Справа № 2а-2984/10/0370
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2016-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" червня 2016 р. м. Київ К/800/24372/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача Голубєвої Г.К.

Суддів Приходько І.В.

Сіроша М.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торговельне підприємство «Фенікс» на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2015 року по справі № 2а-2984/10/0370 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торгівельне підприємство «Фенікс» до Володимир-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Волинській області про скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгівельне підприємство «Фенікс» звернулось до суду з позовом до Володимир-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Волинській області про скасування рішення від 11.08.2010 року № /8675/23-409, яким застосовано штрафні (фінансові) санкцій в розмірі 72285,00 грн.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2010 року у даній справі позов задоволено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2015 року скасовано постанову Волинського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2010 року та прийнято нове рішення про відмову у задоволенні позову з мотивів безпідставності заявлених вимог.

Не погодившись із постановою суду апеляційної інстанції, позивач подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2015 року як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, та залишити без змін постанову суду першої інстанції, оскільки скаржник вважає її такою, що прийнята з правильним застосуванням норм чинного законодавства.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що 28.07.2010 року працівники Державної податкової адміністрації у Волинській області провели перевірку господарської одиниці - кафе «Фенікс», яке розташовано за адресою: Волинська область, Шацький район, урочище Гряда, база відпочинку, яке належить ТОВ «Виробничо-торговельне підприємство «Фенікс», з питань дотримання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій, за результатами якої складено акт № 202080.

В акті перевірки зазначається про виявлені під час перевірки порушення (в частині, що є предметом спору в даній справі) п. п. 2.2, 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 року № 637 (далі - Положення), а саме - встановлено факт неоприбуткування готівкових коштів в сумі 14457,00 грн. згідно з фіскальним звітним чеком від 27.07.2010 року № 0720 в Книзі обліку розрахункових операцій (КОРО) від 14.06.2010 року №-316001173-Р/5, а саме: у графі «Облік руху готівки та сум розрахунків» розділу 2 КОРО відсутній відповідний запис згідно Z-звіту № 0720.

На підставі акта перевірки та відповідно до Указу Президента України від 12.06.1995 року № 436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» (далі - Указ), Володимир-Волинська об'єднана державна податкова інспекція Волинської області прийняла рішення від 11.08.2010 року № /8675/23-409, яким за вказане порушення до ТОВ «Виробничо-торговельне підприємство «Фенікс» застосовано штрафні (фінансові) санкцій в розмірі 72285,00 грн.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що позивач не здійснив всіх дій для оприбуткування готівки, визначених п.2.6 Положення, в зв'язку з чим висновок податкового органу про порушення позивачем вимог п. п. 2.2, 2.6 цього Положення, а саме - неоприбуткування готівкових коштів в сумі 14457,00 грн., і, відповідно, оскаржуване рішення Володимир-Волинської ОДПІ Волинської області від 11.08.2010 року № /8675/23-409, є правомірними.

Однак, з такими висновками апеляційного суду колегія суддів не погоджується з огляду на таке.

Згідно пункту 2.2 Положення підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку.

Пунктом 2.6 Положення встановлено, що уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК). Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, кошти в сумі 14457,00 грн., отримані кафе «Фенікс», що належить позивачу, від реалізації продукції, не були оприбутковані в Книзі обліку розрахункових операцій (КОРО), а саме - в графі «сума розрахунків» частково здійснено запис в розділі 2 «Облік руху готівки та сум розрахунків». Фіскальний чек (Z-звіт) №0720 від 27.07.2010 року на суму 14457,00 грн. був прикріплений в КОРО, кошти в повному обсязі внесені в касу підприємства згідно прибуткових касових ордерів №1130 від 27.07.2010 року, №1131 від 27.07.2010 року та №1133 від 27.07.2010 року, оригінали яких знаходяться в матеріалах справи.

Крім того, 28.07.2010 року торговельна виручка поступила на рахунок №70 ТОВ «Виробничо-торговельне підприємство «Фенікс» у філії Волинського обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк України», що підтверджується довідкою банку від 30.07.2010 року та банківськими виписками.

Відповідно до абзацу 3 статті 1 Указу за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки до юридичних осіб всіх форм власності, фізичних осіб - громадян України, іноземних громадян та осіб без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійних представництв нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність застосовуються штрафні санкції у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

З аналізу даної норми вбачається, що фінансові санкції, передбачені нею, можуть застосовуватись лише у разі встановлення факту неоприбуткування (неповного та/або невчасного) оприбуткування готівки у касах підприємств, а не за порушення порядку оприбуткування готівки.

Судом першої інстанції вірно вказано, що позивач допустив порушення порядку (правил) оприбуткування готівки в касі, але факт оприбуткування готівки в касі було здійснено, що підтверджується прикріпленим до КОРО фіскальним чеком (Z-звітом) №0720 від 27.07.2010 року на суму 14457,00 грн., а тому у відповідача були відсутні правові підстави застосовувати до позивача фінансові санкції, передбачені абзацом 3 частини 1 статті 1 Указу, відповідно, рішення відповідача №/8675/23-409 від 11.08.2010 року про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій в сумі 72285,00 грн. є протиправним.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин місцевий адміністративний суд дійшов обґрунтованого висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог, правильно застосувавши норми матеріального та процесуального права до спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 226 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

З огляду на вказані обставини колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку про скасування постанови апеляційного суду з підстав невідповідності її нормам матеріального та процесуального права, та залишенні в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 220, 223, 226, 230, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд , -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торговельне підприємство «Фенікс» задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2015 року скасувати та залишити в силі постанову Волинського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2010 року по справі № 2а-2984/10/0370.

Справу повернути до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили та може бути переглянута Верховним Судом України в порядку передбаченому ст. ст. 235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.
Судді підпис Приходько І.В.
підпис Сірош М.В.