Справа № 806/3950/14
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2016-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2016 року м. Київ К/800/45628/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючої судді - Васильченко Н.В.,

суддів: Калашнікової О. В., Леонтович К.Г.

провівши попередній розгляд справи за касаційною скаргою Фермерського господарства «Зорька» на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2015 року у справі № 806/3950/14 за позовом Фермерського господарства «Зорька» до Володарсько-Волинської міжрайонної виконавчої дирекції Житомирського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про скасування рішень, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року Фермерське господарство «Зорька» звернулося в суд з позовом до Володарсько-Волинської міжрайонної виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Житомирського обласного відділення, в якому просило скасувати рішення від 01 липня 2014 року № 41 та від 23 липня 2014 року № 43.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення від 01 липня 2014 року № 41 та від 23 липня 2014 року № 43 є недійсними, оскільки вони винесені на підставі фіктивного і підробленого, посадовими особами відповідача, акту позапланової перевірки.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 04 червня 2015 року позовні вимоги задоволено. Скасовано рішення Володарсько-Волинської міжрайонної виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Житомирського обласного відділення № 41 від 01 липня 2014 року та № 43 від 23 липня 2014 року.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2015 року скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове рішення, яким Фермерському господарству «Зорька» відмовлено в позові.

Не погоджуючись з ухваленим по справі рішенням суду апеляційної інстанції Фермерське господарство «Зорька» звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанцій та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування рішення суду апеляційної інстанції, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Володарсько-Волинською міжрайонною виконавчою дирекцією Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Житомирського обласного відділення проведена позапланова перевірка Фермерського господарства «Зорька» з питань нарахування, перерахування, використання та повернення коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності за період з 01 січня 2012 року по 31 березня 2014 року, за результатами якої складено акт від 19 червня 2014 року, яким встановлено порушення п. 14 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1266 від 26.09.2001 року із змінами і доповненнями, а саме невірно визначено середньоденний заробіток для надання матеріального забезпечення: по листку непрацездатності № 756958 застрахованій особі ОСОБА_1 за період з 28.08.2013 року по 31.12.2013 року виплачено за рахунок Фонду 18 290,16 грн. при потребі виплатити 11 217,78 грн., а отже переплата становить 7072,38 грн.; по листку непрацездатності № 962621 застрахованій особі ОСОБА_1 за період з 01.01.2014 року по 14.01.2014 року виплачено за рахунок Фонду 2032,24 грн. при потребі виплатити 1246,42 грн., а отже переплата становить 785,82 грн. Загальний розмір переплати за вказаними листками непрацездатності становить 7858,2 грн.

Перевіряючим також зазначено, що застрахованою особою у розрахунковому періоді не відпрацьовано повний календарний місяць, а тому згідно п. 6 вказаного Порядку розрахунок потрібно здійснювати з нарахованої заробітної плати з якої сплачувались страхові внески, але не вище за розмір середньої заробітної плати за всіма видами економічної діяльності в місяці, що передує місяцю, в якому настав страховий випадок (за даними Держкомстату) та не нижче за розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом у місяці настання страхового випадку.

На підставі акту перевірки від 19 червня 2014 року відповідачем винесене рішення № 41 від 01 липня 2014 року про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності - порушення пункту 14 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1266 від 26.09.2001 року із змінами і доповненнями, внаслідок якого підлягають поверненню до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності неправомірні витрати у сумі 7858,20 грн., фінансові санкції - штраф за порушення порядку використання страхових коштів у розмірі 50 % у сумі 3929,10 грн.

В подальшому рішенням відповідача від 23 липня 2014 року № 43 про застосування фінансових санкції за несвоєчасне повернення або повернення не в повному обсязі коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності до позивача застосовані фінансові санкції в таких розмірах: штраф - 1178,73 грн., пеня - 235,74 грн., а всього 1414,47 грн.

