Справа № 818/3921/15
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2016-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2016 р. Справа №818/3921/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Павлічек В.О.,

за участю секретаря судового засідання - Терехової О.Ю.,

представника позивача - Кирилкіна Р.О.,

представника відповідача - Каранди Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Дочірнього сільськогосподарського підприємства "Родючість" до Сумської районної державної адміністрації Сумської області про визнання протиправною бездіяльность Сумської районної державної адміністрації Сумської області,-

В С Т А Н О В И В:

До Сумського окружного адміністративного суду звернулося Дочірнє сільськогосподарське підприємство "Родючість" (далі по тексту - позивач, ДСП "Родючість") з адміністративним позовом до Сумської районної державної адміністрації Сумської області (далі по тексту - Сумська РДА), в якому просить визнати протиправною бездіяльність Сумської районної державної адміністрації Сумської області щодо не передання повідомлення ДСП "Родючість" Головному управлінню Держземагенства у Сумській області про намір скористатися переважним правом, а також вчасного ненадання інформації про передачу повноважень щодо розпорядження земельними ділянками відповідно до норм ст. 122 Земельного кодексу України.

Свої вимоги мотивує тим, що 28.12.2007 р. між ДСП «Родючість» та Сумською районною державною адміністрацією укладений договір оренди землі. Договір укладено на 5 років та зареєстрований у Сумському районному реєстраційному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» при Держкомземі України від 08.05.2008 року за № 45. ДСП «Родючість» 22.03.2013 року направило лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі на адресу Сумської райдержадміністрації з проханням продовжити строк дії договору № б/н від 28.12.2007 року строком на 10 років. Відповідь на вказаний запит було надано Сумською районною державною адміністрацією Сумської області тільки 08.07.2015 року за № 1790. У відповіді було зазначено, що починаючи з 01.01.2013 року, повноваження щодо розпорядження земельними ділянками передані до компетенції центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів та його територіальних органів на місцях. Позивач вважає, що Сумська районна державна адміністрація Сумської області вчасно не повідомила про передачу повноважень іншому органу, що в свою чергу, за собою потягло негативні наслідки, а отже, просить визнати протиправною бездіяльність Сумської районної державної адміністрації Сумської області.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, зазначивши, що відповідачу було відомо про те, що повноваження щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення належать не районній державній адміністрації, а територіальним органам з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин ще в 2013 році. Підтвердженням цього є розгляд справ господарськими судами різних інстанцій за позовами ДСП «Родючість».

Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ДСП «Родючість» та Сумською районною державною адміністрацією відповідно до діючого на той час законодавства укладено договір оренди землі загальною площею 55,1608 га для ведення сільськогосподарського виробництва на території Северинівської сільської ради строком на 5 років від 28.12.2007 року, який зареєстрований в Сумському районному реєстраційному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» при Держкомземі України, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 08.05.2008 за № 45.

Відповідно до п. 8 умов згадуваного договору, договір укладено на 5 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

ДСП «Родючість» 22.03.2013 року направило лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі на адресу Сумської райдержадміністрації повідомлення з проханням продовжити строк дії договору № б/н від 28.12.2007 року строком на 10 років.

Відповідь на вказаний запит було надано Сумською районною державною адміністрацією Сумської області тільки 08.07.2015 року за № 1790. У відповіді зазначено, що відповідно до норм ст. 122 Земельного кодексу України, починаючи з 01.01.2013 року, повноваження щодо розпорядження земельними ділянками передані до компетенції центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів та його територіальних органів на місцях. Тому, райдержадміністрація не може поновити ДСП "Родючість" договір оренди землі на земельні ділянки загальною площею 55,1608 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Северинівської сільської ради (а.с.16).

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд виходить із наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. ч. 1, 9 ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом.

За приписами ч. 1 ст. 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно ст. 33 Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

З аналізу наведених норм видно, що законодавцем визначено чіткі строки подання заяви про поновлення строку дії договору оренди землі та строки розгляду такої заяви уповноваженим органом, а саме один місяць з дня її надходження незалежно від позитивного чи негативного результату її розгляду.

