Справа № П/811/298/16
Суддя: К.М. Притула
Дата ухвалення: 2016-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2016 року справа № П/811/298/16

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Притула К.М., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

Олександрійська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовною заявою в якій просить стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України податковий борг в сумі 80299,93 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за відповідачем існує податковий борг з податку на додану вартість в розмірі 80299,93 грн., який відповідачем добровільно не сплачений.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, надавши письмові заперечення, відповідно до яких позовні вимоги не визнаються в повному обсязі. Так відповідач вказує на те, що податковий орган неправомірно звернувся до суду з метою стягнення податкової заборгованості, оскільки ним пропущено строки для звернення до суду з зазначеними позовними вимогам. Крім того, зазначає, що сума реалізованих товарів не перевищувала 300 000 грн., а тому не повинна була реєструватись платником податку на додану вартість.

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Судом встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрована, як суб'єкт підприємницької діяльності Петрівською районною державною адміністрацією Кіровоградської області 15.12.2009 року (а.с.5).

Відповідно до п.15.1 ст.15 Податкового кодексу України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Посадовою особою Олександрійською ОДПІ Кіровоградській області ДПС проведено документальну позапланову виїзну перевірку дотримання податкового законодавства ФОП ОСОБА_1 за період з 01.10.2010р. по 31.12.2012р., результати якої оформлено актом №69/10-11-18-05 від 23.01.2013р. (а.с.9-12).

Відповідач від підпису акту перевірки відмовилась, зазначивши, що не погоджується з ним (а.с.13,зв.бік). При цьому, доказів подання заперечень на акт перевірки, відповідачем не надано.

За результатами перевірки, податковим органом сформовано податкове повідомлення - рішення від 09.02.2013 року №.

Не погодившись з зазначеним рішенням, ФОП ОСОБА_1 оскаржила в судовому порядку.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11.04.2014р., залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15.01.2015 року, позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення № від 09.02.2013р., яким збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість в частині визначення 8769,52 грн. - за основним платежем та 2192,28 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Відповідно до вимог пп. 60.1.5 п.60.1 Податкового кодексу України, визначено, що рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов'язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

В зв'язку з викладеним, на підставі постанови Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11.04.2014р. (яка набрало законної сили 15.01.2015р.), Олександрійською ОДПІ сформовано податкове повідомлення - рішення № від 28.05.2015р, яким відповідачу визначено грошове зобов'язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 80299,93 грн., в тому числі - 64239,95 грн. основного платежу та 16059,98 грн. штрафних (фінансових) санкцій. Вказане податкове повідомлення - рішення отримане відповідачем 28.05.2015 р. особисто, що підтверджується підписом в рішенні (а.с.14). Зазначене податкове повідомлення - рішення відповідачем у встановленому законодавством порядку не оскаржено, а тому вважається узгодженим.

Відповідно до ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу. Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Податкова вимога вважається врученою, якщо її надіслано листом з повідомленням про вручення.

Судом встановлено, що податкову вимогу сформовано 04.08.2014 року за № 436/10/11-18-12 на суму 80299,93 грн., яка отримана відповідачем поштою 10.08.2015 року, однак заборгованість не сплачена.

За змістом підпунктів 14.1.39 та 14.1.175 пункту 14.1 статті 14, пункту 59.1 статті 59, пунктів 95.1, 95.2 статті 95 Податкового кодексу України, орган державної податкової служби має право звернутися до суду з вимогами про стягнення податкового боргу, в тому числі і в разі несплати узгодженого податкового зобов'язання за штрафними (фінансовими) санкціями, визначених у податкових повідомленнях-рішеннях, після надсилання (вручення) платнику податків податкової вимоги, та не раніше ніж після спливу 60 календарних днів з моменту надсилання податкової вимоги такому платнику податків.

Разом з тим, пунктом 59.5 статті 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

При цьому, суд звертає увагу відповідача, що нормами Податкового кодексу України не передбачено надсилання боржнику податкової вимоги за кожним податковим повідомленням-рішенням.

Разом з тим, умови за наявності яких податкова вимога вважається відкликаною визначаються статтею 60 Податкового кодексу України.

Так, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо:

- сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення;

- контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов'язання або податкову вимогу;

- контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов'язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі;

- рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі;

- рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов'язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Проте, відповідачем під час розгляду справи не надано доказів на підтвердження визнання податкової вимоги відкликаною.

При цьому, строки давності на стягнення податкового боргу визначаються наступним чином.

Відповідно до пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 102.4. статті 102 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Враховуючи наведене та з огляду на те, що податковий борг відповідача, який є предметом розгляду даної адміністративної справи, виник у 2013 році, суд приходить до висновку, що позивач звернувся до суду в межах наданих йому 1095 календарних днів для стягнення податкового боргу.

Пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України встановлено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Таким чином, ФОП ОСОБА_1 наділена правом оскаржити податкове повідомлення-рішення позивача в межах 1095 днів з моменту отримання рішення. При цьому, звернення податкового органу до суду не позбавляє права відповідача на оскарження податкових повідомлень-рішень податкового органу.

З огляду на встановлене та враховуючи, що суму боргу у розмірі 80299,93 грн. відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив, податковий борг є узгодженим, наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується матеріалами справи, а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та визнає їх такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 162,163 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позов Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податковий борг з податку на додану вартість в розмірі 80299 (вісімдесят тисяч двісті дев'яносто дев'ять) грн. 93 коп. на користь Державного бюджету України.

Постанова відповідно до ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду К.М. Притула