Справа № 2а/1326/27/12
Суддя: Кравцов О.В.
Дата ухвалення: 2016-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" травня 2016 р. м. Київ К/800/44562/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого Кравцова О.В.,

суддів Єрьоміна А.В.,

Черпіцької Л.Т.,

секретар судового засідання: Корінець Ю.О.,

за участю:

представника ЖБК № 57 Жеребух І.І.,

представника Генеральної прокуратури України Чубенка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Підкова-Сервіс» на постанову Франківського районного суду міста Львова від 14 березня 2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2014 року у справі за позовом прокурора Франківського району м. Львова до Франківської районної державної адміністрації Львівської міської ради, треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Підкова-Сервіс», ЖБК № 57, про скасування розпоряджень,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2010 року прокурор Франківського району міста Львова звернувся до Франківського районного суду міста Львова з адміністративним позовом до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, за участю третіх осіб: ТОВ «Підкова - Сервіс», ЖБК - 57, про визнання незаконними та скасування розпоряджень Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 9 вересня 2003 року № 1174 та від 16 серпня 2004 року № 1155.

Постановою Франківського районного суду міста Львова від 14 березня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із судовими рішеннями судів попередніх інстанцій, ТОВ «Підкова - Сервіс» звернулось до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просило скасувати вказані рішення судів попередніх інстанції та ухвалити нове - про задоволення позову.

У своїх запереченнях на касаційну скаргу ЖБК - 57 зазначило, що така задоволенню не підлягає.

Згідно з частиною другою статті 220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення присутніх у судовому засіданні представників позивача та третьоъ особи, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Франківською районною адміністрацією Львівської міської ради 9 вересня 2003 року та 16 серпня 2004 року було видано розпорядження №1174 та № 1155 відповідно: «Про оформлення права власності на нежитлове приміщення по вулиці Стрийській № 106 у м. Львові», згідно з якими у власність ЖБК-57 передано нежитлові приміщення площею 215.4 м. кв. та 319,8 м. кв. у будинку № 106 по вул. Стрийській у м. Львові.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з правомірності оспорюваних розпоряджень.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України висновки судів попередніх інстанцій передчасними з огляду на таке.

Згідно з положеннями частин першої і другої статті 99 КАС України (у редакції, чинній на час звернення прокурора до суду з цим позовом) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Водночас, частиною четвертою статті 21 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) було визначено, що у разі відхилення протесту або ухилення від його розгляду прокурор може звернутися з заявою до суду про визнання акта незаконним. Заяву до суду може бути подано протягом п'ятнадцяти днів з моменту одержання повідомлення про відхилення протесту або закінчення передбаченого законом строку для його розгляду. Подача такої заяви зупиняє дію правового акта.

Таким чином, у разі відхилення протесту прокурора, останній під час звернення до суду з адміністративним позовом виступає в ролі позивача. Проте строк на звернення до суду з таким позовом законодавством обмежено і він становить 15 днів, який обраховується з моменту одержання повідомлення про відхилення протесту або закінчення передбаченого законом строку для його розгляду.

Згідно з приписами частини першої статті 100 КАС України (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Зважаючи на викладене, у випадку, коли прокурор звертається до суду з адміністративним позовом у порядку, визначеному статтею 21 Закону України «Про прокуратуру», проте з пропущенням визначеного цією нормою строку, застосуванню підлягають положення статті 100 КАС України. На вказане суди попередніх інстанцій помилково не звернули увагу та не надали цим обставинам належну правову оцінку.

Відповідно до статті 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення судів попередніх інстанцій у цій справі названим вимогам процесуального закону відповідають не в повній мірі з огляду на таке.

Суди першої та апеляційної інстанцій, приймаючи рішення по суті спору, не встановили обставини принесення прокурором припису щодо скасування розпоряджень відповідача, результати розгляду цього припису, а також строки отримання прокурором повідомлення про відхилення протесту або закінчення передбаченого законом строку для його розгляду у цій справі. Виходячи зі змісту встановлених обставин, суду першої інстанції необхідно дослідити дотримання прокурором у цьому випадку передбачених законодавством строків на звернення до суду з адміністративним позовом.

За таких обставин, судами не досліджено всі докази та неповно встановлено обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наведені порушення норм процесуального права судами першої та апеляційної інстанцій унеможливлюють постановлення законного та обґрунтованого рішення у цій справі, оскільки без їх виправлення неможливо повно, всебічно та об'єктивно дати оцінку спірному рішенню відповідача.

Суд касаційної інстанції не має повноважень виправити допущені судами порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною другою статті 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За таких обставин постанова Франківського районного суду міста Львова від 14 березня 2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2014 року підлягають скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції на новий розгляд.

Під час нового розгляду справи суду необхідно врахувати викладене, повно і всебічно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають значення для справи, і в залежності від встановленого, правильно визначити норми матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Підкова-Сервіс» задовольнити частково.

Постанову Франківського районного суду міста Львова від 14 березня 2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2014 року - скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі Верховним Судом України може бути подана з підстав, в порядку та у строки, що встановлені статтями 236-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді