Справа № 826/418/16
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2016-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/418/16 Головуючий у 1-й інстанції: Келеберда В.І. Суддя-доповідач: Міщук М.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді суддів: при секретарі Міщука М.С. Бєлової Л.В., Гром Л.М. Доценку О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Лесаффр Україна» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Лесаффр Україна» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

11 січня 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Лесаффр Україна» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві, в якому просить:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 13.08.2015 року № 8, №8, № 8 у повному обсязі;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 13.08.2015 року № 8 в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 37730,85 грн., що не було задоволено ГУ ДФС у м. Києві.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 лютого 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі про скасування постанови з підстав порушення судом матеріального, процесуального права та неповного з'ясування обставин справи, які мають значення для справи, ТОВ «Лесаффр Україна» (надалі також апелянт) зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги додаткові докази по справі, які апелянтом було подано у встановлені строки, оскільки суд достроково прийняв оскаржувану постанову.

Щодо списання дебіторської заборгованості судом не було враховано, що товар не використовувався поза межами господарських операцій, взагалі не був і не буде поставлений, а отже норма статті 195 ПК України не повинна застосовуватись.

Дійшовши висновку про відсутність декларування у складі контрольованих операцій - операцій з надання транспортних послуг ПАТ «Надєжда» судом не було враховано, що об'єктом оподаткування ПДВ є транспортно-експедиторські послуги, якінадаються експедитором в межах договору транспортного експедирування, а базою оподаткування таких послуг євинагорода експедитора. Крім того, судом не було взято до уваги те, що податкове повідомлення-рішення від 13.08.2015 року № 8 було скасовано лише в частині, а отже в іншій частині тягне за собою податкові зобов'язання для позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, які з'явились у судове засідання та перевіривши за матеріалами справи наведені у скарзі доводи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві (надалі також ДПІ у Печерському районі або податковий орган) було проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Лесаффр Україна» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2012 року по 31.12.2014 рік.

За результатом зазначеної перевірки було складено Акт перевірки від 29.07.2015 року № 236/26-55-22-08/30723648 (надалі також Акт перевірки), у розділі 4 «Висновок» якого встановлено порушення (т. 1 а. с. 121-166):

1. пп. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135 Податкового кодексу України, що призвело до:

- заниження податку на прибуток на загальну суму 427 149 грн., у тому числі у 2013 році на суму 237575,00 грн, у 2014 році на суму 189574,00 грн;

- завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у 2014 році на суму 1 812 911 грн;

2. пп. 39.2.1.1 пп. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 ПК України;

3. абз "г" п. 198.5 ст 198, абз "в" пп. 14.1.191 п. 14.1 ст. 14, п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 1 355 463 грн.; у тому числі за грудень 2012 року, березень-квітень, червень-жовтень, грудень 2013 року, лютий, серпень-жовтень, грудень 2014 року;

4. пп. "е" п. 164.2.17, п. 164.2 ст. 164, п. 167.1 ст. 137, п. 171, п. 119.2 ст. 199, п. "є" п. 14.1.54 п. 14.1 ст. 14, пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 138, з урахуванням п. 14.1.47, пп. 14.1.180 ст. 14 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено порушення вимог податкового законодавства щодо правильності утримання та своєчасності перерахування сум податку з доходів фізичних осіб до бюджету в сумі 1640 грн.

У Висновку також зазначено: «Підтверджуємо, що первинні, бухгалтерські та інші документи, використані при проведенні перевірки, достовірні, надані в повному обсязі, а додаткові (інші) документи, що свідчать про діяльність суб'єкта господарювання (спростовують викладені в акті перевірки факти) за період, що перевірявся, відсутні.

На підставі Акту перевірки, викладених у ньому порушень та Висновку ДПІ у Печерському районі було прийнято податкові повідомлення-рішення від 13.08.2015 року:

- № 8, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 533 936 грн. (за основним платежем 427 149 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 106 787 грн.),

- № 8, яким позивачу зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 1 812 911 грн.,

- № 8, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 1 694 330 грн. (за основним платежем 1 355 465 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 338866 грн.),

- № 8, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем адміністративні штрафи та інші санкції на суму 189 244 грн.

Зазначені податкові повідомлення-рішення було оскаржено ТОВ «Лесаффр Україна» у адміністративному порядку, у зв'язку з чим ГУ ДФС у м. Києві ДФС України податкові повідомлення-рішення від 13.08.2015 року № 8, № 8, № 8 залишено без змін, а податкове повідомлення-рішення за № 8 було скасовано в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 15 1513,15 грн. (Том 1 а. с. 65-73).

На підставі вказаного вище рішення ГУ ДФС у м. Києві ДФС України податковим органом-відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 29.10.2015 року № 695/26552208, яким позивачу збільшено грошове зобов'язання за платежем адміністративні штрафи та санкції на загальну суму 37 730 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи не підтверджено розфасовку дріжджів хлібопекарних сухих швидкодіючих "Саф інсант" та дріжджів хлібопекарних сухих швидкодіючих "Невада" контрагентом позивача ПАТ "Надєжда" в пакети з написом "Дріжджі сухі швидкодіючі "Криворізькі дріжджі"; позивачем не було збільшено податкові зобов'язання на дату списання дебіторської заборгованості, а тому висновок податкового органу про порушення позивачем пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України є обґрунтованим; посилання відповідача на відсутність декларування у складі контрольованих операцій - операцій з надання транспортних послуг ПАТ "Надєжда" по договору від 01.04.2014 року № 24-ТП/14 суд вважає також обґрунтованим, оскільки позивачем не було надано копій документів (рахунки, накладні тощо), виданих суб'єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування; враховуючи, що податкове повідомлення-рішення від 13.08.2015 року № 8 було скасовано рішенням ГУ ДФС у м. Києві ДФС України, отже є відкликаним та не породжує для позивача жодних правових наслідків.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

I. Щодо висновку податкового органу про порушення позивачем підпункту 135.5.4 пункту 135.5 статті 135 та підпункту "в" підпункту 14.1.191 пункту 14.1 статті 14, пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Лесаффр Україна» згідно з імпортним контрактом від 18.10.2012 року № 2/2012Б, які укладені позивачем з ТОВ «САФ-Нева» (Росія) були придбані дріжджі хлібопекарські сухі (швидкодіючі) «Невада» у кількості 34539,50 кг в коробках по 10 кг, а також дріжджі хлібопекарні сухі (швидкодіючі) «Саф інстант» у кількості 93850,00 кг в коробках по 25 кг були придбані ТОВ «Лесаффр Україна» згідно з імпортними контрактами від 01.06.2013 року № 4/2013, від 01.01.2014 року № 5/2014, які укладені з Підприємством «Ozmaya Sanaya A.S.» (Туреччина).

01.03.2013 року між ТОВ «Лесаффр Україна» та ПАТ «Надєжда» було укладено договір № 8, з трьома додатками до нього та додаткову угоду № 1 від 30.12.2013 року про продовження на рік дії основного договору, відповідно до умов якого ТОВ «Лесаффр Україна» на давальницьких умовах надає ПАТ «Надєжда» сировину та пакувальні матеріали для виконання замовлених ним робіт з фасування дріжджів сухих під маркою «Криворізькі дріжджі» (Том. 1, а. с. 200-206).

На підтвердження виконання умов цього договору суду першої інстанції надано первинні документи:

- замовлення на виконання робіт (Том. 1 а. с. 214, 221, 228, 235, 242, 249, Том. 2 а. с. 6, 13, 20, 28, 35, 42, 49, 56, 63, 71, 78, 82, 89, 97, 104, 111, 118, 125, 133, 139, 146, 153, 160, 167, 174, 181, 188, 195, 202, 209, 216, 223, 229, 233, 240, 247, Том. 3 а. с. 4, 11, 18, 25);

- акти прийому-передачі сировини та пакувальних матеріалів (Том 1. а. с. 184-185, 208, 215, 222, 229, 236, 243, 250, Том. 2 а. с. 7, 14, 21, 22, 29, 36, 43, 50, 57, 64, 65, 73, 83, 90, 91, 98, 105, 112, 119, 126, 127, 134, 140, 147, 154, 161, 168, 175, 182, 189, 196, 203, 210, 217, 230, 234, 241, 248, Том. 3 а. с. 5, 12, 19, 26);

- акти списання сировини (Том. 1 а. с. 194-195, 209, 217, 223, 230, 237, 244, Том. 2 а. с. 1, 8, 15, 23, 30, 37, 44, 51, 58, 66, 73, 84, 92, 99, 106, 113, 120, 128, 135, 141, 148, 155, 162, 169, 176, 183, 190, 197, 204, 211, 218, 224, 231, 236, 242, 249, Том. 3 а. с. 6, 13, 20, 27);