Також судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 прийнята на роботу дояркою у Фермерське господарство «Зорька» з 01 липня 2013 року згідно наказу № 4к від 01.07.2013 року та відпрацювала повний робочий місяць, що підтверджується табелем обліку робочого часу. Страхові внески із заробітної плати останньої сплачені позивачем за повний місяць. В період з 01 серпня 2013 року працівник ОСОБА_1 перебувала у відпустці без збереження заробітної плати відповідно до наказу Фермерського господарства «Зорька» № 6к від 01.08.2013 року, а в подальшому в період з 28 серпня 2013 року по 31 грудня 2013 року та з 01 січня 2014 року по 14 січня 2014 року перебувала в стані тимчасової непрацездатності у зв'язку з вагітністю та пологами за виданими листками непрацездатності № 924859 (дублікат 756958) та № 924860 (дублікат 962621).

Розрахунок допомоги по вагітності та пологам страхувальником проведено виходячи з розміру середньої заробітної плати працівника у розмірі 3919,35 грн., що розрахована за 27 робочих днів серпня 2013 року та становить середньоденний заробіток в сумі 145,16 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, відповідно до статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, умовленими похованням» Фонд має право проводити перевірку правильності використання страхових коштів на підприємствах, в установах і організаціях залежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, у фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників, одержувати необхідні пояснення (у тому числі письмові) з питань, що виникають під час перевірок, накладати фінансові санкції та адміністративні штрафи, а страхувальники зобов'язані допускати посадових осіб Фонду до перевірок правильності використання страхових коштів, надавати їм необхідні документи та пояснення з питань, що виникли під час перевірок. непрацездатності згідно вказаного пункту Порядку було неможливим. Згідно п. 2.1. Інструкції про порядок проведення перевірок страхувальників по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, прийняття рішень за її результатами та процедуру оскарження № 29 від 22.12.2010 р. перевірки здійснюються посадовими особами органів Фонду за місцезнаходженням страхувальника або в приміщенні органу Фонду за пропозицією страхувальника та за умови надання ним всіх необхідних документів для проведення перевірки.

З акту перевірки не видно, що перевірка проведена з відому директора Фермерського господарства «Зорька», а на самому акті перевірки відсутній його підпис. При цьому на Акті про відмову від підпису та отримання акту перевірки представником позивача зазначено ОСОБА_2, яка не є посадовою особою Фермерського господарства «Зорька», а повноваження щодо представництва інтересів господарства їй не надавались.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції і відмовляючи в задоволені позовних вимог суд апеляційної інстанції виходив з того, що розрахунок допомоги по вагітності та пологах слід проводити у відповідності до п. 6 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним страхуванням, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2011 року № 1266, виходячи з нарахованої заробітної плати, з якої сплачені страхові внески, за липень 2013 року, але не вище розміру середньої заробітної плати, встановленої Держкомстатом. Розмір середньої заробітної плати працівників за всіма видами економічної діяльності за даними Держкомстату по Житомирській області в липні 2013 року становив 2760 грн., з чого вираховується розмір середньоденної заробітної плати застрахованої особи ОСОБА_1 у вказаному місяці в сумі 89,03 грн. (2760/31 р.день), а тому розмір допомоги по листкам непрацездатності має становити 11217,78 грн.(126 дн.х89,03 грн.) та 2032,24 грн. (14 днх89,03 грн.).

Спірне рішення відповідача № 43 від 23 липня 2014 року обумовлене п. 6 ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 30 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами,зумовленими похованням», згідно якої страхувальники та інші отримувачі страхових коштів у разі порушення порядку використання страхових коштів відшкодовують Фонду в повному обсязі неправомірно витрачену суму страхових коштів та/або вартість наданих соціальних послуг і сплачують штраф у розмірі 50 % такої суми.

За несвоєчасне повернення або повернення не в повному обсязі страхових коштів відповідно до ч.1 ст. 21 та ст. 22 вказаного Закону на страхувальників та інших отримувачів коштів Фонду накладається штраф у розмірі 10 % несвоєчасно повернутих або повернутих не в повному обсязі страхових коштів.

Одночасно на суми несвоєчасно повернутих або повернутих не в повному обсязі страхових коштів і штрафних санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Поскільки попереднє рішення № 41 про повернення коштів позивачем не виконано, суд вапеляційної інстанції дійшов висновку про те, що відповідач підставно, в межах повноважень та у спосіб, визначені законодавством, застосував фінансові санкції наступним своїм рішенням № 43.

