Справа № 815/627/16
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2016-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/627/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2016 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Самойлюк Г.П.,

при секретарі: Бобровській О.Ю.

сторін:

позивач: ОСОБА_1 (представник за довіреністю)

відповідачі: ОСОБА_2 (представник за довіреністю)

ОСОБА_3 (представник за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Одеської регіональної філії державного підприємства Одеський регіональний центр державного земельного кадастру, юридичного департаменту Одеської міської ради в особі управління державної реєстрації про визнання протиправним та скасування запису про реєстрацію державного акту на право власності, зобовязання вчинити певні дії,

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 03 червня 2016 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_4 до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Одеської регіональної філії державного підприємства Одеський регіональний центр державного земельного кадастру, юридичного департаменту Одеської міської ради в особі управління державної реєстрації, в якому позивач, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить:

визнати протиправним та скасувати Державний акт Серія ЯЛ №742639 на право власності померлого ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,0548 га за адресою: м. Одеса, вул. Благовидової, 11, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);

скасувати запис Одеського міського відділу Одеської регіональної філії державного підприємства Центр ДЗК від 30.12.2010р. про реєстрацію Державного акту Серія ЯЛ №742639 на право власності померлого ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,0548 га з адресою: м. Одеса, вул. Благовидової, 11, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №12;

зобов'язати Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради припинити право власності померлого ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,0548 га з адресою: м. Одеса, вул. Благовидової, 11, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) шляхом внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування державної реєстрації державного акту серії ЯЛ № 742639.

Ухвалою суду від 03.06.2016р. закрито провадження в частині позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування Державного акту Серія ЯЛ №742639 на право власності померлого ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,0548 га за адресою: м. Одеса, вул. Благовидової, 11, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що рішенням Одеської міської ради №3885-V від 25.12.2008р. батьку позивача ОСОБА_5 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0548 га за адресою м. Одеса, пров. Благовидової, 11 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель. При цьому зазначається, що на підставі вищезазначеного рішення Одеської міської ради Одеським міським відділом Одеської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» у порушення вимог законодавства заповнено державний акт на земельну ділянку серії ЯЛ № 742339 на право власності померлого гр. ОСОБА_5 на вищевказану земельну ділянку. У подальшому Одеським міським відділом Одеської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 30.12.2010р. проведено державну реєстрацію права приватної власності померлого ОСОБА_5 на цю земельну ділянку шляхом внесення відповідного запису у Книгу записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 12. Позивач наголошує, що, враховуючи той факт, що ОСОБА_5 помер за рік до дати реєстрації акту про право власності на земельну ділянку 30.12.2010р., такі дії не відповідають вимогам чинного законодавства та порушують права позивача у справі, як спадкоємця померлого ОСОБА_5, в звязку з чим останній звернувся до суду з цим позовом.

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представники відповідачів у судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, просили відмовити у задоволенні адміністративного позову з підстав, наведених у письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Одеської міської ради № 3885-V від 25.12.2008р. «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу у приватну власність гр. ОСОБА_5 земельної ділянки, площею 0,0548 га за адресою: м. Одеса, пров. Благовидової, 11, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель» батьку позивача передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку за вищевказаною адресою та зобовязано останнього замовити оформлення державного акта на право власності на земельну ділянку відповідно до чинного законодавства (а.с. 10).

20.12.2009 р. ОСОБА_5 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9).

30.12.2010 р. управлінням Держкомзему у м. Одесі видано Державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЯЛ №742639 на імя ОСОБА_5 та посадовими особами Одеської регіональної філії державного підприємства Одеський регіональний центр державного земельного кадастру акт зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 12 (а.с. 6).

Всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Оцінюючи правомірність дій відповідача, суд керувався критеріями, закріпленими у ч.3 ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного субєкта.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд зясовує, чи використане повноваження, надане субєкту владних повноважень, з належною метою; обґрунтовано, тобто вчинено через вмотивовані дії; безсторонньо, тобто без проявлення неупередженості до особи, стосовно якої вчиняється дія; добросовісно, тобто щиро, правдиво, чесно; розсудливо, тобто доцільно з точки зору законів логіки і загальноприйнятих моральних стандартів; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, тобто з рівним ставленням до осіб; пропорційно та адекватно; досягнення розумного балансу між публічними інтересами та інтересами конкретної особи.

