Справа № 509/5404/15-а
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2016-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

08 червня 2016 р.м.ОдесаСправа № 509/5404/15-а

Категорія: 6.2.1 Головуючий в 1 інстанції: Куркан М.М.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Крусяна А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 19 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Прилиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області про визнання незаконним та скасування рішення Прилиманської с/ради Овідіопольського району Одеської області №1419-VІ від 12.06.2015 р., визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

У грудні 2015 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначав, що він з метою реалізації свого права на отримання у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в адміністративних межах Прилиманської сільської ради, відповідно до ст.ст.118,121 ЗК України звернувся до Прилиманської сільської ради з відповідним клопотанням.

У відповідь на його клопотання відповідач надіслав йому рішення №1419-VІ тридцять сьомої сесії VІ скликання від 12.06.2015 року про відмову громадянину ОСОБА_2 у надані земельної ділянки під будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в межах с. Прилиманське, у зв'язку з відсутністю на території с. Прилиманське, Овідіопольського району, Одеської області вільних земельних ділянок зазначеного цільового призначення.

Позивач вважав, що вказане рішення прийнято з порушенням вимог п.3 ч.1 ст.123 Земельного Кодексу України, у зв'язку з чим просив суд постановити рішення, яким визнати протиправними діями відповідача щодо прийняття необґрунтованого рішення по розгляду клопотання ОСОБА_2 про виділення та передачу у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у межах норм безоплатної приватизації орієнтовною площею 0, 25 га в межах села Прилиманське Овідіопольського району Одеської області; визнати незаконним та скасувати вищевказане рішення відповідача.

У письмовій заяві, направленій до суду позивач свої вимоги підтримав та просив суд слухати справу у його відсутність.

Відповідач у заяві, направленій до суду, позов не визнав та також просив суд слухати справу у відсутність її представника.

Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 19 квітня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_2 на зазначену постанову подав апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове судове рішення по справі, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Згідно до вимог п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки у судове засідання не прибули сторони, які беруть участь у справі, проте про розгляд справи були належним чином повідомлені.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Колегією суддів встановлено, що 01.04.2015 року позивач подав до Прилиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області клопотання про надання йому безоплатно у власність земельну ділянку розміром не більшу, передбачену ст.121 ЗК України, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, яка знаходиться в межах с. Прилиманське (а.с.8-9).

12 червня 2015 року відповідач прийняв вищевказане рішення, яким відмовив ОСОБА_2 у задоволенні його клопотання, у зв'язку відсутністю на території с. Прилиманське земельних ділянок зазначеного цільового призначення (а.с. 12).

З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження, суд першої інстанції дійшов до висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Однак, колегія суддів не погоджується висновком суду першої інстанції про те, що спір про законність рішення сільської ради, яким відмовлено позивачеві у наданні земельної ділянки під будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в межах с. Прилиманське, у зв'язку з відсутністю вільних земельних ділянок, є адміністративно-правовим, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно до вимог п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що спір у цій справі щодо щодо правомірності рішення сільської ради, яким відмовлено позивачеві у наданні земельної ділянки під будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів. На думку колегії суддів, такий висновок не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.

Так, згідно п.1 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що позов, предметом якого є перевірка правильності формування волі однієї зі сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав щодо неї, може бути розглянуто за правилами КАС.

Колегія суддів дійшла висновку, що у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки з метою передачі земельних ділянок у власність(тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Відповідно ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, якщо провадження за позовною заявою, яку не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства було помилково відкрито, суд закриває провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зазначеної правової позиції дотримуються вищі судові інстанції, зокрема, Вищий адміністративний суд України, в ухвалі від 03.03.2016 року у справі №К/800/44157/15.

За правилами п.4 ч.1 ст.198 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції скасовує постанову суду і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі. За таких обставин, оскаржувана постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 157; 195; 197; 198; 203; 206; 254 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково, постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 19 квітня 2016 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою закрити провадження у справі №509/5404/15-а.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після надіслання її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів.

Головуючий: О.В. Джабурія

Суддя: Н.В. Вербицька

Суддя: А.В. Крусян