Справа № 441/146/16-а 2-а/441/13/16
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2016-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2016 року Справа № 876/2675/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

з участю секретаря Кіри Н.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представників відповідача Іваховича Р.Р., Захарко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Городоцького районного суду Львівської області від 31 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Городоцькому районі Львівської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

У лютому 2016 року ОСОБА_4 (далі - позивач) звернувся з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Городоцькому районі Львівської області, правонаступником якого є Городоцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Львівської області (далі - відповідач) в якому просила визнати протиправними дії та зобов'язати відповідача здійснити нарахування та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю з 03.08.2014 року відповідно до вимог ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постанови КМУ від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов'язати відповідача нарахувати і виплатити позивачу компенсацію за втрату частини доходів у зв'язку з несвоєчасною виплатою державної пенсії за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, з 15.05.2014 року.

Постановою Городоцького районного суду Львівської області від 31 березня 2016 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії відповідача щодо невиконання вимог ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 р. № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в частині з 03.08.2014 р. по 10.11.2015 р. Зобов'язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію за втрату частини доходів у звязку з несвоєчасною виплатою додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, починаючи з 03.08.2014 р. по 10.11.2015 р. та виходячи з розміру утвореної заборгованості з невиплаченої додаткової пенсії за вказаний період, відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати». У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, та невстановлення всіх обставин справи, просить оскаржувану постанову скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти в цій частині нову постанову, якою зобов'язати відповідача нарахувати і виплатити позивачу компенсацію за втрату частини доходів у зв'язку з несвоєчасною виплатою додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю та державної пенсії за віком за період з 15.05.2014 року по 01.06.2015 року.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом було встановлено протиправність дій відповідача щодо відмови у призначенні та нарахуванні державної та додаткової пенсій і зобов'язано призначити і нарахувати таку, а отже з 2014 року мав місце факт протиправної невиплати пенсії і створення заборгованості у виплаті пенсії, а тому втрата доходів підлягає компенсації.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, просить постанову Городоцького районного суду Львівської області від 31 березня 2016 року в частиині відмови в позові його довірителю скасувати та прийняти нову постанову в цій частині, якою позов задовольнити повністю.

Представники відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу заперечили, просять постанову Городоцького районного суду Львівської області від 31 березня 2016 року залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 21.09.2007 року (а.с. 8) і має право на пільги і компенсації згідно із Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII (далі - Закон № 796).

Позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком відповідно до ст. 55 Закону № 796, а також додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю.

Державну та додаткову пенсію позивачу було призначено після рішень Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.03.2015 року та 24.03.2015 року (а.с. 10-13) у червні 2015 року (а.с. 14-16) та одноразовим платежем проведено виплату нарахованої пенсії за віком та додаткової пенсії, що не заперечується сторонами.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що не підлягає компенсації втрата частини доходів у зв'язку з несвоєчасною виплатою державної пенсії, оскільки вся сума, на виконання рішення суду, була нарахована у травні та виплачена у червні 2015 року одноразовим платежем (а.с. 32-34).

Відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 № 2050-III (далі - Закон № 2050) компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.

До спірних відносин не можуть бути застосовані положення Закону № 2050, оскільки за правилами, визначеними статтею 3 цього Закону, сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс в період невиплати доходу.

Верховний Суд України, на рішення якого посилається позивач як на обґрунтування своїх вимог, зазначив, що основною умовою для виплати громадянину компенсації, передбаченої Законом № 2050 є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів.

Таким чином, якщо пенсія була нарахована на виконання судового рішення та виплачена без затримки, компенсація нараховуватись не може, а тому такі вимоги не можуть бути задоволені.

Щодо компенсації втрати частини доходів у зв'язку з несвоєчасною виплатою додаткової пенсії, колегія суддів зазначає наступне.

Суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги в частині нарахування та виплати компенсації за втрату частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати додаткової пенсії з 03.08.2014 року по 10.11.2015 року, проте позивач зазначив, що компенсацію слід виплатити і за подальші періоди, проте такі вимоги є безпідставними, оскільки розпорядженням відповідача з 10.11.2015 року позивачу відновлено виплату додаткової пенсії і затримки у її виплаті немає, що не заперечується сторонами.

Таким чином, оскільки з 10.11.2015 року додаткова пенсія нараховувалась та виплачувалась в розмірах і строки, визначені чинним законодавством, то ї підстав для застосування положень Закону № 2050 немає.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу ОСОБА_4 слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 195,200,205,206,254 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Городоцького районного суду Львівської області від 31 березня 2016 року у справі № 441/146/16-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий А.Р.Курилець

Судді М.П.Кушнерик

О.І.Мікула

Повний текст ухвали виготовлений 08 червня 2016 року