Також судом апеляційної інстанції вірно встановлено, що пред'явлення направлення на проведення перевірки та службового посвідчення передбачене безпосередньо перед початком перевірки, а позапланова перевірка страхувальника проводиться без попереднього повідомлення останнього за навяності підстав, як то - виявлення невідповідності між даними, зазначеними у документах обов'язкової звітності та заявах-розрахунках, поданих страхувальником до органу Фонду, а в разі відмови страхувальника від проведення планової або позапланової перевірки посадовими особами органу Фонду складається акт про відмову від допуску до перевірки, який вручається керівнику чи головному бухгалтеру або уповноваженій особі під розписку або направляється рекомендованим листом, що узгоджується із пунктами 3.5, 3.6 Інструкції про порядок проведення перевірок страхувальників по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, прийняття рішень за її результатами та процедуру оскарження № 29 від 22.12.2010 р. та дотримано працівниками Володарсько-Волинської міжрайонної виконавчої дирекції Житомирського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Стосовно повноважень дружини голови фермерського господарства - ОСОБА_2 на представництво інтересів товариства та відсутність від її дій юридичних наслідків суд апеляційної інстанції зазначив, що в п. 5.4 Статуту Фермерського господарства «Зорька», дозволено засновнику господарства вирішувати питання діяльності товариства, що входять до його компетенції, та не суперечать інтересам товариства, в тому числі щодо наділення повноваженнями інших осіб на вчинення дій в інтересах товариства.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками суду апеляційної інстанції виходячи з наступного. Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» від 18.01.2001 року № 2240-III допомога по вагітності та пологах надається застрахованій особі у розмірі 100 відсотків середньої заробітної плати (доходу), обчисленої відповідно до статті 53 цього Закону і не залежить від страхового стажу.

Згідно положень ст. 53 вказаного Закону при обчисленні середньої заробітної плати (доходу) для забезпечення допомогою по тимчасовій непрацездатності,по вагітності та пологах враховуються всі види заробітної плати (доходу) в межах граничної суми місячної заробітної плати (доходу) за відпрацьований час, на яку нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, відповідно до ст. 21 цього Закону. Порядок обчислення середньої заробітньої плати для надання допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 5 та 6 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним страхуванням, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2011 року № 1266, якщо застрахована особа працювала та сплачувала страхові внески або за неї сплачувалися страхові внески менш як 6 календарних місяців, середня заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) обчислюється за фактично відпрацьовані календарні місяці (з першого до першого числа), в яких сплачено страхові внески.

У разі, коли застрахована особа працювала та сплачувала страхові внески або за неї сплачувалися страхові внески менше ніж календарний місяць, середня заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) обчислюється за фактично відпрацьований час перед настанням страхового випадку, крім розрахунку допомоги по вагітності та пологах за страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими

народженням та похованням. У разі, коли застрахована особа працювала та сплачувала страхові внески або за неї сплачувалися страхові внески менше ніж календарний місяць, середня заробітна плата (дохід) для розрахунку допомоги по вагітності та пологах за страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами,зумовленими народженням та похованням, обчислюється з нарахованої заробітної плати, з якої сплачуються страхові внески, але не вище за розмір середньої заробітної плати за всіма видами економічної діяльності в місяці, що передує місяцю, в якому настав страховий випадок, відповідно в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (за даними Держкомстату) та не нижче за розмір мінімальної заробітної плати, встановлений законом у місяці настання страхового випадку.

Колегія суддів дійшла думки, що суд апеляційної інстанцій повно та всебічно дослідив обставини справи, вірно встановив характер спірних правовідносин та обґрунтовано застосував норми матеріального права до їх вирішення. Порушень норм процесуального закону, які б призвели до ухвалення незаконного рішення судом апеляційної інстанцій, не вбачається.

Згідно ч. 3 ст. 220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судом апеляційної інстанцій винесено законне і обґрунтоване рішення, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Фермерського господарства «Зорька» відхилити.

Постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2015 року у справі № 806/3950/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним судом України з підстав, в порядку та у строки, визначені ст.ст. 236 - 239-1 КАС України.

Судді: