Справа № 821/105/13-а
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2016-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2016 року м. Київ К/800/14422/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі суддів:

Чалого С. Я.

Гончар Л.Я.

Донця О.Є.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2014 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства "Херсонський суднобудівний завод" до Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря, державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Чорного моря - Надєїн Д.В. про визнання протиправним та скасування припису,-

в с т а н о в и л а :

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2014 року, позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано пункт 4 припису Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря від 21.12.2012 року №785, в частині зобов'язання виконувати заходи щодо зменшення викидів забруднюючих речовин на ДВ №451 та 368 з терміном виконання 26.11.2010 року та зобов'язання здійснювати контроль по джерелах викиду №9, 474, 110, 634. Визнано протиправним та скасовано пункт 8, 9, 22 припису Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря від 21.12.2012 року №785. Визнано протиправним та скасовано пункт 14 припису Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря від 21.12.2012 року №785, в частині зобов'язання розробити та погодити в установленому законодавством порядку технічні паспорти на кожний вид відходу, погодити у встановленому законодавством порядку схему тимчасового розміщення відходів, розробити та погодити із спеціально уповноваженими органами виконавчої влади план дій на випадок виникнення надзвичайної ситуації, пов'язаної з поводженням з небезпечними відходами на ПАТ "Херсонський суднобудівний завод". В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями суду першої та апеляційної інстанцій, Державна екологічна інспекція Північно-Західного регіону Чорного моря звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджено матеріалами справи, у період з 26.11.2012 року по 14.12.2012 року на підставі наказу від 23.10.2012 року №797 та направлення на перевірку від 23.10.2012 року Державною екологічною інспекцією Північно-Західного регіону Чорного моря було проведено планову перевірку ПАТ "Херсонський суднобудівний завод" щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами, за результатами якої було складено акт №767.

Актом перевірки встановлені порушення, серед яких, зокрема, порушення:

- абзацу другого частини першої ст. 10, частини п'ятої ст. 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" щодо невиконання умов Дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами №-71 від 03.04.2009 року (далі - Дозвіл), а саме: п. 1.1.1.1 в частині використання електродів марки S-7016Н; п. 4 щодо невиконання заходів по зменшенню викидів забруднюючих речовин на ДВ №451 та 368 з терміном виконання 26.11.2010 року; нездійсненню контролю по джерелах викиду №9, 474, 110, 634;

- пункту 4 частини першої ст. 44 Водного кодексу України, а саме перевіркою встановлено, що заходи щодо запобігання забруднення водних об'єктів стічними (дощовими, сніговими) водами, що відводяться з території, не встановлені та не здійснюються;

- пункту 7 частини першої ст. 44 Водного кодексу України, Правил охорони внутрішніх морських вод і територіального моря від забруднення та засмічення, затверджених Постановою КМУ від 29.02.1996 року №269, а саме - перевіркою встановлено, що на ПАТ "Херсонський суднобудівний завод" не ведеться контроль за якістю і кількістю скинутих у водні об'єкти зворотних вод і забруднюючих речовин, а також не ведеться контроль за якістю води водних об'єктів у контрольних створах;

- пункту 27 Правил охорони внутрішніх морських вод і територіального моря від забруднення та засмічення, затверджених Постановою КМУ від 29.02.1996 року №269, а саме - ПАТ "Херсонський суднобудівний завод" не розроблено та не узгоджено в установленому законодавством порядку план ліквідації аварійних розливів нафти та нафтопродуктів;

- пункту "в" ст. 17, ст. 27 Закону України "Про відходи", пункту 11 Порядку ведення реєстру об'єктів утворення, оброблення та утилізації відходів, затвердженого Постановою КМУ від 31.08.1998 року №1360, пункту 9 Порядку ведення державного обліку та паспортизації відходів, затвердженого Постановою КМУ від 01.11.1999 року №2034, п. 1 Інструкції щодо складання форми реєстрової карти об'єктів утворення, оброблення та утилізації відходів, затвердженої наказом Мінприроди від 17.02.1999 року №41, а саме - перевіркою встановлено, що ПАТ "Херсонський суднобудівний завод" інвентаризація та паспортизація відходів не розроблені у встановленому законодавством порядку (реєстрові картки ОУВ розроблені по формі № 1 не на усі види відходів та ведуться не у встановленому порядку, технічні паспорти відходів відсутні), встановлений факт відсутності довідки про наявність спеціально відведених в установленому законодавством місць чи об'єктів зміщення відходів, а також відсутність висновків органів санепідемнагляду щодо об'єктів поводження з відходами (погодженої схеми тимчасового зміщення відходів); відсутній погоджений із спеціально уповноваженими органами виконавчої влади план дій на випадок виникнення надзвичайної ситуації, пов'язаної з поводженням з небезпечними відходами на ПАТ "Херсонський суднобудівний завод";

