Справа № 759/4930/16-а
Суддя: Ключник А. С.
Дата ухвалення: 2016-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/4930/16-а

пр. № 2-а/759/142/16

06 червня 2016 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі головуючого судді: Ключника А.С., за участі секретаря судового засідання Борисенко А.М., представника позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - Красножон А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Правобережного об'єднаного УПФ України в м. Києві, третя особа: ТОВ «Форум - ДС і Ко» про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії щодо перерахунку пенсії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати дії Правобережного об'єднаного УПФ України в м. Києві щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах неправомірними та зобов'язати Правобережне об'єднане УПФ України в м. Києві призначити йому пенсію на пільгових умовах, посилаючись на те, що він 01.12.2015 року, звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за списком №2, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» та прикінцевих положень Закону України «Про загально обов'язкове державне пенсійне страхування».

Проте, йому було відмовлено листом № 416/8-П від 04.02.2016 року, посилаючись на те, що в ході проведення перевірки достовірності довідки, яка підтверджує пільговий стаж, оригінал наказу № 127/5 від 1987 року не був наданий, тому підстав для зарахування на даний час період з 30.03.1981 року по 29.11.1987 року немає. Також такі документи, як копії наказів від 09.07.1993 року № 108/5 від 22.07.1993 року, № 112/5 та копія фотографії робочого дня, у відповідача викликали сумніви, лише через те, що документи датовані 1993 року, завірені печаткою підприємства за часів СССР, надруковані електронними носіями.

З огляду на зазначене, позивач вважає відмову безпідставною, оскільки наявний трудовий стаж для призначення пенсії на пільгових умовах підтверджується трудовою книжкою, уточнюючою довідкою.

На підставі викладеного позивач просив позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 08.04.2016 року, справу призначено до судового розгляду в порядку ч. 4 ст.183-2 КАС України (а.с. 28).

У судовому засіданні 06.06.2016 року, представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, та просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача Правобережного об'єднаного УПФ України в м. Києві - Красножон А.С., надав суду свої заперечення та вказав, що позов не визнає, обґрунтовуючи тим, що позивачем не надано документів, які б підтверджували пільговий стаж за списком № 2, а також те, що позивачем не надано документів, які б підтверджували той факт, що підприємстві де він працював була проведена атестація робочих місць, а тому відсутні підстави для призначення пільгової пенсії (а.с. 31-32).

Представник третьої особи ТОВ «Форум - ДС і Ко» в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно з'ясувавши всі обставини справи, дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, про наявність правових підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 з 27.07.1978 року був прийнятий на роботу до Святошинського заводу будівельних матеріалів треста «Південзахідтрансбуд» на посаду арматурником електрозварювальником третього розряду та в подальшому четвертого розряду та п'ятого. 17.03.1987 року, призначений бригадиром електрозварювальників цеху об'ємних блоків, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.12-13).

Спірний період не визнається відповідачем, як таким, що дає право на пільгову пенсію, з посиланням на те, що зазначена посада не передбачена Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956р. № 1173 «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах».

Як стверджує позивач 01.12.2015 року він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за списком №2, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» та прикінцевих положень Закону України «Про загально обов'язкове державне пенсійне страхування», однак йому було відмовлено листом № 416/8-П від 04.02.2016 року, посилаючись на те, що в ході проведення перевірки достовірності довідки, яка підтверджує пільговий стаж, оригінал наказу № 127/5 від 1987 року не був наданий, тому підстав для зарахування на даний час період з 30.03.1981 року по 29.11.1987 року не має. Також такі документи, як копії наказів від 09.07.1993 року № 108/5 від 22.07.1993 року, № 112/5 та копія фотографії робочого дня, у відповідача викликали сумніви, лише через те, що документи датовані 1993 року, завірені печаткою підприємства за часів СССР, надруковані електронними носіями (а.с. 9-11).

Згідно п. 6 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до останнього абзацу п. б) ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 даного Закону.

Згідно до постанови Верховної Ради України від 06.12.1991 р. № 1931-XII «Про порядок введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення»» з 1 квітня 1992 року Закон був введений в повному обсязі. Вказаною постановою визначено, що до затвердження Кабінетом Міністрів України списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, діють наявні списки.

Судом встановлено, що позивач працював на роботах із шкідливими і важкими умовами праці до введення в дію Закону, а тому набув пільгового стажу до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Статтею 100 п. б) Закону України «Про пенсійне забезпечення», яка визначає порядок призначення пільгових пенсій особам, які мали право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію цього Закону, визначено, що особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Раніше діючим законодавством, яким встановлювалися вимоги щодо стажу та віку необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, був Закон ВР СРСР від 15.05.1990р. № 1480-I «Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР». Згідно пункту «б» ч. 1 ст. 14 Закону ВР СРСР «Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах з шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Радою Міністрів СРСР, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 13 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам.