Тому вирішуючи справу стосовно позовних вимог про скасування запису Одеського міського відділу Одеської регіональної філії державного підприємства Центр ДЗК від 30.12.2010р. про реєстрацію Державного акту Серія ЯЛ №742639 на право власності померлого ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,0548 га з адресою: м. Одеса, вул. Благовидової, 11, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №12, перш за все, слід дослідити питання наявності підстав для скасування останнього.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Частинами 2-6 ст.25 Закону України "Про Державний земельний кадастр" встановлено, що поземельна книга відкривається одночасно з державною реєстрацією земельної ділянки. Поземельна книга ведеться в паперовій та електронній (цифровій) формі. Поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. До Поземельної книги в паперовій формі долучаються всі документи, які стали підставою для внесення відомостей до неї. Форма Поземельної книги та порядок її ведення визначаються Порядком ведення Державного земельного кадастру.

Згідно ч.ч.1, 3, 5 ст. 26 Закону України "Про Державний земельний кадастр" при відкритті Поземельної книги відомості до неї вносяться на підставі документації, яка подана для державної реєстрації земельної ділянки (крім відомостей про власників та користувачів земельної ділянки). Зміни до відомостей про земельну ділянку (крім випадків, визначених у частині другій цієї статті) вносяться до Поземельної книги за заявою власника або користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності на підставі документації, передбаченої цим Законом. Державний кадастровий реєстратор, який здійснює ведення Поземельної книги, протягом чотирнадцяти робочих днів з дати реєстрації заяви вносить до Поземельної книги інформацію про зміну відомостей про земельну ділянку або надає мотивовану відмову у внесенні таких відомостей.

Згідно п.67 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1051 від 17.10.2012р. (далі Постанова № 1051), внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється виключно на підставі та відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр" та цього Порядку.

Відповідно до п.п.60-62 Постанови № 1051 запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду. Скасування (поновлення) запису в Поземельній книзі здійснюється шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про його скасування (поновлення) із зазначенням дати та підстави для скасування (поновлення), посади, прізвища та ініціалів Державного кадастрового реєстратора, який скасував (поновив) запис, та формування з використанням програмного забезпечення Державного земельного кадастру нових аркушів Поземельної книги, які засвідчуються: в електронній (цифровій) формі - електронним цифровим підписом Державного кадастрового реєстратора; у паперовій формі - підписом Державного кадастрового реєстратора та скріплюються його печаткою. Державний кадастровий реєстратор письмово повідомляє протягом трьох робочих днів особу, на яку зареєстрована земельна ділянка, про скасування (поновлення) запису за формою згідно з додатком 10.

Як вбачається з матеріалів справи, Державний акт Серія ЯЛ №742639 на право власності померлого ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,0548 га з адресою: м. Одеса, вул. Благовидової, 11, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) про реєстрацію якого зроблено запис у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №12, не визнано недійсним та не скасовано в судовому порядку. Протилежного позивачем не доведено та не підтверджено належними та допустимими доказами. Відтак, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог в частині скасування запису Одеського міського відділу Одеської регіональної філії державного підприємства Центр ДЗК від 30.12.2010р. про реєстрацію Державного акту Серія ЯЛ №742639 на право власності померлого ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,0548 га з адресою: м. Одеса, вул. Благовидової, 11, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №12.

Вирішуючи спір, суд вважає, що в силу вимог ч.2 ст.49 КАС України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки, що з огляду на запроваджений ст.8 Конституції України принцип верховенства права та в кореспонденції з приписами ч.1 ст.71 КАС України означає абсолютний і безумовний обов'язок кожної особи, яка бере участь в адміністративній справі довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому належність доказу означає встановлення інформації (фактичних даних), які визначають предмет доказування. Зміст фактичних даних повинен відповідати їх формі, а саме документально підтверджувати певні обставини, на які посилається сторона, тобто мати ознаку допустимості, що виключає суперечливість поєднання змісту та форми доказу. Останній критерій є обов'язковою ознакою для правової придатності доказу та його достовірності, що, в свою чергу, визначає якісну оцінку вже наявного доказу як належного та допустимого, тобто дозволяє перевірити його правдоподібність та відповідність реальній дійсності у співвідношенні з іншими засобами доказування.

Твердження позивача не підтверджені належними доказами, спростовуються матеріалами справи та є передчасними.

Щодо позовних вимог про зобов'язання Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради припинити право власності померлого ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,0548 га з адресою: м. Одеса, вул. Благовидової, 11, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) шляхом внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування державної реєстрації державного акту серії ЯЛ № 742639, суд зазначає наступне.

Законом України від 26 листопада 2015 року № 834-VIII, що набув чинності з 01.01.2016року, до Закону № 1952-IV внесено зміни шляхом викладення його в новій редакції.

Так, ст.26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" в редакції Закону України № 834-VIII врегульовано питання внесення записів до Державного реєстру прав, змін до них та їх скасування.

Згідно ч.2 ст.26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується.

Статтею 20 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" врегульовано порядок подання документів за заявами у сфері державної реєстрації прав.

Як вбачається з адміністративного позову, позивач повязує порушення своїх прав з оформленням Державного акта Серія ЯЛ №742639 на право власності померлого ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,0548 га за адресою: м. Одеса, вул. Благовидової, 11, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), який вважає недійсним та таким, що підлягає скасуванню. При цьому, позивач робить акцент на необхідності визнання останнього протиправним та, як наслідок, скасування запису про реєстрацію Державного акту Серія ЯЛ №742639 на право власності ОСОБА_5 та зобов'язання Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради припинити право власності померлого ОСОБА_5 вищевказану земельну ділянку шляхом внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування державної реєстрації державного акту серії ЯЛ № 742639.

Суд звертає увагу, що питання щодо визнання протиправним та скасування Державного акта Серія ЯЛ №742639 на право власності померлого ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,0548 га за адресою: м. Одеса, вул. Благовидової, 11, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) не є предметом розгляду у цій справі. Ухвалою від 03.06.2016 р. закрито провадження у справі № 815/627/16 в частині вищевказаних позовних вимог, оскільки в цій частині позовних вимог позов має розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Згідно з п.4.2 рішення Конституційного Суду України №6-рп/2001 від 23.05.2001р. правосуддя в Україні здійснюється шляхом розгляду і вирішення справ по спорам відповідно до процесуального законодавства України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Водночас, суд наголошує, що захист прав здійснюється у разі їх порушення. З цього слідує, що під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав позивача, адже без цього не можна виконати завдання судочинства. Якщо позивач не довів факту порушення особисто своїх прав, то навіть у разі, якщо дії суб'єкта владних повноважень є протиправними, підстав для задоволення позову немає. Звернення до суду є способом захисту порушених суб'єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

Об'єктом судового захисту є права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Для розкриття цих категорій необхідно звернути увагу на Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 ЦПК України (справа про охоронюваний законом інтерес) від 01 грудня 2004 року №18-рп/2004 (справа N 1-10/2004). Системний аналіз, який проведено Конституційним Судом України, свідчить, що поняття "охоронюваний законом інтерес" у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права" має один і той же зміст.

З урахуванням наведених вище міркувань Конституційний Суд України вирішив, що поняття "охоронюваний законом інтерес" треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам.

Суд зазначає, що позовна вимога про зобовязання вчинити певні дії є похідною від вимог про визнання протиправними дій чи бездіяльності владного субєкта та, як спосіб захисту порушеного права, застосовується судом у разі невиконання субєктом владних повноважень, покладених на нього обовязків.

Враховуючи наведене, приймаючи до уваги встановлені судом обставини в сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зобовязання Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради припинити право власності померлого ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,0548 га з адресою: м. Одеса, вул. Благовидової, 11, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) шляхом внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування державної реєстрації державного акту серії ЯЛ № 742639.

Відповідно до ч.1 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Статтею 86 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно зі ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відтак, приймаючи до уваги вищевикладене та оцінюючи наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 неправомірні, безпідставні, не ґрунтуються на приписах чинного законодавства, отже задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 11, 71, 86, 159-164, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Одеської регіональної філії державного підприємства Одеський регіональний центр державного земельного кадастру, юридичного департаменту Одеської міської ради в особі управління державної реєстрації про визнання протиправним та скасування запису про реєстрацію державного акту на право власності, зобовязання вчинити певні дії,- відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 08.06.2016р.

Суддя: Г.П. Самойлюк

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Одеської регіональної філії державного підприємства Одеський регіональний центр державного земельного кадастру, юридичного департаменту Одеської міської ради в особі управління державної реєстрації про визнання протиправним та скасування запису про реєстрацію державного акту на право власності, зобовязання вчинити певні дії,- відмовити повністю.

08 червня 2016 року.