- пункту "а" частини першої статті 32, частини четвертої статті 33 Закону України "Про відходи", частини другої статті 55 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", а саме - ПАТ "Херсонський суднобудівний завод" здійснювало свою діяльність у період з 31.12.2011 року по 12.03.2012 року без документів дозвільного характеру у сфері поводження з відходами тощо.

З метою усунення вказаних порушень природоохоронного законодавства, виявлених під час перевірки дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища Державною екологічною інспекцією Північно-західного регіону Чорного моря було направлено позивачу припис від 21.12.2012 року №785 (далі - припис).

Не погоджуючись з правомірністю пунктів 4, 7, 8, 9, 14, 22 припису, позивач просив суд їх скасувати.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суди попередніх інстанцій вказали, що оскільки відповідачем лише частково доведено правомірність вимог, викладених у приписі №785 від 21.12.2012 року, отже позовні вимоги ПАТ "Херсонський суднобудівний завод" є правомірними та підлягають частковому задоволенню.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з таким висновком судів, з огляду на наступне.

Відповідно до абзацу 2 частини першої ст. 10 Закону України №2707-ХІІ, підприємства, установи, організації та громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов'язані, зокрема, вживати заходів щодо зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин і зменшення впливу фізичних факторів.

Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення (абзац 5 ст. 11 Закону України №2707-ХІІ).

Судами встановлено, що ПАТ "Херсонський суднобудівний завод" отримано Дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами №-71 від 03.04.2009 року з терміном дії по 03.04.2014 року. При цьому під час перевірки, зокрема, встановлено використання підприємством електродів марки S-7016H замість передбачених дозволом електродів марки ИТС - 4с.

При цьому, в обґрунтування встановленого порушення відповідач зазначає, що під час проведення перевірки підприємством не надано документи щодо підтвердження відповідності електродів марки S-7016Н електродам марки ИТС - 4с.

Як встановлено судами під час розгляду справи, ПАТ "Херсонський суднобудівний завод" листом від 13.12.2012 року №727/10-629 під час перевірки проінформувало, що вітчизняним аналогом електродів марки S-7016Н (Hyundai, Ю.Корея), які використовуються підприємством для суднобудування, є електроди марки ИТС - 4с. Проте, вказаний лист ПАТ "Херсонський суднобудівний завод" від 13.12.2012 року №727/10-629 не можна вважати належним доказом відповідності електродів марки S-7016Н електродам марки ИТС - 4с, а тому вимога Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря щодо забезпечення виконання умови 1.1.1.1 дозволу в частині використання електродів марки S-7016H, зазначена в абзаці 1 п. 4 припису є правомірною.

Крім цього, судами встановлено, що після проведення перевірки та прийняття припису ПАТ "Херсонський суднобудівний завод" отримано відповідні свідоцтва про узгодження зварювальних матеріалів, сертифікат відповідності та якості на електроди марки S-7016Н і марки ИТС-4с, а також витяг з ГОСТу 9466-75, копії яких надані до матеріалів справи.

Враховуючи, що виконавши вимогу абзацу 1 пункту 4 припису щодо отримання підтверджуючих документів щодо відповідності електродів, позивач фактично визнав правомірність вказаного припису, а тому вірним є висновок про відмову в цій частині позовних вимог. Щодо виконання ПАТ "Херсонський суднобудівний завод" заходів щодо зменшення викидів забруднюючих речовин на ДВ №451 та 368 з терміном виконання 26.11.2010 року, то колегія суддів зазначає наступне.

Позивачем під час проведення перевірки надані відповідні накази від 03.06.2010 року №402/02-44а та від 10.06.2010 року №126/А, згідно яких технологічне обладнання, яке є джерелом викидів забруднюючих речовин, що надходять в атмосферне повітря від неорганізованих джерел викидів №451 (фільтровентиляційний агрегат "Темп-2000") та 368 ("Темп-2000" в ХОСП "ХМС" БКЦ 23-го пролета), не експлуатується ПАТ "Херсонський суднобудівний завод", а відповідні викиди не здійснюються. Відповідно до ст. 11 Закону України №2707-ХІІ, порядок проведення та оплати робіт, пов'язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян - суб'єктів підприємницької діяльності, які отримали такі дозволи, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Так, Порядком проведення та оплати робіт, пов'язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян-підприємців, які отримали такі дозволи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2002 року №302, передбачено єдиний механізм проведення та оплати робіт, пов'язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами. Суд зазначає, що вищевказаний порядок передбачає процедуру та умови видачі дозволу, продовження терміну його дії та підстави для його анулювання.

При цьому, відсутні законодавчі норми, які б передбачали необхідність внесення змін в дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами у зв'язку з припиненням експлуатації об'єкта, який є джерелом викидів. Також, не має необхідності здійснювати заходи щодо зменшення викидів забруднюючих речовин у зв'язку з їх відсутністю.

Тому, вірним є висновок судів попередніх інстанцій, що вимога абзацу 2 пункту 4 припису щодо виконання заходів по зменшенню викидів забруднюючих речовин на ДВ №451 та 368 з терміном виконання 26.11.2010 року є неправомірною та підлягає скасуванню.

Щодо зобов'язання ПАТ "Херсонський суднобудівний завод" здійснювати контроль по джерелах викиду №9, 474, 110, 634, колегія вказує наступне. Пунктом 5 Дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами №-71 від 03.04.2009 року щодо переліку заходів щодо здійснення контролю за дотриманням встановлених гранично допустимих викидів забруднюючих речовин та умов дозволу на викиди передбачено періодичність здійснення вимірювань 1 раз на рік, починаючи з 03.04.2009 року, без встановлення залежності терміну виконання від спливу 12 місяців з дати останніх вимірювань. Згідно "Графіку відбору проб для контролю за виконанням норм ПДВ на джерелах викиду та перевірки ефективності роботи ПГУ на ПАТ "Херсонський суднобудівний завод" в 2012 році" контроль по ДВ № 9, 474, 110, 634 повинен здійснюватися в грудні 2012 року, тобто на момент оформлення акту перевірки і внесення Припису строк виконання цього обов'язку не було порушено Позивачем. Крім цього, в матеріалах справи наявні на досліджені судами акти про здійснення контролю по джерелах викиду №№ 9, 474, 110, 634 у грудні 2012 року.

Таким чином, підтвердженим є факт здійснення ПАТ "Херсонський суднобудівний завод" контролю по джерелах викиду №9, 474, 110, 634 у терміни, передбачені Дозволом на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами №-71 від 03.04.2009 року, а тому, вірним є висновок про безпідставність застосування до позивача абзацу 3 пункту 4 Припису. Щодо правомірності застосування пункту 7 припису, згідно якого відповідно до пункту 4 частини першої ст. 44 Водного кодексу України у термін до 15.02.2013 року та постійно зобов'язано ПАТ "Херсонський суднобудівний завод" встановити та здійснювати заходи щодо запобігання забрудненню водних об'єктів стічними (дощовими, сніговими) водами, що відводяться з території, колегія суддів вказує на вірний висновок судів попередніх інстанцій, що згідно наданих пояснень ПАТ "Херсонський суднобудівний завод" від 01.10.2013 року на заперечення Державної екологічної інспекції Північно - Західного регіону Чорного моря позивач не заперечує щодо необхідності здійснення відповідних заходів та періодично здійснює очистку зливопусків від мулу та сторонніх предметів, а тому вимоги щодо скасування вказаного пункту є безпідставними.

Щодо правомірності застосування пункту 8 та 9 припису, згідно яких відповідно до пункту 7 частини першої ст. 44 Водного кодексу України та Правил охорони внутрішніх морських вод і територіального моря від забруднення та засмічення, затверджених Постановою КМУ від 29.02.1996 року №269 у термін до 15.01.2013 року та постійно зобов'язано ПАТ "Херсонський суднобудівний завод" вести контроль за якістю і кількістю скинутих у водні об'єкти зворотних вод і забруднюючих речовин та вести контроль за якістю води водних об'єктів у контрольних створах, то колегія вказує наступне. Пунктом 7 частини першої ст. 44 Водного кодексу України водокористувачі зобов'язані, зокрема, здійснювати облік забору та використання вод, вести контроль за якістю і кількістю скинутих у водні об'єкти зворотних вод і забруднюючих речовин та за якістю води водних об'єктів у контрольних створах, а також подавати відповідним органам звіти в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законодавчими актами. Наказом Державного комітету статистики "Про затвердження типових форм первинного обліку" №264 від 27.07.1998 року передбачено, що при наявності на одному підприємстві декількох водозаборів та випусків зворотних вод на кожний з них ведуть журнал первинного обліку використання вод за кількісними та якісними показниками (типові форми №№ ПОД-11, ПОД-12, ПОД-13). Записи у журналах №№ ПОД-11, ПОД-12 ведуть щодобово.

Судами встановлено, що ПАТ "Херсонський суднобудівний завод" веде журнали форми ПОД-11 та ПОД-12, які були надані при перевірці. Відповідно ст. 22 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" з метою забезпечення збору, обробки, збереження та аналізу інформації про стан навколишнього природного середовища, прогнозування його змін та розробки науково обґрунтованих рекомендацій для прийняття ефективних управлінських рішень в України створюється система державного моніторингу навколишнього природного середовища. Спостереження за станом навколишнього природного середовища, рівнем його забруднення здійснюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів, іншими спеціально уповноваженими державними органами, а також підприємствами, установами та організаціями, діяльність яких призводить або може призвести до погіршення стану навколишнього природного середовища.

Інструкція зі здійснення відомчого моніторингу за станом об'єктів навколишнього природного середовища берегових підприємств морського транспорту (далі - Інструкція), затверджена наказом Державного департаменту морського та річкового транспорту України від 07.08.2000 № 59 (КНД 31.0.017-2000), призначена для спостерігання за станом навколишнього середовища. Відповідно до розділу 1 вищевказаної інструкції, дана інструкція поширюється на берегові підприємства морського транспорту, які входять до сфери управління Міністерства транспорту України, правонаступником якого є Міністерство інфраструктури України.

Судами встановлено, що відповідно до статуту ПАТ "Херсонський суднобудівний завод" не входить до сфери управління Міністерства інфраструктури України та є підприємством, яке здійснює діяльність з будування та ремонту суден, а тому на позивача не розповсюджуються вимоги вищевказаної інструкції.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що підприємством у відповідності до чинного законодавства здійснюється контроль за якістю і кількістю скинутих у водні об'єкти зворотних вод і забруднюючих речовин та контроль за якістю води водних об'єктів у контрольних створах, а тому п. 8 та п. 9 припису підлягає скасуванню. Крім цього, пунктом 14 припису відповідно до пункту "в" ст. 17, ст. 27 Закону України "Про відходи", пункту 11 Порядку ведення реєстру об'єктів утворення, оброблення та утилізації відходів, затвердженого Постановою КМУ від 31.08.1998 року №1360, пункту 9 Порядку ведення державного обліку та паспортизації відходів, затвердженого Постановою КМУ від 01.11.1999 року №2034, п. 1 Інструкції щодо складання форми реєстрової карти об'єктів утворення, оброблення та утилізації відходів, затвердженої наказом Мінприроди від 17.02.1999 року №41 у термін до 15.01.2013 року зобов'язано ПАТ "Херсонський суднобудівний завод": - розробити у встановленому законодавством порядку інвентаризацію та паспортизацію відходів (забезпечити ведення реєстрових карт об'єктів утворення відходів в установленому порядку по формі №1 (у разі необхідності); - розробити та погодити в установленому законодавством порядку технічні паспорти на кожний вид відходу; - погодити у встановленому законодавством порядку схему тимчасового розміщення відходів; - розробити та погодити із спеціально уповноваженими органами виконавчої влади план дій на випадок виникнення надзвичайної ситуації, пов'язаної з поводженням з небезпечними відходами на ПАТ "Херсонський суднобудівний завод". Щодо зобов'язання ПАТ «Херсонський суднобудівний завод» розробити у встановленому законодавством порядку інвентаризацію та паспортизацію відходів (забезпечити ведення реєстрових карт об'єктів утворення відходів в установленому порядку по формі №1 (у разі необхідності), то, вказана вимога припису носить рекомендаційний характер, тобто підприємство самостійно повинно вирішити необхідність розроблення інвентаризації та паспортизації відходів у встановленому законодавством порядку, а тому така вимога не підлягає скасуванню. Щодо зобов'язання ПАТ «Херсонський суднобудівний завод» розробити та погодити в установленому законодавством порядку технічні паспорти на кожний вид відходу, погодити у встановленому законодавством порядку схему тимчасового розміщення відходів, розробити та погодити із спеціально уповноваженими органами виконавчої влади план дій на випадок виникнення надзвичайної ситуації, пов'язаної з поводженням з небезпечними відходами на ПАТ "Херсонський суднобудівний завод", колегія суддів вказує наступне.

