Справа № 173/534/16-а
Суддя: Шевченко О. Ю.
Дата ухвалення: 2016-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №173/534/16-а
Провадження №2-а/173/11/2016
ПОСТАНОВА

іменем України

30 травня 2016 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Шевченко О.Ю.

при секретарі судового засідання Демяненко С.І.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративний позов ОСОБА_1 до Верхньодніпровського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом до Верхньодніпровського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області Пенсійного про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії. В обґрунтування позову зазначено, що в червні 2015 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України у Верхньодніпровському районі із заявою про призначення пенсії за віком, оскільки 11 квітня 2015 року йому виповнилося 60 років. З 12 квітня 2015 року йому було призначено таку пенсію, проте у меншому розмірі, ніж передбачено чинним законодавством. УПФУ у Верхньодніпровському районі повідомило йому, що при розрахунку пенсії до стажу роботи не було включено період його роботи з 2 листопада 1992 року до 19 грудня 2000 року, оскільки надані ним документи не містять достатніх даних для врахування стажу роботи в цей період, а саме у документах відсутня послідовність перейменування автотранспортного підприємства «Автоуслуга» Дніпропетровської області в акціонерне товариство закритого типу «Автоуслуга». Позивач вважає таку відмову відповідача незаконною, оскільки стаж його роботи підтверджується трудовою книжкою. На підставі вищевикладеного ОСОБА_1 просив суд визнати незаконним дії відповідача щодо не включення до його стажу роботи його період роботи з 2 листопада 1992 року до 19 грудня 2000 року; визнати дії відповідача щодо відмови зарахувати стаж роботи в період з 2 листопада 1992 року до 19 грудня 2000 року неправомірними; зобовязати відповідача під час розрахунку пенсії включити до стажу роботи позивача його період роботи з 2 листопада 1992 року до 19 грудня 2000 року; зобовязати відповідача провести перерахунок пенсії з урахуванням стажу роботи позивача в період з 2 листопада 1992 року до 19 грудня 2000 року.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив суд задовольнити заявлені вимоги з підстав зазначених у позові.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, проти задоволення позовних вимог заперечував оскільки трудовою книжкою позивача та іншими документами не прослідковується послідовність перейменування автотранспортного підприємства «Автопослуга» Дніпропетровської області в акціонерне товариство закритого типу «Автопослуга» у звязку з чим відповідач правомірно під час розрахунку пенсії ОСОБА_1 не включив до його стажу роботи період роботи з 2 листопада 1992 року до 19 грудня 2000 року.

Суд, вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини.

11 квітня 2015 року ОСОБА_1 виповнилося 60 років та він звернувся до Верхньодніпровського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області із заявою про призначення пенсії за віком. Така пенсія позивачу була призначена, проте без урахування його стажу роботи в період з 2 листопада 1992 року до 19 грудня 2000 року про що позивач отримав письмову відповідь відповідача від 16 січня 2016 року (а.с.32).

Суд не погоджується з такими діями відповідача та вважає їх неправомірними з огляду на таке.

Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12 серпня 1993 року № 637, передбачено, що основним документом, який підтверджує трудовий стаж є трудова книжка.

Згідно з трудовою книжкою ОСОБА_1, оригінал якої було досліджено безпосередньо у судовому засіданні, 30 жовтня 1992 року він був звільнений з Дніпропетровської автобази № 1 у звязку з переведенням до орендного підприємства «Автоуслуга»; 2 листопада 1992 року прийнятий на посаду водія у звязку з переводом з Дніпропетровської автобази № 1; 6 червня 1994 року орендне підприємство «Автоуслуга» реорганізовано в акціонерне товариство закритого типу; 19 грудня 2000 року звільнений з акціонерного товариства закритого типу «Автоуслуга» (а.с.9-11).

Записи в трудовій книжці підтверджуються таким доказами: довідкою колективного підприємства «Дніпропетровська автобаза № 1» № 58 від 9 липня 2015 року, згідно з якою ОСОБА_1 дійсно працював в Автобазі № 1 з 22 лютого 1985 року до 30 жовтня 1992 року (а.с.57); наказом Дніпропетровської автобази № 1 № 170а-к від 2 листопада 1992 року про звільнення у звязкузку з реорганізацією на базі а/к 5 орендного підприємства «Автоуслуга» працівників за переліком, в тому числі ОСОБА_1 (а.с.58).

Також матеріалами справи підтверджується, що на базі автоколони № 5 в смт.Днірповське Дніпропетровської автобази № 1 (де позивач працював до 30 жовтня 1992 року) було створено орендне підприємство «Автоуслуга», що підтверджується зверненням начальника автоколони № 5 до Верхньодніпровської районної державної адміністрації від 28 серпня 1992 року (а.с.45), протоколом загальних зборів колективу автоколони № 5 Дніпропетровської автобази № 1 від 3 серпня 1992 року про органіці орендного підприємства «Автоуслуга» на базі автоколони № 5 (а.с.46-47). 26 серпня 1992 року розпорядженням Представника Президента України було зареєстровано статут орендного підприємства «Автоуслуга» (а.с.49). Згідно з. п.1.1. зареєстрованого статуту орендне підприємство автотранспортного підприємства «Автоуслуга» створено на добровільних засадах за рішенням загальних зборів організації орендарів автотранспортного підприємства «Автоуслуга» та регіонального відділення фонду державного майна (а.с.43-44). 19 серпня 1993 року загальними зборами колективу орендного підприємства «Автоуслуга» було прийнято рішення про створення організації орендарів автотранспортного підприємства «Автоуслуга» (а.с.38-39), також 19 серпня 1993 року було затверджено положення про організацію орендарів автотранспортного підприємства «Автоуслуга» (а.с.40-42). 29 вересня 1993 року розпорядженням Представника Президента України було зареєстровано Положення про організацію орендарів автотранспортного підприємства «Автоуслуга» (а.с.).10 березня 1994 року загальним зборами членів організації орендарів Верхньодніпровського підприємства «Автоуслуга» було прийнято рішення про утворення акціонерного товариства закритого типу «Автоуслуга» (а.с.51-52). Акціонерне товариство закритого типу «Автоуслуга» було утворено на базі організації орендарів автотранспортного підприємства «Автоуслуга», що підтверджується зверненням директора АТП «Автоуслуга» від 6 липня 1994 року про реєстрацію акціонерного товариства закритого типу «Автоуслуга» (а.с.50) та розпорядженням Представника Президента України «про державну реєстрацію закритого акціонерного товариства «Автоуслуга» (а.с.49).

Отже, матеріалами справи підтверджується послідовність роботи ОСОБА_1 в період з 2 листопада 1992 року до 19 грудня 2000 року в орендному підприємстві автотранспортного підприємства «Автоуслуга», яке в подальшому було реорганізовано в акціонерне товариство закритого типу «Автоуслуга». Твердження відповідача про не підтвердження послідовності перейменування автотранспортного підприємства «Автоуслуга» в акціонерне товариство закритого типу «Автоуслуга» є помилковими та вони спростовуються дослідженими у справі доказами, зокрема відповідач помилково вважає, що орендне підприємство «Автоуслуга» та автотранспортне підприємство «Автоуслуга» є різними підприємства, оскільки як зазначалося вище на базі автоколони № 5 Дніпропетровської автобази № 1 було створено саме орендне підприємство автотранспортне підприємство «Автоуслуга», тобто це є одне підприємство.

Окрім того в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 підтвердив, що в період з 1992 року до 2001 року він працював водієм разом з ОСОБА_1 в орендному підприємстві «Автоуслгуга», яке було створено на базі автоколони № 5 Дніпропетровської автобази № 1.

Свідок ОСОБА_4 суду показав, що він працював разом із ОСОБА_1 в автоколоні № 5, потім автоколона № 5 відєдналася від автобази та було створено орендне підприємство «Автоуслуга».

Показання свідків підтверджуються записами в трудових книжках, оригінали яких було досліджено у судовому засіданні (а.с.33-34).

Також суд звертає увагу на те, що в трудовій книжці ОСОБА_5 поруч із записом про прийняття на роботу у звязку з переводом з Дніпропетровської автобази № 1 від 2 листопада 1992 року (тією ж датою що і позивача) стоїть штамп орендного підприємства «Автоуслуга», а у трудовій книжці позивача поруч з аналогічним записом про прийняття на роботу стоїть штамп автотранспортного підприємства «Автоуслуга», що ще раз підтверджує висновки суду про те, що це є одне й те саме підприємство.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що трудовою книжкою ОСОБА_1 підтверджується період його роботи з 2 листопад 1992 року до 19 грудня 2000 року, а тому підстав для неврахування цього стажу для розрахунку та призначення пенсії не має.

Верхньодніпровське обєднане Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області відмовляючи позивачу у врахуванні його стажу роботи в період з 2 листопад 1992 року до 19 грудня 2000 року для розрахунку пенсії діяло без зясування усіх обставин, що мають значення для прийнятого рішення, а тому такі дії відповідача слід визнати неправомірними.

З метою відновлення порушеного права позивача суд погоджується з його позовними вимогами та вважає за необхідне зобовязати відповідача розрахувати пенсію ОСОБА_1 з урахуванням його стажу роботи та перерахувати йому пенсію з урахуванням фактично проведених виплат.

Разом з тим суд не погоджується з вимогою позивача про проведення такого перерахунку з 12 квітня 2015 року, тобто з дня призначення йому пенсії за віком з огляду на таке.

Відповідно до ст. 99 КАСУ України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач вимагав поновити його порушені права, починаючи з 12 квітня 2015 року, проте до суду звернувся лише 30 березня 2016 року.

З урахуванням вимог ст. 99 КАС України, суд приходить до висновку про те, що зобовязувати відповідача провести перерахунок пенсії слід з 30 вересня 2015 року, тобто за 6 місяців до дня звернення до суду.

У звязку з чим адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 94 КАС України, суд приходить до висновку, що на користь позивача підлягають присудженню понесені ним судові витрати в сумі 551 грн. 20 коп. (а.с.1).

Керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 69-71, 86, 99,158-163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 Сергійовича до Верхньодніпровського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області щодо невключення до стажу роботи ОСОБА_1 для розрахунку пенсії його період роботи з 2 листопада 1992 року до 19 грудня 2000 року та зобовязати Верхньодніпровське обєднане Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області розрахувати пенсію ОСОБА_1 з урахуванням його стажу роботи в період з 2 листопада 1992 року до 19 грудня 2000 року, провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням його стажу роботи в період з 2 листопада 1992 року до 19 грудня 2000 року з 30 вересня 2015 року з урахування фактично проведених виплат.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Верхньодніпровського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 (ін..н. 1, 11 квітня 1955 року, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, сел..Дніпровське Верхньодніпровського району Дніпропетровської області) за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення

строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 3 червня 2016 року.

Суддя О.Ю. Шевченко