З урахуванням положень ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ст.ст. 13, 14 Закону ВР СРСР «Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР» суд приходить до висновку, що позивач має право на пенсію за віком на пільгових умовах, оскільки в наявності визначенні законом підстави для призначення відповідного виду пенсії: після досягнення 55 років; загальний стаж роботи не менше 25 років; наявність необхідного стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці.

Судом встановлено, що позивач 01.12.2015 року звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за списком №2, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» та прикінцевих положень Закону України «Про загально обов'язкове державне пенсійне страхування», однак йому було відмовлено листом № 416/8-П від 04.02.2016 року (а.с. 9-11).

Згідно записів трудової книжки позивач з 27.07.1978 року був прийнятий на роботу до Святошинського заводу будівельних матеріалів треста «Південзахідтрансбуд» на посаду арматурником електрозварювальником третього розряду та в подальшому четвертого розряду та п'ятого. 17.03.1987 року, призначений бригадиром електрозварювальників цеху об'ємних блоків (спірний період, який не визнається відповідачем). Інший період не досліджувався, оскільки ніким не оспорюється.

Відповідно до уточнюючої довідки ТОВ «Форум - ДС і Ко» від 30.10.2015 року, ОСОБА_3 працював повний робочий день на Святошинському заводі будівельних матеріалів треста «Південзахідтрансбуд», і за період з 27.07.1978 року по 31.07.1997 року, виконував роботу зварювання металоконструкцій, з 17.03.1987 року назначений бригадиром електрозварювальників цеха об'ємних блоків не звільнений. Виконував роботу електрозварювальника металоконструкцій повний робочий день. Дана професія, посада передбачена списком №2 розділ ХХХII за період з 27.07.1978 року по 31.07.1997 року, та становить 19 років 14 днів (а.с.18).

Відповідно до Списку № 2, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956р. № 1173 «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах» у розділі ХХХII. ЗАГАЛЬНІ ПРОФЕСІЇ визначенні роботи, професії, посади, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до Списку № 2, затвердженого Постановою КМ СРСР від 26.01.1991р. № 10 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення» у розділі ХХХII, значиться електрозварювальники та їх підручні.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зазначеній нормі відповідає пункт 1 постанови КМ України від 12.08.1993р. № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», яким визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно записів до трудової книжки, згідно змісту уточнюючої довідки підтверджуються обставини особливих умов праці позивача на посаді - електрозварювальника, що відносяться до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Таким чином є доведеними обставини, що підтвердженні належними та допустимими доказами, про досягнення позивачем віку встановленого законодавством для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, наявність у позивача встановленого законом загального стажу роботи, який необхідний для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, наявність у позивача встановленого законом необхідного стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці для призначення пенсії на пільгових умовах, а тому відмова суб'єкта владних повноважень у призначенні пенсії є неправомірною.

Відповідно до ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування «пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, а тому призначення пенсії позивачу повинно відбутися з дня звернення за пенсією з 01.12.2015 року.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Посилання відповідача на те, що для підтвердження роботи із шкідливими і важкими умовами праці (по списку № 2) після 21.08.1992 р. позивач повинен надати накази про результати атестації робочих місць за умовами праці суд вважає безпідставним, оскільки законодавцем покладено обов'язок проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому її не проведення не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах.

Окрім того, атестація робочих місць за умовами праці - це комплексна оцінка всіх факторів виробничого середовища і трудового процесу, супутніх соціально-економічних факторів, що впливають на здоров'я і працездатність працівників в процесі трудової діяльності. Відповідно до пунктів 1, 2 «Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року №442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Частиною 2 пункту 4 зазначеного Порядку встановлено, що відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Таким чином, законодавцем покладено обов'язок проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому її не проведення не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах.

Згідно ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи, що відповідачем не надано суду належних, допустимих доказів та не доведена правомірність його рішення, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та доведені матеріалами справи, а заперечення відповідача по суті позовних вимог є необґрунтованими, тому позов підлягає задоволенню в частині заявлених вимог, починаючи з 15.06.2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено 551,20 грн. судового збору, згідно Закону України «Про судовий збір» та відповідно до заявлених вимог за двома вимогами немайнового характеру.

Керуючись ст.ст. 13, 62, 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 9, 11, 69-71, 94,99, 158-163, 183-2, 185-187, 254 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_3 до Правобережного об'єднаного УПФ України в м. Києві, третя особа: ТОВ «Форум - ДС і Ко» про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії щодо перерахунку пенсії - задовольнити.

Визнати дії Правобережного об'єднаного УПФ України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_3 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах неправомірними.

Зобов'язати Правобережне об'єднане УПФ України в м. Києві призначити ОСОБА_3, ІПН: НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, пенсію на пільгових умовах за Списком №2 з 01.12.2015 року.

Стягнути з рахунку бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві () на користь ОСОБА_3 (ІПН:НОМЕР_1), 551,20 грн. судового збору.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 185-187 цього Кодексу шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі відкладення складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А. Ключник