Справа № 825/201/16
Суддя: Коротких А. Ю.
Дата ухвалення: 2016-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № ы825/201/16 Головуючий у 1-й інстанції: Скалозуб Ю.О. Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

02 червня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Коротких А.Ю.,

суддів: Ганечко О.М.,

ОСОБА_2,

при секретарі: Козуб А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "А/Т тютюнова компанія "В.А.Т.-Прилуки" на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом приватного акціонерного товариства "А/Т тютюнова компанія "В.А.Т.-Прилуки" до Митного поста ''Прилуки'' Чернігівської митниці ДФС, Чернігівської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 березня 2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, приватне акціонерне товариство "А/Т тютюнова компанія "В.А.Т.-Прилуки" подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою адміністративний позов задовольнити повністю. Свої вимоги апелянт аргументує тим, що судом першої інстанції були неповно з'ясовані всі обставини, що мали суттєве значення для вирішення справи та допущені порушення норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які зявились у судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

На підставі контракту № Т01/12-Р від 14 травня 2012 року, укладеного з Бритіш Американ Тобакко (Суплай ОСОБА_3 Ю І) Лімітед (British American Tobacco (Supply Chain WE) Limited), Англія, позивач імпортує тютюнову сировину в кількості та асортименті, що визначаються в додатках до контракту (п. 1.1. контракту) .

Відповідно до умов контракту ціна розуміється на умовах DAP склад покупця в Прилуках (п. 1.5.); постачальник здійснює поставку на умовах DAP склад покупця у Прилуках, визначених в «Інкотермс-2010», протягом строку дії контракту (п.3.1.); усі ризики, а саме, проте не обмежуючись цим, витрати, пошкодження товару, переходять до покупця після прийняття товару на склад покупця у відповідності з умовами DAP склад покупця (п. 3.4.); покупець сплачує 100% вартості доставленого товару шляхом банківського переказу на рахунок продавця протягом 30 днів з кінця місяця, що слідує за місяцем, яким був датований рахунок (п. 4.1. в редакції додаткового договору № 1 від 03 березня 2014 року).

В липні 2015 року на підставі додатку № 9 до контракту від 26 січня 2015 року позивач імпортував тютюн експондований, що використовується в якості сировини для виготовлення сигарет, SEGB243002Z_ET_ROLLS_TW_ADF_Z, а саме: поставка від 20 липня 2015 року (митна декларація 102040000/2015/046175) у кількості 18000 кг на загальну суму 149400 євро; поставка від 22 липня 2015 року (митна декларація 102040000/2015/046197) у кількості 12000 кг на загальну суму 99600 євро; поставка від 24 липня 2015 року (митна декларація 102040000/2015/046209) у кількості 6000 кг на загальну суму 49800 євро; поставка від 27 липня 2015 року (митна декларація 102040000/2015/046226) у кількості 18000 кг на загальну суму 149400 євро.

Після прибуття кожної поставки на митну територію України позивач звертався до Митного поста "Прилуки" Чернігівської митниці ДФС для здійснення митного оформлення імпорту. Митна вартість кожної поставки була визначена позивачем за основним методом - за ціною контракту (вартістю операції).

Разом з митною декларацією позивачем по кожній поставці товару були подані наступні документи: зовнішньоекономічний контракт № Т01/12-Р від 14 травня 2012 року з додатковими договорами № 1 та 2, зміною № 1 до контракту та додатком № 9; рахунки-фактури (інвойси) з перекладом; повідомлення головного бухгалтера щодо відсутності на момент митного оформлення оприбуткування товару та оплати за нього та надання інформації щодо оплати за ідентичні товари; ліцензію на виробництво тютюнових виробів № 508 від 21 березня 2011 року; інші додаткові документи, що супроводжували поставку товару: пакувальні листи, товарно-транспортні накладні, сертифікати про походження товару, документи санітарно-епідеміологічного та радіологічного контролю.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів на підставі ст.54 МК України орган доходів і зборів встановив, що в зовнішньо-економічному договорі (контракті) від 14 травня 2012 року №Т01/12-Р в розділі 4 «Умови оплати» та у відповідному розділі інвойсу від 03 липня 2015 рок № 95522367 виявлені розбіжності.

Наявний в електронному виді лист-калькуляція наданий не виробником товару, а стороною зовнішньоекономічного договору (контракту) В.А.Т. Limited Великобританія. За даними, що заявляє декларант у ДМВ, сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) пов'язані між собою, перевірити документально про відсутність впливу взаємозв'язку на ціну не є можливим.

Наявна в електронному виді копія митної декларацій країни відправлення не містить інформації для підтвердження заявленої декларантом митної вартості товару.

Наявний в електронному виді експертний висновок від 02 березня 2015 року № ПК-35, ґрунтується виключно на даних листа-калькуляції, а тому не дає змоги в повній мірі проаналізувати ціноутворення товарів, що імпортуються на митну територію України щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів та достовірність заявленої митної вартості товарів. Даний висновок не містить інформації щодо використаних джерел Інтернет ресурсів, показників сировинних матеріалів, виробничих витрат та інших вартісних складових на задекларований товар. Зазначений висновок взяти до уваги при прийнятті рішення за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) неможливо, оскільки перевірити достовірність цінової інформації у цьому висновку немає можливості.

Наявні документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості та не дають можливості відповідно до вимог ч. 9 ст. 58 МКУ здійснити розрахунки на основі об'єктивних даних, що підтверджуються документально та підлягають обчисленню. Отже, дані документи не можуть бути прийняті для підтвердження заявленої митної вартості.

При проведенні аналізу митних оформлень «тютюн експонований, що використовується в якості сировини для виготовлення сигарет SEGB243002Z_ET_ROLLS_TW_ADF_Z, країна походження Великобританія», імпортованих на митну територію України встановлено, що рівень митної вартості становить 8,53 EURO/кг, МД № 102040000/2015/045070 від 20 січня 2015 року. Митну вартість за вказаною митною декларацією не було оскаржено в судовому порядку.

Митним постом "Прилуки" Чернігівської митниці було складено картки відмови в митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: № 102040000/2015/05220; № 102040000/2015/05221; № 102040000/2015/05223; № 102040000/2015/05225, якими було відмовлено в митному оформленні (випуску) товарів.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно з ч.2 ст.52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч.5 і ч.6 ст.52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Тобто, частиною 3 ст.53 МК України встановлено обов'язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.1 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості здійснюється митним органом шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Зокрема п.1 ч.5 ст.54 МК України встановлено право органу доходів і зборів упевнюватися в достовірності або точності будь якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості.

Так, при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості ПрАТ "А/Т тютюнова компанія "В.А.Т.-Прилуки" товару, що імпортувався та при проведенні аналізу поданих до митного оформлення документів було встановлено, що наявна у електронному виді копія митної декларації країни відправлення не містить цінової інформації про товари. В наявному у електронному вигляді листі-калькуляції постачальника відсутній повний опис товару, інформація щодо одиниці виміру. Даний лист-калькуляція наданий не виробником товару, а продавцем - стороною зовнішньоекономічного договору (контракту), що є пов'язаним з покупцем. За даними, що заявляє декларант у митній декларації сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) пов'язані між собою, перевірити документально про відсутність впливу взаємозв'язку на ціну не є можливим; наявний у електронному виді експертний висновок (№ПК-35 від 02.03.2015) ґрунтується на документах, які надавались при митному оформленні товарів. При проведенні експертного дослідження експертом використовувалась цінова інформація з листа-калькуляції постачальника, що не дає змоги в повній мірі проаналізувати ціноутворення товарів, що імпортуються на митну територію України щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів та перевірити достовірність заявленої митної вартості товарів. Даний висновок не містить посилань щодо використаних джерел отримання інформації, включаючи джерела Інтернет ресурсів, вартісних показників сировинних матеріалів, виробничих витрат та інших вартісних складових на задекларований товар.

Згідно з ч.4 ст.53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.

При цьому слід зазначити, що наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Наведена позиція визначена Верховним Судом України в постанові від 02 червня 2015 року у справі №21-498а15.

Згідно з ч.3 ст.53 МК України орган доходів і зборів витребує додаткові документи, зокрема, якщо подані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Зазначене положення закону кореспондується з правами органу доходів і зборів, закріплених ч.5 ст.54 МК України.

Частиною 18 статті 58 МК України передбачено, що при продажу товарів між пов'язаними особами вартість операції береться за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів за першим методом, якщо декларант покаже, що така вартість є близькою до вартості однієї з нижченаведених операцій, яка здійснювалася одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваними товарами: вартість операції при продажу непов'язаним покупцям ідентичних або подібних (аналогічних) товарів для експорту в Україну; митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями ст.62 МК України (метод визначення митної вартості на основі віднімання вартості); митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями ст.63 МКУ (метод визначення митної вартості на основі додавання вартості).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при декларуванні товару не було надано митному органу документального підтвердження наявності або відсутності впливу взаємозв'язку сторін зовнішньоекономічного договору (контракту) на ціну спірного товару.

Судом першої інстанції також встановлено, що позивачем було надано перелік документів, відповідно до ч.2 ст.53 МК України, а також надано додаткові документи, які декларант має право надати, але не зобов'язаний. Подання позивачем певних додаткових документів за власним бажанням, не є перешкодою для витребування відповідачем інших додаткових документів, що передбачені ч.3 ст.53 МК України для підтвердження заявленої митної вартості. Зокрема позивачем надано листи-калькуляції, копії митних декларацій країни відправлення, інформацію середньо-розрахункової вартості товарів при імпорті в Україну та експертний висновок Чернігівської регіональної торгово-промислової палати № ПК-35 від 02 березня 2015 року, однак зазначені документи не містять всіх відомостей, що підтверджують складові митної вартості, при тому, що сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) пов'язані між собою особи. Позивачем не вжито жодних заходів щодо доведення митному органу наявності або відсутність впливу взаємозв'язку сторін зовнішньоекономічного договору (контракту) на ціну спірного товару, а саме не надано інформаціі, яка могла б бути використана для порівняння відповідно до ч.18 ст.58 МК України.

При цьому, у митного органу наявна інформація, відображена в митній декларації від 20 січня 2015 року №102040000/2015/045070, згідно якої ціна на товар, що була задекларована ПрАТ "А/Т тютюнова компанія "В.А.Т.-Прилуки", визначена вище рівня цін, зазначених в митних деклараціях позивачем в липні 2015 року, а отже, вказані обставини свідчать про наявність обґрунтованого сумніву у достовірності поданих декларантом відомостей, що у свою чергу свідчить про наявність підстав для витребування у позивача додаткових документів ПрАТ "А/Т тютюнова компанія "В.А.Т.-Прилуки" на підтвердження складових митної вартості при продажу товарів між пов'язаними особами зовнішньоекономічного договору (контракту).

З матеріалів справи вбачається, що з огляду на суперечність поданих декларантом документів та наявністю інформації щодо іншої ціни на товар, у Митниці були підстави для сумніву в правильності митної оцінки товару. За таких обставин митний орган провів процедуру консультацій та проінформував позивача, які з наданих товариством документів не дозволяють визначити митну вартість за ціною договору.

Згідно з ч.2 ст.51 МК України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Так, згідно з положеннями глави 9 МК України, зокрема, згідно з ч.1 ст.57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ст.58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

В даному випадку, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовано, оскільки декларантом документально не підтверджено вартісні показники складових митної вартості.

Згідно з ст. 57 МК України застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями ст.59 і ст.60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями ст.59 і ст.60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до ст.62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до ст.63 цього Кодексу.

Позивачем належні документи для підтвердження митної вартості надано не було, що дало підстави для визначення митної вартості товару у спосіб, передбачений ст.ст.57,64 МК України, з урахуванням раніше визнаних органами доходів і зборів митних вартостей.

За правилами Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених ч.6 ст.54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ч.5 ст.55 МК України, декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі.

Частинами 7 та 8 статті 55 МК України встановлено, що у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів митний орган за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Як встановлено судом першої інстанції, за зверненням декларанта спірний товар випущено у вільний обіг, що підтверджується копіями митних декларацій № 102040000/2015/046180 від 20 липня 2015 року; № 102040000/2015/046198 від 22 липня 2015 року; № 102040000/2015/046213 від 24 липня 2015 року; № 102040000/2015/046229 від 27 липня 2015 року.

Отже, оскільки Чернігівською митницею ДФС було виявлено, що вартість такого товару була позивачем занижена, у відповідача були відсутні підстави для визначення митної вартості товарів за першим методом при продажу товарів.

Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що рішення про коригування митної вартості товарів є правомірними, а тому скасуванню не підлягають, оскільки Чернігівською митницею на законних підставах було застосовано шостий резервний метод визначення митної вартості товару, за встановленого факту не надання позивачем додаткових документів, які б підтверджували повні відомості щодо складових митної вартості між пов'язаними особами, де ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Щодо позовних вимог ПрАТ "А/Т тютюнова компанія "В.А.Т.-Прилуки" про визнання протиправними та скасування карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.6 ст.54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Як свідчить обґрунтування карток відмови, в них зазначено причина відмови у митному оформлення (випуску) товарів, а також порядок оскарження зазначеної картки. При цьому, у картках відмови вказано повний перелік документів, якими посадові особи митниці керувались при їх прийнятті.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції обґрунтованими.

Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому, у відповідності до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "А/Т тютюнова компанія "В.А.Т.-Прилуки" залишити без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 березня 2016 року без змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку, визначеному ст. 254 КАС України, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Ганечко О.М.

ОСОБА_2

Повний текст виготовлено 03 червня 2016 року.

Головуючий суддя Коротких А. Ю.

Судді: Ганечко О.М.

ОСОБА_2