- акти списання пакувальних матеріалів (Том. 1 а. с. 210, 218, 224, 231, 238, 245, Том. 2 а. с. 2, 9, 16, 24, 31, 38, 45, 52, 59, 67, 74, 85, 93, 100, 107, 114, 121, 129, 136, 142, 149, 156, 163, 170, 177, 184, 191, 198, 205, 212, 219, 225, 232, 235, 243, 250, Том. 3 а. с. 7, 14, 21, 28);

- акти прийому-передачі готової продукції (Том. 1 а. с. 211, 216, 225, 232, 239, 246, Том. 2 а. с. 3, 10, 17, 25, 32, 39, 46, 53, 60, 68, 75, 79, 86, 94, 101, 108, 115, 122, 130, 136А, 143, 150, 157, 164, 171, 178, 185, 192, 199, 206, 213, 220, 226, 237, 244, Том. 3 а. с. 1, 8, 15, 22, 29);

- акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) (Том. 1 а. с. 212, 219, 226, 233, 240, 247, Том. 2 а. с. 4, 11, 18, 26, 33, 40, 47, 54, 61, 69, 76, 80, 87, 95, 102, 109, 116, 123, 131, 137, 144, 151, 158, 165, 172, 179, 186, 193, 200, 207, 214, 221, 227, 238, 245, Том. 3 а. с. 2, 9, 16, 23, 30);

- податкові накладні (Том. 1 а. с. 213, 220, 227, 234, 241, 248, Том. 2 а. с. 5, 12, 19, 27, 34, 41, 48, 55, 62, 70, 77, 81, 88, 96, 103, 110, 117, 124, 132, 138, 145, 152, 159, 166, 173, 180, 187, 194, 201, 208, 215, 222, 228, 239, 246, Том. 3 а. с. 3, 10, 17, 24, 31).

Зазначені первинні документи, наявні в матеріалах справи, відповідають вимогам чинного законодавства, складені у відповідності до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Судом встановлено, що позивач передав ПАТ «Надєжда» дріжджі хлібопекарні сухі швидкодіючі «Невада» в коробках по 10 кг. у загальній кількості 34 539, 5 кг. на суму 674 221,23 грн. та дріжджі хлібопекарні сухі швидкодіючі «Саф інсант» в коробках по 25 кг у загальній кількості 93 850 кг на суму 2 690 241,58 грн. та отримав від ПАТ «Надєжда» товар «Дріжджі сухі швидкодіючі для випічки та напоїв» (ТМ «Криворізькі дріжджі») розфасовані по 100 грн. на суму 4 116 492,25 грн.

У свою чергу позивач здійснив придбання у ПАТ «Надєжда» (виробник) наступного товару - дріжджі пресовані ТМ "Криворізькі дріжджі" 100 г, дріжджі пресовані хлібопекарські ТМ "Криворізькі дріжджі" 1 кг и 500 г, дріжджі пресовані спиртові ТМ «Криворізькі дріжджі» 1кг и 500 г.

Разом з цим суду не надані докази придбання позивачем у ПАТ «Надєжда» за отриманий товар «Дріжджі сухі швидкодіючі для випічки та напоїв», виробництва ПАТ «Надєжда», торгівельна марка товару «Криворізькі дріжджі» у загальній кількості 84 156 кг на суму 4 116 492,25 грн.

Відповідно із додатком до договору 01.03.2013 року позивачу надаються послуги з фасування продукції замовника (позивача), а саме: дріжджі сухі швидкодіючі «Криворізкі дріжджі», відповідно до актів прийому передачі сировини та пакувальних матеріалів позивачем передано ПАТ «Надєжда» дріжджі хлібопекарні сухі швидкодіючі «Саф інсант», дріжджі хлібопекарні сухі швидкодіючі «Невада» та пакувальні матеріали.

Однак, як встановлено при розгляді справи, позивачем отримано від ПАТ «Надєжда» товар «Дріжджі сухі швидкодіючі «Криворізькі дріжджі» розфасовані по 100 гр., які не передавались для пакування та не були придбані у зазначеного товариства.

Під час проведення перевірки та у ході судового розгляду не встановлено здійснення позивачем оплати на адресу ПАТ «Надєжда» за отриманий товар «Дріжджі сухі швидкодіючі для випічки та напоїв», виробництва ПАТ «Надєжда», торгівельна марка товару «Криворізькі Дріжджі», згідно з актами приймання-передачі готової продукції у загальній кількості 84 156 кг на суму 4 116 492,25 грн.

Згідно матеріалів справи на кожну партію готової продукції надані документи, що підтверджують безпечність товару, а саме: протоколи випробувань продукції дріжджі хлібопекарські сухі швидкодіючі, які видані випробувальним центром Державного підприємства «Криворізький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації", акредитований Національним агентством з акредитації Україна на відповідність ДСТУ І80/ІЕС 17025:2006. В Протоколах випробувань, зокрема, визначено: Характеристика випробувальної продукції; 3.1. Вид продукції - дріжджі сухі швидкодіючі для випічки та напоїв, партія № , дата виготовлення .; 3.2 Продукція виготовлена - ПАТ «Надєжда»; 3.3 Продукція відібрана - ПАТ «Надєжда»; 3.4. Дата одержання зразка __; 4. Опис випробувань; 4.2. Випробування проведені відповідно: ТУ У 15.8-3-2004 «Дріжджі сухі активні та швидкодіючі, Технічні умови»; ДСТУ EN12824:2004 «Мікробіологія харчових продуктів і кормів для тварин. Горизонтальний метод виявлення Salmonella)»; ГОСТ 30518-97 «Продукти пищевые. Методи виявлення и определения качества бактерий группн кишечних палочек (колиформніх бактерий)».

Однак, до матеріалів перевірки не надані сертифікати придатності для споживання людиною (разовий документ, що видається за результатами державного контролю або розширеного контролю головним державним санітарним лікарем або головним державним ветеринарним інспектором згідно з компетенцією та засвідчує придатність харчового продукту для споживання людиною за призначенням), передбачені Закону України «Про безпечність та якість харчових продуктів».

Відповідно до абз. «а» пункту 5 Технічного регламенту щодо правил маркування харчових продуктів, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики 28.10.2010 року № 487, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.02.2011 року № 183/18921.

Маркування харчових продуктів та спосіб, яким його виконують, не повинні:

а) вводити в оману споживача стосовно:

характеристик харчового продукту, зокрема його природи, ідентичності, властивостей, стану, складу, кількості, часових характеристик придатності (зберігання), походження, способу виробництва чи одержання.

До перевірки податковим органом також надані документи під назвою «Посвідчення якості», підписані керівником лабораторії ПАТ «Надєжда» Радченко Г.М., в яких неможливо здійснити висновок про достовірність зазначених в них даних оскільки:

в посвідченнях якості з № 15 від 13.03.2013 року по № 20 від 26.03.2013 року (партії №№ 30001- 30006) відсутня інформація про наявність випробувань продукції на утримання тяжких металів та радіології, вмісту ГМО;

в посвідченнях якості з № 22 від 08.04.2013 року по № 40 від 14.10.2014 року (партії №№ 30007- 30034) містяться посилання на випробування продукції на утримання тяжких металів та радіології без зазначення номерів та дат відповідних протоколів випробувань;

в посвідченнях якості з № 22 від 08.04.2013 року по № 40 від 14.10.2014 року (партії №№ 30007- 30034) містяться посилання лише на один протокол випробування продукції на вміст ГМО від 15.03.2013 року № 1072-Х та без зазначення установи, яка його видала;

в наведених посвідченнях якості невідповідна інформація по виробнику продукції.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про безпечність та якість харчових продуктів» лабораторії, що проводять оцінку безпечності та якості харчових продуктів, випробування та/або дослідження харчових продуктів з метою оцінки їх безпечності та якості можуть проводитися акредитованими лабораторіями.

В наданих до перевірки «Посвідченнях якості» відсутня інформація щодо наявності відповідної акредитації лабораторії ПАТ «Надєжда».

Крім цього, в Акті перевірки зазначено, що у перевіреному періоді також здійснювалось передача від ТОВ «Лесаффр Україна» до ПАТ «Надєжда» для фасування дріжджів хлібопекарських сухих активних «Саф-Левюр» у коробках 25 кг виробництва: «S.I.Lesaffre», Франція. Торг, марка: «Saf Levure». Країна виробництва - FR. Фасування здійснювалось за Технічними умовами ТУ У 15.8-3-2004 «Дріжджі сухі активні та швидкодіючі».

ПАТ «Надєжда» було передано ТОВ «Лесаффр Україна» готову продукцію - дріжджі хлібопекарські сухі активні «Саф-Левюр», розфасовані по 100 гр. та дріжджі хлібопекарські сухі активні «Саф-Левюр», розфасовані по 50 гр. Згідно з інформацією, зазначеною на споживчій упаковці товару, Протоколах випробувань, виданих випробувальним центром ДП «Криворізький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» на кожну партію товару, Виробник - «S.I.Lesaffre», Франція, імпортер - ТОВ «Лесаффр Україна», фасувальник - ПАТ «Надєжда».

Перевіркою встановлено, що виготовлення споживчої упаковки товару «Криворізькі дріжджі» здійснювалось ТОВ «Сфера-Плюс» згідно з договором від 13.02.2013 року № 1302-13- 1, який укладено між ТОВ «Лесаффр Україна» (Замовник) та ТОВ «Сфера-Плюс» (Виконавець). Відповідно до пп. 4.1.1 договору ТОВ «Лесаффр Україна» (Замовник) надав ТОВ «Сфера-Плюс» (Виконавець), затверджений належним чином оригінал-макет споживчої упаковки товару «Криворізькі дріжджі» (засвідчені копії додані до матеріалів перевірки). На упаковці, в якій реалізовувався товар, визначено, зокрема, наступне:

Дріжджі сухі швидкодіючі для випічки та напоїв;

Зображено торгівельний знак «Криворізькі дріжджі»;

Виробник фасованого продукту: ПАТ «Надєжда», підприємство групи LESAFFRE.

Адреса потужностей виробництва: Україна, 50102, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. 27-го Партзїзду, 10. Країна походження сировини: Росія, Туреччина. ТУ У 15.8- 3- 2004.

Сировиною в виробництві хлібопекарських дріжджів є бурякова меляса, мінеральні солі, активатори росту, вода.

Актом перевірки встановлено, що ТОВ «Лесаффр Україна» не є власником та не одержувало права на користування знаку на товари «Криворізькі дріжджі».

Згідно з базою даних "Зареєстровані в Україні знаки для товарів і послуг" власником знаку "Криворізькі дріжджі" (кл. 30: дріжджі; пекарські порошки) є фірма "ЛЕСАФРЕ ЕТ КОМПАДЖНІС" (41 Еіьєн Марсель Стріт, 75001, Париж, Франція). До перевірки було надано факсокопію листа генерального директора фірми "ЛЕСАФРЕ ЕТ КОМПАДЖНІС" (номер, дата не зазначено) про дозвіл ЗАТ "Надєжда" використовувати зареєстровані товарні знаки, зокрема, знак "Криворізькі дріжджі".

Враховуючи викладене податковим органом зроблено правильний висновок про порушення ТОВ "Лесаффр Україна" вимог підпункту 135.5.4 пункту 135.5 статті 135 Податкового кодексу України, що призвело до заниження товариством задекларованих доходів, які враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, на загальну суму 4 116 492,25 грн., а також про порушення ТОВ "Лесаффр-Україна" вимог абз "в" підпункту 14.1.191 пункту 14.1 статті 14, пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України в частині заниження податкових зобов'язань з ПДВ на загальну суму 669 423 грн. внаслідок не нарахування податкових, зобов'язань на вартість переданого на фасування ПАТ "Надєжда" та неповерненого імпортного товару.

Оскільки матеріалами справи підтверджено не нарахування податкових зобов'язань на вартість переданого на фасування імпортованого товару, отже доводи податкового органу про порушення позивачем абз «в» підпункту 14.1.191 пункту 14.1 статті 14, пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України на думку суду є обґрунтованим.

II. Щодо висновку податкового органу про порушення позивачем пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України, колегія суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи станом на 01.10.2012 року на балансі ТОВ «Лесаффр Україна» по бухгалтерському рахунку 6851 "Розрахунки з іншими кредиторами" (Сальдо дебету по рахунку 6851) рахувалась дебіторська заборгованість по ТОВ "Техагрозбут" перед ТОВ "Лесаффр Україна" у сумі 4 306 631,30 грн. Згідно з наданими до перевірки документами, заборгованість виникла за контрактом від 02.07.2007 року № Р2007-2/06/07, укладеним між ТОВ "Техагрозбут" (Продавець) та ТОВ "Лесаффр Україна" (Покупець) (Том. 3 а. с. 58-61). Згідно даного контракту ТОВ "Техагрозбут" зобов'язано було передати у власність ТОВ «Лесаффр Україна», а ТОВ «Лесаффр Україна» прийняти та оплатити мелясу бурякову (надалі також товар).

На виконання умов договору ТОВ "Лесаффр Україна" у липні 2007 року перерахувало ТОВ "Техагрозбут" передплату за товар у загальній сумі 4 440 240 грн. ПДВ від здійсненої передплати за товар було включено товариством до складу податкового кредиту.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 15.09.2009 року у справі № 14/87 задоволено позов ТОВ "Лесаффр Україна" до ТОВ "Техагрозбут" та постановлено стягнути основний борг у сумі 4 306 631,30 грн., штрафні санкції у сумі 2 506 459,42 грн., інфляційні збитки у сумі 5 900 08,49 грн., 3% річних у сумі 103 005,18 грн., держмита у сумі 25500 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу (Том. 3 а. с. 73-76).

Згідно даного рішення товар на суму 4 306 631,24 грн. ТОВ "Техагрозбут" на адресу ТОВ "Лесаффр Україна" не відвантажено та кошти не повернуто.

Таким чином, ТОВ «Лесаффр Україна» не було отримано товар вартістю 4 306 631,30 грн. для подальшого його використання в межах власної господарській діяльності.

22.08.2012 року у ТОВ «Техагрозбут» анульовано свідоцтво платника ПДВ.

У грудні 2012 року ТОВ «Лесаффр Україна» списало з балансу дебіторську заборгованість ТОВ «Техагрозбут» у сумі 4 306 631,30 грн. В бухгалтерському обліку товариства зроблені записи Дт 944 «Сумнівні та безнадійні борги» Кт 6851 «Розрахунки з іншими кредиторами»; Дт 791 «Результат операційної діяльності» Кт 944 «Сумнівні та безнадійні борги».

Оскільки ТОВ «Лесаффр Україна» не отримало товар від ТОВ «Техагрозбут» на суму 4 306 631,30 грн., та, відповідно, відсутнє його використання у господарській діяльності товариства, при цьому, ПДВ від здійсненої передплати за товар було включено товариством до складу податкового кредиту, то відповідно до абз. «г» пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України ТОВ «Лесаффр Україна» було зобов'язане нарахувати податкові зобов'язання з ПДВ у сумі 686 040 грн.

У зв'язку з цим ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві правомірно складено, зокрема, податкові повідомлення-рішення від 13.08.2015 року № 8 на 427 149 грн. податку на прибуток і 106 787 грн. штрафних санкцій, № 8 на 1 355 465 грн. ПДВ і 338866 грн. штрафних санкцій та № 8, яким товариству зменшено від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на суму 1 812 911 грн.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з підпунктом 14.1.191 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, встановлено, що постачання товарів - будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.

Відповідно до підпункту 135.5.4 пункту 135.5 статті 135 Податкового кодексу України, інші доходи включають, зокрема, вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи.

Згідно з підпунктом «а» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до підпункту «г» пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України, платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування , визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, за товарами/послугами, необоротними активами, під час придбання або виготовлення яких суми податку були включені до складу податкового кредиту, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Згідно з пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України, у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

III. Щодо висновку податкового органу про порушення позивачем підпункту 39.2.1.1 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України, а саме: не за декларування у складі контрольованих операцій - операцій з надання транспортних послуг ПАТ «Надєжда» по договору від 01.04.2014 року № 24-ТП/14, суд зазначає наступне.

З акту перевірки вбачається, що ТОВ «Лесаффр Україна» подано до податкового органу звіт про контрольовані операції за 2013 рік (реєстраційний № від 22.04.2014 року та звіт про контрольовані операції за 2014 рік (реєстраційний № від 27.04.2015 року), згідно з якими контрольовані операції за 2014 рік ТОВ «Лесаффр Україна» задекларовано загальну суму операцій з ПАТ «Надєжда» у розмірі 72 049 747,00 грн. та загальну суму контрольованих операцій в розмірі 68 276 662,00 гривні.

Відповідно до підпункту 39.2.1.1 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України господарські операції з придбання (продажу) товарів (робіт, послуг), що здійснюються платниками податків з пов'язаними особами - нерезидентами; господарські операції з придбання (продажу) товарів (робіт, послуг), що здійснюються платниками податків з пов'язаними особами - резидентами, які: задекларували від'ємне значення об'єкта оподаткування з податку на прибуток за попередній податковий (звітний) рік; застосовують спеціальні режими оподаткування станом на початок податкового (звітного) року; сплачують податок на прибуток підприємств та/або податок на додану вартість за іншою ставкою, ніж базова (основна), що встановлена відповідно до цього Кодексу, станом на початок податкового (звітного) року; не були платниками податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість станом на початок податкового (звітного) року.

Пунктом 39.2.1.4 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 ст. 39 Податкового кодексу України визначено, що господарські операції, передбачені у підпунктах 39.2.1.1 і 39.2.1.2 цієї статті, визнаються контрольованими за умови, що загальна сума таких операцій платника податків з кожним контрагентом дорівнює або перевищує 50 мільйонів гривень (без урахування податку на додану вартість) за відповідний звітний календарний рік.

Відповідно до підпункту 138.10.3 пункту 138.10 статті 138 Податкового кодексу України витрати на збут, які включають витрати, пов'язані з реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг: витрати на транспортування, перевалку і страхування товарів, транспортно-експедиційні та інші послуги, пов'язані з транспортуванням продукції (товарів) відповідно до умов договору (базису) поставки.

Згідно зі статтею 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Платою експедитору вважаються кошти, сплачені клієнтом експедитору за належне виконання договору транспортного експедирування.

У плату експедитору не включаються витрати експедитора на оплату послуг (робіт) інших осіб, залучених до виконання договору транспортного експедирування, на оплату зборів (обов'язкових платежів), що сплачуються при виконанні договору транспортного експедирування.

Підтвердженням витрат експедитора є документи (рахунки, накладні тощо), видані суб'єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади.

Отже, об'єктом оподаткування є транспортно-експедиторські послуги, що надають експедитором та не включаються витрати, що сплачуються експедитором на користь інших осіб при виконання договору транспортного експедирування.

Позивачем надано суду копії актів здачі-прийняття робіт видані ПАТ "Надєжда", які долучено до матеріалів справи, у яких вказано про наявність витрати експедитора на оплату послуг (робіт) інших осіб, залучених до виконання договору транспортного експедирування.

Проте, позивачем не надано суду копій документів (рахунки, накладні тощо), виданих суб'єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади, виключно які є належним доказами наявності таких витрат.

З огляду на вище викладене, висновок податкового органу про порушення позивачем підпункту 39.2.1.1 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України; пункту 3.6 розділу 3, пункту 4.5 розділу 4 Порядку складання Звіту про контрольовані операції, затвердженому наказом міністерства доходів і зборів України 11.11.2013 року №669 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.12.2013 року за № 2190/24722 на думку суду є обґрунтованим.

IV. Щодо податкового повідомлення-рішення від 13.08.2015 року № 8, яке було скасовано рішенням ГУ ДФС у м. Києві ДФС України колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відкликане податкове повідомлення-рішення не породжує для ТОВ «Лесаффр Україна» жодних правових наслідків, а тому позовна вимога щодо визнання його протиправним та скасування не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням ГУ ДФС у м. Києві від 23.10.2015 року № 16105/10/26-15-10-05-35 було скасовано податкове повідомлення-рішення від 13.08.2015 року № 8 в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 151513,15 грн.

Відповідно до підпункту 60.1.3 пункту 60.1 статті 60 ПК України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо: контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов'язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі.

Пунктом 60.4 статті 60 ПК України встановлено, що у випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов'язання або податкового боргу.

В свою чергу, з матеріалів справи вбачається, що у зв'язку із відкликанням податкового повідомлення-рішення від 13.08.2015 року № 8 в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 151513,15 грн. податковим органом було прийнято податкове повідомлення-рішення від 29.10.2015 року № 695/26552208, яким позивачу збільшено грошове зобов'язання за платежем адміністративні штрафи та санкції на загальну суму 37 730 грн.

Отже, саме податкове повідомлення-рішення від 29.10.2015 року № 695/26552208 породжує для ТОВ «Лесаффр Україна» правові наслідки, однак його апелянтом не оскаржено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, зроблені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку із чим колегія суддів вважає за необхідне відмовити у її задоволенні.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Лесаффр Україна» залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 лютого 2016 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді:

Повний текст рішення виготовлено 06.06.2016 року.

Головуючий суддя Міщук М.С.

Судді: Бєлова Л.В.

Гром Л.М.