Як вбачається з акту перевірки, ПАТ "Херсонський суднобудівний завод" внесено до загального реєстру об'єктів утворення відходів за №07 від 29.06.2005 року. Пунктом "в" ст. 17 Закону України «Про відходи» від 05 березня 1998 року №187/98-ВР передбачено, що суб'єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов'язані, зокрема, визначати склад і властивості відходів, що утворюються, а також за погодженням із уповноваженими органами виконавчої влади у сфері поводження з відходами ступінь їх небезпечності для навколишнього природного середовища та здоров'я людини. Пунктом 9 Порядку ведення державного обліку та паспортизації відходів, затвердженого Постановою КМУ від 01.11.1999 року №2034 встановлено, що паспортизація відходів ведеться підприємствами з метою їх вичерпної ідентифікації та визначення оптимальних шляхів поводження з ними. Як вказано в акті перевірки, на підприємстві інвентаризація та паспортизація відходів не розроблені у встановленому законодавством порядку (реєстрові картки ОУВ розроблені по формі № 1 не на всі види відходів та ведуться не у встановленому порядку, технічні паспорти відходів відсутні). В ході перевірки встановлений факт відсутності довідки про наявність спеціально відведених в установленому законодавством місць чи об'єктів зміщення відходів, а також відсутність висновків органів санепідемнагляду щодо об'єктів поводження з відходами (погодженої схеми тимчасового зміщення відходів). Під час проведення перевірки встановлено, то в процесі господарської діяльності ПАТ «Херсонський суднобудівний завод» утворюються наступні види відходів: одяг зношений або зіпсований; взуття зношене або зіпсоване; оргтехніка; брухт кольорових металів; шлам металу; окис металу; відходи, одержані у процесі зварювання; відходи, утворені при експлуатації транспортних засобів, не позначені іншим засобом або комбіновані (відпрацьовані маслофільтри); замазучений пісок; відходи від оцинкування; відходи пластику (каски, зварювальні маски); склобій; прилади медичного призначення (шприці); відходів сумішей масло/вода, вуглеводні/вода, емульсії (лляльні води), голки медичні зіпсовані або використані; неконденційна білизна; білково-жирова фракція, залишки фарб, не придатні до використання. У Дозвіл на 2012 рік та Ліміти на 2012 рік перелічені відходи не включені. Таким чином, зазначені відходи у 2012 році утворювалися без одержання від спеціально уповноважених органів виконавчої влади у сфері поводження з відходами лімітів на обсяги утворення та розміщення відходів у 2012 році.

В акті перевірки відповідачем-1 зазначається, що поводження з відходами (утилізація та видалення відходів) здійснювалося ПАТ «Херсонський суднобудівний завод» на підставі відповідних договорів, копії ліцензій на поводження з небезпечними відходами надані до перевірки. При цьому ПАТ «Херсонський суднобудівний завод» укладений договір № 715/П-96-12 від 10.01.2012 року з ПП «Галузева фірма «Суднореммонтаж» щодо проведення робіт з прибирання баластних танків від мулу та води, іржі, вбирання паливних, мастильних і цистерн, машинного відділення (лляльна вода) під дегазацію та прибирання (вивезення) з території заводу відходів, прибирання для передачі та передачі на утилізацію/переробку даних відходів.

Крім цього, відповідно копії договору №764/53 від 24.09.2012 року, за умовами якого ТОВ "Метал" (за договором - виконавець) зобов'язується прийняти у ПАТ "Херсонський суднобудівний завод" (за договором - замовник) відходи, пов'язані з послугами автотранспорту та відходи виробництва машин і устаткування, та копію договору №457 від 24.09.2012 року, за умовами якого МВКП "Вікінг" (за договором - виконавець) зобов'язується надати ПАТ "Херсонський суднобудівний завод" (за договором - замовник) послуги, пов'язані з утилізацією відпрацьованих ламп люмінесцентних та відходів, які містять ртуть (код 7710.3.1.26 Класифікатора відходів Державного класифікатора України).

Таким чином, оскільки на ПАТ «Херсонський суднобудівний завод» всі відходи приймаються спеціалізованими підприємствами на утилізацію або знешкодження за відповідними договорами, тому відсутні відходи, на які потрібно розробляти паспорти, відсутня необхідність тимчасового розміщення відходів, а поводження з відходами у розумінні визначення, передбаченого Законом України "Про відходи" здійснюється іншими суб'єктами господарювання у відповідності до наданих договорів.

Щодо правомірності застосування пункту 22 припису, згідно якого відповідно до п. 27 Правил охорони внутрішніх морських вод і територіального моря від забруднення та засмічення, затверджених Постановою КМУ від 29.02.1996 року №269 у термін до 01.01.2013 року та постійно зобов'язано ПАТ "Херсонський суднобудівний завод" розробити та узгодити в установленому законодавством порядку План ліквідації аварійних розливів нафти та нафтопродуктів ПАТ «Херсонський суднобудівний завод», колегія суддів вказує наступне.

Пунктом 27 Правил охорони внутрішніх морських вод і територіального моря від забруднення та засмічення, затверджених Постановою КМУ від 29.02.1996 року №269 передбачено, що підприємства морської галузі узгоджують технологію перевантаження щодо кожного виду вантажів з державними інспекціями охорони Чорного та Азовського морів Мінприроди. Нормами постанови КМУ «Про затвердження Морської доктрини України на період до 2035 року» від 07.10.2009 N 1307 визначено, що морська діяльність - це використання ресурсів Азовського і Чорного морів, Керченської протоки та інших районів Світового океану на користь України шляхом провадження ефективної і безпечної морської господарської діяльності, сталої військово-морської діяльності та діяльності, пов'язаної з охороною державного кордону на морі, морська господарська (морегосподарська) діяльність процес отримання вигоди від використання ресурсів Азовського і Чорного морів, Керченської протоки та інших районів Світового океану для задоволення потреб людини і суспільства та розширеного відтворення природно-ресурсного потенціалу Світового океану.

Разом із тим, згідно Статуту ПАТ «Херсонський суднобудівний завод» основним напрямком діяльності є будування та ремонт суден. При цьому, суднобудування - це галузь транспортного машинобудування, яка охоплює будування та ремонт морських та річкових суден, плавучих бурових платформ та ін., здійснює спуск на воду спеціалізованих вантажних судів (танкерів, судів-суховантажів, судів-контейнеровозів, судів-рефрижераторів), туристичних пасажирських лайнерів, рибоконсервних плавучих баз, науково-досліджувальних судів, судів-паромів і т д.

Отже, ПАТ «Херсонський суднобудівний завод» не є підприємством морської галузі, а також його діяльність ніяк не пов'язана зі зберіганням, перевантаженням нафти та нафтопродуктів. Крім цього, в акті перевірки відповідачем-1 зазначається, що бункерувальні роботи на території ПАТ «Херсонський суднобудівний завод» здійснюються силами ДП «Херсонський морський торговельний порт».

Також, суд зазначає, що норми Правил охорони внутрішніх морських вод і територіального моря від забруднення та засмічення, затверджених Постановою КМУ від 29.02.1996 року №269 встановлюють вимоги щодо запобігання забрудненню та засміченню внутрішніх морських вод та гирлових ділянок річок, які впадають в море.

Разом з тим, виходячи з визначення внутрішніх морських вод, приведеного у Правилах охорони внутрішніх морських вод і територіального моря від забруднення та засмічення, затверджених Постановою КМУ від 29.02.1996 року №269, води річки Дніпро в районі розташування ПАТ «Херсонський суднобудівний завод» не відносяться до внутрішніх морських вод, а також акваторія річки Дніпро в районі м. Херсона, в т.ч. в районі розташування ПАТ «Херсонський суднобудівний завод», не відноситься до гирлової ділянки Дніпра. При цьому на випадок аварійних розливів нафти на ПАТ «Херсонський суднобудівний завод» є в наявності план реагування на надзвичайні ситуації на водних об'єктах», який в установленому порядку узгоджено з МНС та копія якого надана до матеріалів справи.

Таким чином, вірним є висновок щодо відсутності законних підстав для зобов'язання ПАТ "Херсонський суднобудівний завод" розробити та узгодити в установленому законодавством порядку План ліквідації аварійних розливів нафти та нафтопродуктів ПАТ «Херсонський суднобудівний завод», а тому п. 22 припису підлягає скасуванню.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку, що судами першої та апеляційної інстанції вірно встановлені обставини справи, судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається. Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: