутного напряму". У чому в такому разі полягає порушення є незрозумілим.

Оскільки факт порушення ним Правил дорожнього руху не був зафіксований жодним приладом фіксації, не підтверджується показаннями свідків, викладена відповідачем інформація в Постанові є виключно його суб'єктивною позицією та не може вважатись належним доказом вчинення ним адміністративного правопорушення.

Більш того, викладені у постанові обставини говорять про відсутність скоєння ним правопорушення.

Відповідачем при винесені постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується його висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, зокрема не було зафіксовано покази свідків, та не зазначено мотивів відхилення інших доказів, на які посилався позивач.

Вважав, що постанова серії ПС1 №940521 у справі про адміністративне правопорушення від 22 квітня 2016 року винесена з порушеннями його прав та чинного законодавства України, є необґрунтованою, протиправною та незаконною, вона підлягає скасуванню.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні наполягав на задоволені позову з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач інспектор роти №4 батальйону №3 УПП у м. Харкові молодший лейтенант поліції ОСОБА_2, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, заперечень проти позовної заяви не надала, заяв про відкладення розгляду справи не подавала.

У відповідністю з ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду повторно не прибув в судове засідання без повідомлення про причини неприбуття, суд визнав необхідним розглядати справу за його відсутністю та вирішити справу на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши надані докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати наступні обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Постановою інспектора інспектора роти №4 батальйону №3 УПП у м. Харкові молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 від 22.04.2016 року серії ПС1 №940521 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке виявилося в тому, що 22.04.2016 року ОСОБА_1 керував автомобілем LEXUS GX 470, реєстраційний номер НОМЕР_1, по Полтавському шляху, 118, м. Харків здійснив виїзд на трамвайну колію попутного напрямку за наявності знаку 5.16 перед перехрестям, чим порушив п.п. 11.9 ПДР України". (а. с. 5).

Відповідно до п. п. 11.9 Правил дорожнього руху, забороняється виїжджати на трамвайну колію зустрічного напрямку, відокремлені від проїзної частини трамвайні колії та розділювальну смугу.

Зазначивши у постанові про вчинення позивачем порушення вимог пункту 11.9 Правил дорожнього руху, відповідач не вказав, яку з дій, передбачених зазначеним пунктом правил, вчинив відповідач і навпаки, зазначена у постанові дія - "виїзд на трамвайну колію попутного напрямку", не передбачена пунктом 11.9 Правил дорожнього руху.

Відповідачем не надано будь-яких заперечень проти позовної заяви, не надано доказів, що спростовують доводи позивача щодо відсутності в його діях порушення Правил дорожнього руху, а відповідно і незаконності винесеної у відношенні нього постанови про накладення адміністративного стягнення.

Докази, які б спростували твердження позивача щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, не зазначені у постанові по справі про адміністративне правопорушення, а також не надані відповідачем і під час розгляду справи в суді.

Таким чином, суть адміністративного правопорушення, яка викладена відповідачем у постанові про адміністративне правопорушення від 22.04.2016 року, не ґрунтується на фактичних даних, а ґрунтується на припущенні відповідача про вчинення позивачем правопорушення, що суперечить вимогам ст. ст. 251, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення і є підставою для визнання постанови про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 необґрунтованою та незаконною, такою, що прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та (або) визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств та організацій.

Оскаржена позивачем постанова не відповідає вимогам чинного законодавства та порушує права та охоронювані законом інтереси позивача, через що позовні вимоги про скасування цієї постанови є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, ч. 1 ст. 41, 70, 71, ч. 4 ст. 128, 158-163, 167, 171-2 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправними дії інспектора роти №4 батальйону №3 УПП у м. Харкові молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 щодо винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 №940521 від 22.04.2016 року відносно ОСОБА_1.

Скасувати постанову інспектора роти №4 батальйону №3 УПП у м. Харкові молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 серії ПС1 №940521 від 22.04.2016 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання її копії.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий: