Справа № 804/15501/15
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2016-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 червня 2016 рокусправа № 804/15501/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Нагорної Л.М.

суддів: Кругового О.О. Юхименка О.В.

за участю секретаря судового засідання: Лащенка Р.В.,

представників позивача - ОСОБА_1 (довіреність від 13.05.2014), ОСОБА_2 (довіреність від 11.12.2015),

представника відповідача - Донцова Є.Е. (довіреність від 22.01.2016)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2016 року у справі № 804/15501/15 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

встановив:

У листопаді 2015 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 (далі - Позивач) звернулася до з позовом Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - Відповідач), в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просила:

скасувати податкове повідомлення-рішення № від 23.09.2015р. про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 425 928,00 гри., в тому числі за основним зобов'язанням у розмірі 283 952,00 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 141 976,00 грн.;

скасувати рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 06.11.2015 в сумі 54996,11 грн., в тому числі 52378,20 грн. основного зобов'язання та 2618,91 грн. штрафних санкцій;

скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № від 06.11.2015 зі сплати єдиного внеску в сумі 52378,20 грн.

Вимоги адміністративного позову обґрунтовано тим, що факт реальності вчинюваних нею з ФГ «Золоте Руно 2013» господарських операцій у повній мірі підтверджується доданими до перевірки документами. Висновки податкового органу про відсутність у її контрагента достатніх основних фондів для здійснення господарської діяльності зроблені на підставі акту про неможливість проведення перевірки та носять характер припущень. При цьому факт здійснення вказаним підприємством господарської діяльності, зокрема, підтверджується звітністю про підсумки збору врожаю, фінансовим звітом, податковою декларацією, довідками по перехід на загальну систему оподаткування та про наявність у користуванні земельних ділянок. Отриманий від ФГ «Золоте Руно 2013» соняшник був використаний Позивачем у власній господарській діяльності. Звертає увагу на те, що посилання податкового органу на недоліки в оформленні товарно-транспортних накладних самі по собі не тягнуть за собою наслідків про їх недійсність, при цьому Відповідачем був невірно визначений час на здійснення перевезення придбаного товару.

Відносно винесеного податковим органом рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску вважає, що валові витрати у сумі 1 687 500 грн. нею було документально підтверджено, а тому і сума чистого доходу у розмірі 97 526,20 грн. нею було визначено вірно.

Щодо оскаржуваної вимоги про сплату боргу (недоїмки) зазначала, що граничний строк сплати грошового зобов'язання по рішенню про застосування штрафних санкцій № від 06.11.2015 р. сплив лише 16 листопада 2015 року у відповідності до приписів ст.. 57 ПК України, у зв'язку з чим винесення Відповідачем вимоги про сплату боргу 06 листопада 2015 року є передчасним. (том 1 а.с.4-10, 114-117)

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2016 року у задоволенні адміністративного позову ФОП ОСОБА_4 було відмовлено у повному обсязі.

Судове рішення обґрунтовано тим, що належними доказами не доведено, що контрагент Позивача - ФГ «Золоте Руно 2013» є виробником сільськогосподарської продукції, так як господарство відсутнє за юридичною адресою, не має технічних та господарських можливостей для вирощування соняшника. Крім того, суд дійшов висновку, що показаннями свідків, які є працівниками у Позивача, не було підтверджено, що товар вони отримували саме у ФГ «Золоте Руно 2013», адже під час отримання товару вони не перевіряли повноважень представників постачальника, з огляду на що не є доведеним факт отримання товару Позивачем від зазначеного контрагента. (том 2 а.с.42-43)

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ФОП ОСОБА_4 подала на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2016 року, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказували на те, що наявні первинні документи у повній мірі відповідають приписам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та фіксують факт здійснення господарських операцій між Позивачем та ФГ «Золоте Руно 2013». Звертають увагу, що рішення про анулювання свідоцтва платника податків ФГ «Золоте Руно 2013» було скасоване, про що повідомлялось у суді першої інстанції, отже, висновок суду першої інстанції про те, що їх контрагент не є виробником сільськогосподарської продукції не відповідає фактичним обставинам справи. Висновки про відсутність у вказаного контрагента власних трудових, виробничих, складських торгових приміщень, устаткування та транспортних засобів, трудових ресурсів не підтверджуються належними доказами та ґрунтуються на припущеннях. З приводу пояснень, наданих свідками у судовому засіданні, зазначали, що чинним законодавством не передбачено, що водії при отриманні товару зі складу повинні перевіряти паспорт чи інший документ особи, яка є відповідальною на складі за відправку товару. В той же час, жодних доказів того, що особи, які підписали первинні документи від імені ФГ «Золоте Руно 2013», не мали відповідних повноважень до суду надано не було. Зауважує, що придбаний товар був у подальшому реалізований Позивачем, що свідчить про наявність ділової мети у ФОП ОСОБА_4 при укладанні договору на поставку соняшника. (том 2 а.с.51-62)

Заперечень на апеляційну скаргу до суду не надходило.

У судовому засіданні апеляційної інстанції представники Позивача - ФОП ОСОБА_4 вимоги апеляційної скарги підтримали із підстав, у ній зазначених (а.с.51-62 т.2), просили врахувати як додатково надані пояснення та витребувані судом документи щодо оприбуткування придбаного у вказаного контрагента соняшнику, підтвердження якості отриманого товару, його подальшу переробку та продаж переробленої продукції (ядра соняшника, шелехи тощо), так і врахувати судову практику з указаного питання.

Представник Відповідача - Новомосковської ОДПІ, проти задоволення апеляційної скарги заперечував. При цьому підтвердив, що перевірку щодо наявності у контрагента Позивача складів для зберігання насіння соняшника у Полтавській області не проводилось, а проводили лише в Дніпропетровській області, хоча звідти поставка соняшника не відбувалась. Не заперечував, що контрагент позивача по факту є виробником сільськогосподарської продукції, оскільки рішення про анулювання свідоцтва платника податків ФГ «Золоте Руно 2013» саме з підстав не знаходження його за місцем реєстрації було скасоване, та що згідно наявних у справі документів за ним дійсно рахуються земельні ділянки. Однак вони вважають, що ФГ «Золоте Руно 2013» не мало технічних можливостей та трудових ресурсів щодо виробництва соняшника, а Позивач реально не зміг би перевезти той об'єм соняшника, який указаний у договорах, відображений у ТТН та оприходуваний Позивачем на своїх складах і перероблений в подальшому, що свідчить про нереальність господарських операцій. Зазначив, що будь-яких інших доказів, окрім тих, що є у матеріалах справи, надати не можуть.

Заслухавши представників сторін, перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_4 зареєстрована 03.01.2006 р. як фізична особа-підприємець Новомосковською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області. (том 1 а.с.104).

Уповноваженими працівниками Новомосковської ОДПІ була проведена документальна планова виїзна перевірка Фізичної особи підприємця ОСОБА_4 з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.01.2014р. по 31.12.2014р., за результатами якої складено акт № 250/172/ від 04.09.2015р. (том 1 а.с.11-44)

Перевіркою встановлено порушення:

-ст. 177 ПК України в частині завищення валових витрат у сумі 1 687 500 грн. за 2014 рік. Донараховано ПДФО у розмірі 283952.00 грн. ;

- п.4 ч.1 ст.4, п.2 ст.6, п.1 ч.2 ст.7, п.11 ст.8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», внаслідок чого встановлено заниження до сплати єдиного соціального внеску на рахунок розбіжностей чистого оподатковуваного доходу у сумі 1 687 500 грн. за 2014 рік. Сума боргу по ЄСВ складає 52378.20 грн.

Позивачем були подавалися до Новомосковської ОДПІ заперечення на акт перевірки (том 1 а.с.46-50), які згідно відповіді податкового органу від 18.09.2015 р. № 17049/10/04-08-17-02-22 були залишені без задоволення, а висновки акту перевірки без змін. (том 1 а.с.52-71)

На підставі вказаного акту перевірки Відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення № від 23.09.2015р. про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 425 928,00 гри., в тому числі за основним зобов'язанням у розмірі 283 952,00 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 141 976.00 грн. (том1 а.с.85).

Крім того, Відповідачем було винесено рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 23.09.2015 р. в сумі 54 996,11 грн., в тому числі основного зобов'язання у розмірі 52 378,20 грн., штрафних санкцій у розмірі 2618,91 грн.; та вимогу про сплату боргу (недоїмки) № від 23.09.2015 р. зі сплати єдиного внеску в сумі 52 378,20 грн.(том 1 а.с.73)

Позивач скористався досудовим порядком оскарження вказаних рішень та подав на них скаргу до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (том 1 а.с.72-78).

Згідно відповіді Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 27.102015 р. № 8925/10/04-36-10-07-09 було скасовано рішення Новомосковської ОДПІ від 23.09.2015 р. № про застосування штрафних санкцій за донарахування фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 2618, 91 грн., вимогу від 23.09.2015 р. № про сплату боргу (недоїмки)з єдиного внеску у сумі 52 378,20 грн, а скаргу в цій частині задоволено частково , з огляду на те, що рішення та вимога сформовані з порушенням форм, встановлених додатками 7 та 13 до інструкції № 499. В той же час зобов'язано Новомосковську ОДАэПІ за наслідками розгляду скарги сформувати нові вимогу та рішення з єдиного внеску за встановленими формами відповідно до норм чинного законодавства, оскільки висновки ОДПІ щодо заниження ФОП ОСОБА_4 єдиного соціального внеску, які не сплачені та не перераховані до бюджету обґрунтовані нормами чинного законодавства. Податкове повідомлення-рішення від 23.09.2015 р. № було залишено без змін, а скарга Позивача в цій частині без задоволення. (том 1 а.с.79-84)

В подальшому податковим органом на підставі акту перевірки № 250/172/ від 04.09.2015р. були винесені:

- рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 06.11.2015 р., яким до Позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 2618,91 грн.; (том 1 а.с.118)

- вимога про сплату боргу (недоїмки) від 06.11.2015 р. № Ф- на суму 52378,20 грн. (том 1 а.с.119)

Скасування вказаних податкового повідомлення-рішення, рішення про застосування штрафних санкцій, вимоги про сплату боргу і було предметом судового розгляду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що належними доказами не доведено, що контрагент Позивача - ФГ «Золоте Руно 2013» є виробником сільськогосподарської продукції, так як господарство відсутнє за юридичною адресою, не має технічних та господарських можливостей для вирощування соняшника. Крім того, суд дійшов висновку, що показаннями свідків, які є працівниками у Позивача, не було підтверджено, що товар вони отримували саме у ФГ «Золоте Руно 2013», адже під час отримання товару вони не перевіряли повноважень представників постачальника, з огляду на що не є доведеним факт отримання товару Позивачем від зазначеного контрагента.

Колегія суддів не погоджується з вищевказаним висновком суду першої інстанції, оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Порядок оподаткування доходів фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю регулюється статтею 177 ПК України.

У відповідності до п.177.1 ст.177 ПК України доходи фізичних осіб-підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу.

У п.177.2 ст.177 ПК України визначено, що об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця.

Пунктом 177.4 статті 177 ПК України встановлено, що конкретно відноситься до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів. Серед іншого, це витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат.

За позицією Позивача - ФОП ОСОБА_4, ними до перевірки надані всі первинні документи по взаємовідносинах з ФГ «Золоте Руно 2013», а саме - Договір поставки соняшника № 3Р-29 від 29.04.2014 року, за яким нею придбано у вказаного ФГ 29 та 30 квітна та 30 травня 2014 року 450 тон соняшника (а.с.182 т.1)), видаткові та податкові накладні, рахунки-фактури від указаних дат (а.с.183-193 т.1), товарно-транспортні накладні та подорожня листи на перевезення соняшника своїм транспортом від ФГ «Золоте Руно 2013» із с. Розсощинці (слід вважати - Полтавського району, Полтавської області) до с.Миколаївка (слід вважати - Новомосковського району Дніпропетровської області) (а.с. 194-203 т.1). Отримана продукція (соняшник) перероблена (ядро соняшникового насіння, лузга) та продана покупцям (а.с.209-228 т.1). Будь-яких інших документів, згідно акту перевірки, податковим органом у них не витребовувалось. Вказують, що на вимогу суду ними іще додатково надано документи, які підтверджують якість придбаного товару, його оприбуткування на складах, переробку та поставку контрагентам згідно їх замовлень, підтверджених листами (довідками) керівників підприємств-контрагентів. З огляду на вказані документи вважають, що валові витрати в сумі 1 687 500.00 грн. документально підтверджені, а отже, суму чистого доходу за 2014 рік було визначено вірно - у розмірі 97 526.20 грн., що і відображено у декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік, а тому донарахування суми соціального внеску у розмірі 52 378.20 грн. є безпідставним, як наслідок - безпідставним є і рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

За позицією податкового органу, з якою погодився суд першої інстанції, - позивачем зайво включено до валових витрат суму за товар по підприємству ФГ «Золоте Руно 2013», а саме: у квітні 2014 року - 1 125 000.00 грн., у травні - 562 500.00 грн., оскільки підприємство не є виробником сільськогосподарської продукції, так як відсутнє за юридичною адресою, не має технічних та господарських можливостей для її вирощування.

Такі посилання колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що не підтверджуються фактичними обставинами справи та наявними у справі письмовими доказами.

Сторонами визнано та податковим органом не спростовано, що між ФОК ОСОБА_4 та ФГ «Золоте Руно 2013» укладено договір поставки соняшника урожаю 2013 року кількістю 450.00 тон, згідно з яким право власності на продукцію переходе від «Продавця» (ФГ «Золоте Руно 2013») до «Покупця» ( ФОП ОСОБА_4) в момент отримання грошових коштів, товар транспортується транспортом «Покупця».(а.с.182).

На виконання умов договору було здійснено поставку соняшника 29 та 30 квітня 2014р., що підтверджується належно оформленими податковими та видатковими накладними, рахунками-фактурами (а.с.183-193 т.1), факт перевезення власним транспортом підтверджено товарно-транспортними накладними та подорожніми листами та правовстановлюючими документами на наявні транспортні засоби (а.с.194-207 т.1), зауважень до яких у податкового органу не виникало.

Якість отриманого товару (зерна соняшника) підтверджено наданими на вимогу суду посвідченнями якості зерна

Факт використання ФОП ОСОБА_4 отриманої продукції у власній господарській діяльності також податковим органом не спростовано та не заперечується, що соняшник перероблено та реалізовано, що об'єктивно підтверджено наданими актами переробки соняшника, датованими 30.04.2014 року (а.с.222,223 т.1) та 31 травня 2014 року (а.с.226-228 т.1), договорами поставки ядра соняшникового насіння, лузги, тощо, укладеними з наступними контрагентами: ТОВ «Наш соняшник» від 18.06.2013р. (а.с.212 т.1), ТОВ «Дружковская пищевкусовая фабрика» від23.05.2011р (а.с.214 т.1), ПАТ «Шполянськийзавод продтоварів» від 15.09.2012р. (а.с.215 т.1) ТОВ «Продекспорт-2009» від 12.03.2013 р. на зерно соняшника врожаю 2012 року (а.с.217т.1) Вказані обставини перевірені у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, про що свідчать і додатково надані довідки контрагентів про придбання переробленої продукції, актами звірки між ними, доказами транспортування продукції.

Єдине зауваження відповідача - ФГ «Золоте Руно 2013» не мало ні виробничих, ні трудових ресурсів, ні земельних ділянок для вирощення соняшника.

Однак, як слідує із листа Держземагенства у Полтавському районі станом на 01.01.2013 року за ФГ на території Полтавського району Полтавської області земельних ділянок у власності чи оренді не перебувало, в той же час у вказаного господарства наявні земельні ділянки у Новомосковському районі Дніпропетровської області загальною площею 4056 га ( а.с.103 т.1)

Згідно даних державного статистичного спостереження щодо підсумків збору врожаю на 01 грудня 2013 року ФГ «Золоте Руно 2013» одержано врожаю 106 380.00 центнерів соняшнику на зерно (а.с.90,91 т.1), а згідно Договору позивач придбав у даного контрагента лише 450.00 т соняшника

Таким чином, висновки перевіряючи та посилання суду на те, що у даного господарства були відсутні можливості виростити, чи ними не вирощено вказаної кількості соняшника у 2013 році є лише припущенням та спростовуються вищенаведеними доказами.

Щодо висновків про те, що ФГ «Золоте Руно 2013» не є виробником сільськогосподарської продукції, так як відсутнє за юридичною адресою, також спростовується наявними у справі беззаперечними доками, а саме - висновками судового рішення від 14.05.2015р., що набрало законної сили та яким, зокрема, і відновлено реєстрацію платника ПДВ ( а.с.170-172т.1)

Щодо посилання на те, що у ФГ «Золоте Руно 2013» відсутні склади зберігання соняшника (зерносховища), колегія суддів зазначає, що згідно акту перевірки оперативного управління Західно-Донбаської ОДПІ, не встановлено складських приміщень у Дніпропетровській області, в той час, як транспортування товару відбувалось з с. Розсошенці Полтавської області, а позивачем надані фотоматеріали щодо наявності приміщень, де знаходилось зерно соняшника (а.с.26-32 т.2), а водіями підтверджено, що саме звідки зерно соняшника і було транспортовано, що не спростовано ніякими іншими доказами.

Щодо посилання податкового органу на те, що з огляду на відстань перевезення вантажу, час його загрузки та розгрузки, дає підстави вважати про неможливість здійснення одним транспортним засобом 5 перевезень за добу(а.с.136 т.1), то вказані посилання не підтверджені належними доказами а лише припущенням перевіряючи, в той час, як приписи правових норм зобов'язують суб'єкта владних повноважень доводити свою позицію належними та допустимими доказами, тобто, посилатись на достеменно встановлені факти, а не припущення.

Оскільки Відповідачем до суду не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт порушення Позивачем приписів статті 177 ПК України в частині завищення валових витрат у сумі 1 687 500 грн. за 2014 рік, то відсутні підстави і щодо донарахування ПДФО у розмірі 283952.00 грн, а прийняті з цього питання рішення підлягають скасуванню, як підлягає скасуванню і вимога про сплату боргу (недоїмки), як безпідставна.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що оскільки суд першої інстанції, ухвалюючи судове рішення про відмову у позові, неповно з'ясував фактичні обставини справи, та має місце невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення заявлених вимог.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, п.1,2 ч.1 .ст.202, ст..205, 207 КАС України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 -задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2016 року у справі № 804/15501/15 - скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення № від 23.09.2015р. про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 425 928,00 гри.

Скасувати рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 06.11.2015 в сумі 54996,11 грн., та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № від 06.11.2015 зі сплати єдиного внеску в сумі 52378,20 грн.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, передбачені статтею 212 КАС України.

Повний текст постанови складено 02 червня 2016 року.

Головуючий: Л.М. Нагорна

Суддя: О.О. Круговий

Суддя: О.В. Юхименко