Як встановлено судом, позивачем 22.03.2013 року було направлено лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі на адресу Сумської райдержадміністрації з проханням продовжити строк дії договору № б/н від 28.12.2007 року строком на 10 років. Однак, відповідь на даний лист надано Сумською районною державною адміністрацією Сумської області лише 08.07.2015 року, зазначивши, що відповідно до норм ст. 122 Земельного кодексу України, починаючи з 01.01.2013 року, повноваження щодо розпорядження земельними ділянками передані до компетенції центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів та його територіальних органів на місцях (а.с. 17).

Так, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06.09.2012 № 5245 внесено зміни до статті 122 Земельного кодексу України, які набрали чинності 01.01.2013.

В частині 4 статті 122 Земельного кодексу України зазначено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Тобто, починаючи з 01.01.2013 районні державні адміністрації позбавлені права розпоряджатися землями сільськогосподарського призначення. Законодавець уповноважив центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин (Держземагентство) та його територіальні органи передавати земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, у власність або у користування для всіх потреб.

Однак суд зазначає, що питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів врегульовані Законом України "Про звернення громадян". Цей Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Статтею 1 Закону України " Про звернення громадян" встановлено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За приписами ч. 3 ст. 3 Закону України " Про звернення громадян", якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обгрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити наступне. Як вбачається зі змісту Закону України «Про звернення громадян», його норми регулюють саме звернення громадян до органів державної влади, місцевого самоврядування та інших установ, організацій, підприємств та порядок розгляду таких звернень. Вказаним законом не встановлено порядку звернення до вказаних суб'єктів юридичним особами.

Разом з тим, враховуючи відсутність нормативно-правового регулювання порядку розгляду звернень саме юридичних осіб до органів державної влади, місцевого самоврядування та інших установ, організацій, підприємств, суд вважає, що до спірних правовідносин повинна бути застосована аналогія закону.

Така правова позиція суду узгоджується з практикою Вищого адміністративного суду України (ухвала суду від 19.04.2012 року по справі № К/9991/62285/11, ухвала від 05.11.2014 року по справі № К/9991/16895/12).

Як вбачається з матеріалів справи, Сумською районною державною адміністрацією Сумської області не було надіслано звернення ДСП "Родючість" за належністю відповідному органу, а саме до Головного управління Держземагенства у Сумській області та не було повідомлено про це позивача. Сумська районна державна адміністрація Сумської області надіслала Головному управлінню Держземагенства у Сумській області лише листи від 05.06.2013 року № 518/07-1407 та від 30.07.2013 року № 1986 з проханням поновити договір оренди землі ДСП "Родючість", чим порушило вимоги ст. 3 Закону України " Про звернення громадян".

Відтак, суд погоджується із твердженням позивача щодо наявності бездіяльності відповідача, яка полягає у не переданні повідомлення Дочірнього сільськогосподарського підприємства "Родючість" Головному управлінню Держземагенства у Сумській області про намір скористатися переважним правом на продовження договору оренди земельної ділянки від 28.12.2007 року в строк, що передбачений чинним законодавством. Тому, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відносно позовних вимог про визнання протиправною бездіяльность Сумської районної державної адміністрації Сумської області щодо вчасного ненадання інформації про передачу повноважень щодо розпорядження земельними ділянками відповідно до норм ст. 122 Земельного кодексу України, суд зазначає наступне.

Зміна повноважень щодо розпорядження земельними ділянками відбулася внаслідок внесення змін у законодавство. Жодним нормативно-правовим актом не передбачено обов'язку відповідача, в даному випадку, надавати інформацію щодо змін внесених до законодавства, якщо особа не зверталася за таким роз'ясненням.

Відповідно ч. 2 ст. 68 Конституції України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності Сумської районної державної адміністрації Сумської області щодо вчасного ненадання інформації про передачу повноважень щодо розпорядження земельними ділянками відповідно до норм ст. 122 Земельного кодексу України, є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Дочірнього сільськогосподарського підприємства "Родючість" до Сумської районної державної адміністрації Сумської області про визнання протиправною бездіяльность Сумської районної державної адміністрації Сумської області - задовольнити частково

Визнати протиправною бездіяльность Сумської районної державної адміністрації Сумської області, щодо не передання повідомлення Дочірнього сільськогосподарського підприємства "Родючість" Головному управлінню Держземагенства у Сумській області про намір скористатися переважним правом на продовження договору оренди земельної ділянки від 28.12.2007 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 31.05.2016 року.

Суддя (підпис) В.О. Павлічек

З оригіналом згідно

Суддя В.О. Павлічек