Справа № 641/3049/16-а
Суддя: Богдан М. В.
Дата ухвалення: 2016-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Комінтернівський районний суд м.Харкова

Провадження № 2-а/641/53/2016 Справа №641/3049/16-а
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 травня 2016 року Комінтернівський районний суд м.Харкова у складі:
головуючого судді - Богдан М.В.,

за участю секретаря - Дрокіної С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії,-
П О С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до Міністерства оборони України, в якому просить визнати протиправним та скасувати п. 13 Протоколу № 1 від 07 травня 2014 року рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби в частині визначення ОСОБА_1 розміру одноразової грошової допомоги по інвалідності; зобов`язати Міністерство оборони України здійснити перерахунок одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у розмірі 20-ти місячного грошового забезпечення виходячи із щомісячного розміру грошового забезпечення на дату встановлення інвалідності 3 групи внаслідок захворювання, пов`зяаного з наслідками Чорнобильської катастрофи, що мало місце в період проходження військової служби, а саме на 10 лютого 2009 року, з урахуванням раніше виплачених коштів; зобов`язати відповідача подати до суду звіт про виконання судового рішення після спливу двохмісячного терміну з моменті набрання рішенням законної сили. Вийти за межі позову в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів за захистом яких позивач звертається.
В обґрунтування позову позивач посилалась на те, що з 21.04.1994 року по 10.12.2003 року проходила військову службу в ЗСУ по контракту. На підставі довідки в/ч НОМЕР_1 №145/4293 від 04.08.2003 року її здоров`я було визначено як обмежено придатної до військової служби. 08.12.2003 року наказом №38-МП начальнику Генерального штабу ЗС України її звільнено в запас по п. 63 підпунктом «в» (за станом здоров`я). Із списків частини виключена 10.12.2003 року наказом начальника Харківського зонального відділу Військової служби правопорядку №130 від 10.12.2003 року. На підставі довідки МСЕК №0327707 від 29.12.2003 року їй була визначена ступінь втрати професійної працездатності з 10.12.2003 року - 15 %. На підставі цієї довідки вона в 2003 року отримала страхову виплату в сумі 1200,00 грн. На підставі акту МСЕК з 10.02.2009 року вона стала інвалідом 3 групи від захворювання, отриманого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії. Зазначає, що протиправними діями відповідача, які полягають в неправильному нарахуванні суми одноразової грошової допомоги, яку вона отримала за постановою ХОАС. Грошова допомога повинна обчислюватися з розміру її грошового забезпечення на момент встановлення їй групи інвалідності, а саме 10.02.2009 року, а не з розміру грошового забезпечення на момент звільнення, а саме 10.12.2003 року.

В судовому засіданні представник позивача та позивач підтримали заявлені позовні вимоги та просили позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував. В своїх запереченнях не погоджуються з вимогами позивача, заперечують проти позову, вважають його необґрунтованим, безпідставним та таким, що задоволенню не підлягає. З заперечень вбачається, що згідно абз. 5 п. 2 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військо службовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 за № 499, грошове забезпечення визначається для військовослужбовців, які перебувають на кадровій військовій службі або проходять військову службу за контрактом, - за останньою посадою, яку вони займали на день втрати працездатності, а звільнених із служби на день звільнення, виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років. Таким чином, грошове забезпечення для виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з інвалідністю повинно визначатися на день її звільнення 10.12.2003 р., виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, а не на час встановлення їй інвалідності. Крім того, ОСОБА_1 без поважних причин пропустила строк звернення до адміністративного суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши надані суду письмові матеріали, приходить до наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що з 21.04.1994 року по 10.12.2003 року ОСОБА_1 проходила військову службу в ЗСУ по контракту.

На підставі довідки в/ч НОМЕР_1 №145/4293 від 04.08.2003 року її здоров`я було визначено як обмежено придатної до військової служби.

На підставі цієї довідки позивач в 2003 року отримала страхову виплату в сумі 1200,00 грн. На підставі акту МСЕК з 10.02.2009 року вона стала інвалідом 3 групи від захворювання, отриманого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

Наказом № 38- МП від 08.12.2003 року начальника Генерального штабу Збройних Сил України її було звільнено в запас по пункту 63, підпункту «в» (за станом здоров`я). Із списків частини виключена 10.12.2003 року наказом начальника Харківського зонального відділу Військової служби правопорядку № 130 від 10.12.2003 р.

На підставі довідки МСЕК № 0327707 від 29.12.2003р. «Про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках застрахованого», позивачці була визначена ступінь втрати професійної працездатності з 10.12.2003 року 15 %. На підставі цієї довідки та ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» вона отримала в 2003 році від ВАТ НАСК «Оранта`страхову виплату в сумі 1200 грн.

Протоколом засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 10.02.2009 р. № 98 встановлено, що захворювання, за якими позивач згідно зазначеної вище довідки була визнана обмежено придатною до військової служби і які в подальшому призвели до розвитку певних захворювань, пов`язані з наслідками Чорнобильської катастрофи в період проходження військової служби. На підставі Довідки до акту огляду МСЕК від 13.02.09 р. Серія Хар-07 №009435 позивач стала інвалідом 3-ої групи від захворювання, отриманого внаслідок Чорнобильської катастрофи в період проходження військової служби.

На підставі довідки МСЕК Серія ХАР-05 № 001194 від 13.02.2009 р. «Про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках застрахованого», позивачці була визнана ступінь втрати професійної працездатності 50 %.

Позивачка звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_2 з заявою про виплату страхової суми. 10 березня 2009 року позивачці було відмовлено з посиланням на припинення ліцензування діяльності НАСК «Оранта».

Позивач, 22.05.2009 року звернулась з письмовою заявою до військового комісаріату Харківської області стосовно виплати їй одноразової грошової допомоги на підставі ст.16 п.2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", проте Військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_3 було відмовлено у виплаті позивачу допомоги.

Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06.09.2010 року було задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 . Визнано протиправними дії Міністерства оборони України та ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо відмови в виплаті одноразової грошової допомоги у відповідності до вимог ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Зобов`язано Міністерство оборони України провести нарахування позивачу місячного грошового забезпечення згідно Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» розділ II стаття 9 «Грошове забезпечення військовослужбовців». Зобов`язано Міністерство оборони України провести виплату позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю, що настала після звільнення з військової служби внаслідок захворювання, пов`язаного з її проходженням в розмірі 36 місячного грошового забезпечення відповідно підпункту 2 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб» в сумі 20745, 60 грн. та забезпечити її виплату з 22.05.2009 р., та з надісланням його до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 з отриманням коштів на ім`я позивача від Міністерства оборони України провести їх виплату на користь позивача.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 30.11.2011 року, за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано неправомірними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо відмови у виплаті одноразової грошової допомоги по інвалідності, що настала внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження військової служби. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 подати до Міністерства оборони України висновок для прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 499 та Методичних рекомендацій щодо порядку оформлення фінансування та виплати одноразової грошової допомоги.

Зі змісту вказаної вище постанови, встановлено що суд апеляційної інстанції вважає відмову у виплаті позивачу допомоги неправомірною, оскільки ст.16 Закону України "про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", а також Постанова та Порядок пов"язують право на отримання вказаної допомоги з часом настання підстав (в даному випадку - інвалідності) для отримання допомоги, та жодним чином не пов"язують таке право з часом звільнення з військової служби.

Також, судом апеляційної інстанції доведено наявність у ОСОБА_1 права на отримання одноразової грошової допомоги у відповідності до вимог ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", оскільки позивачеві інвалідність встановлено після 01 січня 2007 року внаслідок захворювання, пов"язаного з проходженням військової служби, таким чином колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про наявність у позивача права на отримання грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Статтею 72 КАС України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як передбачено ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Листом від 31.01.2012 року ІНФОРМАЦІЯ_4 було повідомлено ОСОБА_1 про те, що документи стосовно виплати одноразової грошової допомоги згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 р. №499 "Про порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов"язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб" оформлені Харківським обласним військовим комісаріатом та надіслані Департаменту фінансів МО України для вирішення питання виплати зазначеної допомоги.

Також, судом встановлено, що на запит Департаменту фінансів Міністерства оборони України Харківським обласним військовим комісаріатом було надіслано копії постанови Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06.09.2010 р. та копію постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 30.11.2011 року.

Проте, 22.05.2013 року Комісією Міністерства оборони України було прийнято рішення, оформлене у вигляді протоколу Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов"язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби , яким відповідно до п.57 протоколу №5 від 22.05.2013 року, яким відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги старшому прапорщику у запасі ОСОБА_1 .

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2013 року, яка набрала законної сили, адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій незаконними задоволено частково. Скасувано пункт 57 протоколу №5 від 22 травня 2013 року засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов"язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби в частині що стосується старшого прапорщика у запасі ОСОБА_1 . Зобов"язано Міністерство оборони України вчинити дії щодо нарахування та виплати старшому прапорщику у запасі ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в зв"язку з встановленням інвалідності ІІІ групи внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження військової служби в розмірі 20 місячного грошового забезпечення з урахуванням раніше виплаченої суми, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов"язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб".

У задоволенні адміністративного позову в іншій частини позовних вимог відмовлено.

Відповідно до Ст. 17 Конституції України, держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Відповідно до Ст. 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у разі інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначено Постановою КМУ «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб» за № 499 від 28 травня 2008 року.

Беручи до уваги те, що позивач є особою, звільненою з військовою служби, якій встановлена інвалідність ІІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з наслідками Чорнобильської катастрофи в період проходження військової служби, суд вважає, що позивач має право на виплату їй одноразової грошової допомоги котра повинна обчислюватися з розміру грошового забезпечення відповідної категорії військовослужбовців на момент встановлення йому групи інвалідності, як це зазначено у вищевказаному Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року за № 499.

Відповідно до ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Таким чином позбавлення позивача права на виплати відповідно до нових редакцій вказаних законів є порушенням зазначеної конституційної норми.

Згідно з ч. 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі невідповідності нормативно-правового акту закону України або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. Оскільки вказаний Закон України та Постанова Кабінету Міністрів України мають вищу юридичну силу у порівнянні з листом Міністерства оборони України від 07 листопада 2014 року та Методичними рекомендаціями Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 01 липня 2008 року та від 03 серпня 2011 року, останні три правові акти у частині, що суперечить Закону і Постанові, застосуванню при розгляді зазначеної справи, не підлягають.

Пунктом 2 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року за № 499 встановлено, що грошове забезпечення визначається: для військовослужбовців, які перебувають на кадровій військовій службі або проходять військову службу за контрактом, - за останньою посадою, яку вони займали на день втрати працездатності, а для звільнених з військової служби - на день звільнення, виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія), одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно з частиною другою статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з п. 2 Рішення Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року №1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) до події, факту застосовується той закон або нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали чи мали місце.

Тому для факту встановлення позивачу інвалідності, як підстави зазначеної одноразової грошової виплати у зв`язку з інвалідністю, в тому числі і для визначення конкретного розміру складових грошового забезпечення за останньою посадою, яку позивач займала при звільнені, повинні застосовуватися закони та підзаконні нормативні акти, що діяли станом на 10.02.2009 року, тобто на день встановлення позивачу Харківською обласною медико - соціальною експертизою ІІІ групи інвалідності.

Станом на 10.02.2009 року чинними нормативно-правовими актами щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів, а також осіб, звільнених з військової служби є: Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Постанова Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року за № 499 та затверджений нею Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у судовому засіданні було доведено обґрунтованість позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування п. 13 Протоколу № 1 від 07 травня 2014 року рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби в частині визначення ОСОБА_1 розміру одноразової грошової допомоги по інвалідності. А також зобов`язання Міністерства оборони України здійснити ОСОБА_1 перерахунок одноразової грошової допомоги передбаченої ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі 20-місячного грошового забезпечення, встановленому Постановою Кабінету Міністрів України « Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб» від 28 травня 2005 року за №499 із змінами, внесеними Постановою КМ №815 від 25.07.2011 року, виходячи з щомісячного розміру грошового забезпечення на дату встановлення ОСОБА_1 Харківською обласною медико-соціальною експертизою 3 групи інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з наслідками Чорнобильської катастрофи в період проходження військової служби, а саме на 10 лютого 2009 року, з урахуванням раніше виплачених коштів та надісланням і виплатою через Харківський обласний військовий комісаріат.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 Ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно із частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Як зазначено в ч. 2 Ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 Ст. 140 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Частина 2 Ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України надає право оскаржити нормативно-правовий акт особам, щодо яких його застосовано.

Таким чином, суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази у сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Суд відмовляє в задоволенні позову в частині виходу за межі позовних вимог, так як ці позовні вимоги не засновані на законі, тому задоволенню не підлягають.
Суд також стягує судові витрати на підставі ч.ч.1, 3 ст. 94 КАС України.
На підставі викладеного керуючись ст.ст.6-14, 71, 86, 94, 158, 159, 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, Конституцією України, Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військо службовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженими -

П О С Т А Н О В И В :
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати п. 13 Протоколу № 1 від 07 травня 2014 року рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби в частині визначення ОСОБА_1 розміру одноразової грошової допомоги по інвалідності.
Зобов`язати Міністерство оброни України здійснити ОСОБА_1 перерахунок одноразової грошової допомоги передбаченої ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі 20-місячного грошового забезпечення, встановленому Постановою Кабінету Міністрів України « Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб» від 28 травня 2005 року за №499 із змінами, внесеними Постановою КМ №815 від 25.07.2011 року, виходячи з щомісячного розміру грошового забезпечення на дату встановлення ОСОБА_1 Харківською обласною медико-соціальною експертизою 3 групи інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з наслідками Чорнобильської катастрофи в період проходження військової служби, а саме на 10 лютого 2009 року, з урахуванням раніше виплачених коштів та надісланням і виплатою через Харківський обласний військовий комісаріат.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через районний суд протягом 10 днів з дня її проголошення, або протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя - М. В. Богдан