Справа № 415/10450/12
Суддя: Нельга Д. В.
Дата ухвалення: 2014-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ провадження 2-а/415/416/12
УХВАЛА

14 січня 2014 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

Головуючого, судді Нельге Д.В.,

при секретарі Севастьяновій Л.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Дніпродзержинську «Про визнання бездіяльності відповідача протиправною та зобов'язання вчинити певні дії», -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому, в остаточному варіанті просить суд:

1. Визнати неправомірною бездіяльність відповідача, що полягає у незастосуванні відповідачем положення ст.1197 Цивільного кодексу України при визначенні розміру втраченого позивачем внаслідок ушкодження здоров'я заробітку;

2. Зобов'язати відповідача здійснити перерахунок розміру втраченого позивачем внаслідок ушкодження здоров'я заробітку за період з 01.01.2010р. по 01.01.2014р. з урахуванням положення ст.1197 Цивільного кодексу України у розмірі п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати станом на 01.11.2004р., та виплатити заборгованість з урахуванням сплачених раніше страхових виплат за вказаний період. Всього стягнути з відповідача 28 245,75 грн.;

3. Зобов'язати відповідача у подальшому з 01.01.2014р. проводити перерахунок та виплату щомісячних страхових сум позивачу з урахуванням встановленої станом на 01.01.2004р. середньомісячної заробітної плати у розмірі 1185,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав позов свого довірителя, посилаючись на обставини, викладені у позові.

Представник відповідача ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечував, посилаючись на обставини, викладені у письмових запереченнях на позов.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем положення ст.1197 Цивільного кодексу України при визначенні розміру втраченого позивачем внаслідок ушкодження здоров'я заробітку, що потягло зменшення розміру шкоди, що підлягає відшкодуванню внаслідок ушкодження здоров'я позивача.

Згідно ст.1 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» N 1105-XIV від 23.09.1999р., завданням страхування від нещасного випадку є відшкодування шкоди, пов'язаної з втратою застрахованими особами заробітної плати або відповідної її частини під час виконання трудових обов'язків, надання їм соціальних послуг у зв'язку з ушкодженням здоров'я, а також у разі їх смерті здійснення страхових виплат непрацездатним членам їх сімей.

Відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, регулюється параграфом 2 Цивільного кодексу України, а, у випадку відшкодування шкоди, пов'язаної з втратою застрахованими особами заробітної плати або відповідної її частини під час виконання трудових обов'язків безпосередньо нормою ст.1197 Цивільного кодексу України.

З наведеного суд вбачає, що, спори про відшкодування шкоди, пов'язаної з втратою застрахованими особами заробітної плати або відповідної її частини під час виконання трудових обов'язків, а також спори щодо визначення розміру зазначеної шкоди вирішуються судом в порядку цивільного судочинства.

Крім того, згідно роз'яснень, наданих у п.9 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» N 3 від 01.03.2013р., завданням страхування від нещасних випадків на виробництві відповідно до статті 1 Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" є проведення профілактичних заходів, спрямованих на усунення шкідливих і небезпечних виробничих факторів, запобігання нещасним випадкам на виробництві, професійним захворюванням та іншим випадкам загрози здоров'ю застрахованих, викликаним умовами праці; відновлення здоров'я та працездатності потерпілих від нещасних випадків або професійного захворювання на виробництві; відшкодування шкоди, пов'язаної з втратою застрахованими особами заробітної плати або відповідної її частини, надання їм соціальних послуг у зв'язку з ушкодженням здоров'я, а також у разі смерті здійснення страхових виплат непрацездатним членам їх сімей. Спори щодо суми страхових внесків, а також щодо розміру шкоди та прав на її відшкодування, накладення штрафів та з інших питань вирішуються у судовому порядку (стаття 55 вказаного Закону). Відповідно до положень розділів I і II зазначеного Закону Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України не здійснює владні управлінські функції, тому з урахуванням наведеного та враховуючи суб'єктний склад сторін такі спори підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно ч.2 ст.4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно ч.1 ст.6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що, між сторонами виник не публічно-правовий, а цивільно-правовий спір, на який не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Крім того, відповідач по справі не є суб'єктом владних повноважень, від порушень з боку якого позивач має право в порядку, встановленому КАС України, звернутися до адміністративного суду за захистом своїх порушених прав.

Згідно п.1 ч.1 ст.157 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Встановивши, таким чином, в ході розгляду справи, що, між сторонами виникли правовідносини, на які не поширюється юрисдикція адміністративних судів, суд, керуючись ст.ст.2, 4, 6, 157 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Дніпродзержинську «Про визнання бездіяльності відповідача протиправною та зобов'язання вчинити певні дії».

Роз'яснити позивачу, що, захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних відносин здійснюється шляхом подання позовної заяви до суду, в порядку, передбаченому ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя Нельга Д. В.