Справа № 808/1456/16
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2016-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2016 року 12:44Справа № 808/1456/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стрельнікової Н.В.,

за участю секретаря Батигіна О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Кліон"

до: Запорізької митниці Державної фіскальної служби

про: визнання протиправними та скасування картки відмови та рішення про коригування митної вартості,

ВСТАНОВИВ:

04 травня 2016 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "КЛІОН" (далі - ТОВ «КЛІОН», позивач) до Запорізької митниці Державної фіскальної служби (далі - Запорізька митниця ДФС, відповідач), в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №112050000/2015/000381/2 від 02.11.2015 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 112050000/2015/00724 від 02.11.2015.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ним надано всі необхідні документи на підтвердження митної вартості імпортованого товару, які відповідають характеру угоди, а посилання митного органу на виявлення при перевірці розбіжностей є безпідставними.

Представник позивача, в судових засіданнях, підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі, надала суду пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві.

Представник відповідача проти заявлених вимог заперечувала, посилалась на те, що позивачем не було надано усіх витребуваних документів, що зумовило відсутність підстав для оформлення товару за першим методом.

З підстав викладених в письмових запереченнях просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити виходячи з наступних обставин.

З матеріалів справи судом встановлено, що між позивачем та компанією Hallvard Leroy AS, Норвегія, укладено контракт №274F/2015Н від 02.10.2015 (далі-контракт) на поставку свіжозамороженої або охолодженої риби різних видів та морепродуктів (за асортиментом, кількістю, вартістю та на умовах визначених сторонами і зазначених в інвойсах на кожну партію товару). Згідно вказаного контракту позивачем на митну територію України ввезений вантаж - черевця лосося морожені (далі - товар1) та філе лосося без шкіри (далі - товар2).

Відповідно до інвойсу №4324779 від 14.10.2015 товар1 постачався за ціною 1,2 доларів США за кг, товар 2 постачався за ціною 3,0 доларів США за кг на умовах FСА Хитра, Норвегія.

Для здійснення митного оформлення товару 27.10.2015 позивачем засобами електронного зв'язку до митного посту "Запоріжжя - центральний" Запорізької митниці ДФС подано митну декларацію по формі МД-2 №112050000/2015/019208, відповідно до якої заявлена митна вартість товару1 у розмірі 150544,32 гривень (тобто 31,36 грн. або 1,37 доларів США за 1 кг), товару2 у розмірі 314351,91 гривень (тобто 72,59 грн. або 3,17 доларів США за 1 кг) тобто за ціною договору (перший метод визначення митної вартості).

Разом з вантажно-митною декларацією позивачем для оформлення товару надано пакет документів, а саме:

- контракт №274F/2015Н від 02.10.2015;

- інвойс №4324779 від 14.10.2015;

- платіжне доручення №2026 від 13.10.2015;

- проформа-інвойс №1231064 від 07.10.2015;

- калькуляція постачальника від 14.10.2015;

- прайс-лист від 05.10.2015;

- міжнародна товарно - транспортна накладна б/н від 14.10.2015;

- рахунок перевізника №3720-2015 від 15.10.2015;

- фінансова довідка №06/02-1493 від 22.10.2015;

- договір міжнародних перевезень №2015 МП/15від 01.01.2015;

- дублікат ветеринарного свідоцтва від 20.10.2015 серії ЄРД-00 №090969;

- ветеринарний (санітарний) сертифікат від 15.10.2015 №9;

- сертифікат походження №СО 779 від 14.10.2015;

- сертифікат якості б/н від 14.10.2015;

- експортна декларація №201995 від 14.10.2015.

Згідно ч.3 ст.53 Митного кодексу України митний орган дійшов висновку, що документи, які надані до митного оформлення товару, містять розбіжності, а саме:

- відповідно до умов п.5.1 контракту від 02.10.2015 №274F/2015Н ціна на товар погоджується шляхом оформлення підтвердження замовлення, що вважається юридично обов'язковим та є невід'ємним частиною контракту. Згідно п. 7.1 контракту компанія Кліон зобов'язана сплатити ціну узгоджену в підтвердженні замовлення. Але до митного оформлення даний документ надано не було;

- наявні розбіжності в складових вартості, що зазначені в п. 7.2 контракту від 02.10.2015 №274F/2015Н та в калькуляції від 14.10.2015, а саме згідно пункту 7.2 контракту від 02.10.2015 №274F/2015Н вартість товару включає вартість упаковки, маркування, доставку, оформлення товаросупровідних документів, податки і збори в Норвегії, а згідно калькуляції від 14.10.2015 вартість товару включає вартість сировини, обробки, пакування, маркування та інші витрати, маржу компанії;

- наявні розбіжності в адресі продавця в контракті від 02.10.2015 №274F/2015Н (Hallvard Leroy A.S., Bontelabo 2, 5003 Bergen, Norwey) (Hallvard Leroy A.S., Bontelabo 2, 5020 Bergen, Norwey);

- копія експортної митної декларації країни відправника від 15.10.2015 №0 201995 подана без перекладу на українську мову або офіційну мову митних союзів членом яких є Україна, тому не можливо достовірно впевнитися в інформації, яку вона містить (ст. 254 МКУ);

- п. 3.3 контракту від 02.10.2015 №274F/2015Н передбачено надання декларації виробника, але до митного оформлення зазначений документ наданий не був, що може свідчити про неналежне виконання продавцем умов контракту;

- згідно загальноприйнятої світової практики прейскурант (прайс - лист) який був наданий до митного оформлення має містити відомості щодо умов продажу товару, зокрема, характер тари та упаковки, відомості про країну виробництва/походження, виробника товару. Наданий до митного оформлення прайс-лист від 05.10.205 не містить інформації про виробника товару, відомості про країну виробництва/походження, відсутня інформація щодо особливостей стану товару (наявність/відсутність харчових домішок та приправ);

- у платіжному дорученні №2026 від 13.10.2015 у гр. 70 «призначення платежу» наявне посилання на проформу - інвойс від 07.10.2015 №1231064 та б/н від 07.10.2015, при цьому до митного оформлення документ б/н від 07.10.2015, згідно якого здійснювалася передплата за товар не надано. В проформі-інвойс від 07.10.2015 №1231064 зазначено суму 27798 дол. США, яка не відповідає сумі зазначеній у платіжному дорученні №2026 від 13.10.2015 (52798 дол. США). Відсутність зазначеного у гр. 70 документа б/н від 07.10.2015 не дає можливості ідентифікувати відповідну суму оплати до даної партії товару.

У зв'язку із виявленням розбіжностей у поданих до митного оформлення документах, митницею 27.10.2015 направлено декларанту відповідне електронне повідомлення, із зазначенням про необхідність надання наступних додаткових документів: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

02 листопада 2015 року на виконання вимог митного органу позивачем додатково надано: висновок Запорізької торгово-промислової палати №ОИ-523 від 12.10.2015; висновок Запорізької торгово-промислової палати №ОИ-550 від 27.10.2015; лист постачальника б/н від 30.10.2015 з даними бухгалтерського обліку, про відсутність каталогів та з поясненнями щодо виявлених розбіжностей; експортна декларація з перекладом; лист позивача №06-1551 від 30.10.2015 про договори з третіми особами; декларація виробника від 14.10.2015; підтвердження замовлення від 07.10.2015.

Після розгляду наданих позивачем митному органу вантажно-митних декларацій та додаткових документів відповідачем 02.11.2015 прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №112050000/2015/000381/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №112050000/2015/00724 від 02.11.2015.

Позивач, не погодившись з карткою відмови в прийнятті митної декларації та рішеннями про коригування митної вартості товару, звернувся з позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно ч.1 ст.246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів. Відповідно ч.1 ст.248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно ч.1 ст.257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Відповідно до ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Згідно ч.1 ст.51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно ч.1 ст.52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Згідно ч.2 ст.52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;

2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно ч.1 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно ч.3 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що до виключної компетенції митних органів відноситься вирішення питання перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, а також самостійного її визначення у встановлених Законом випадках. Даний висновок базується на положеннях основного принципу, закріпленого у ст. VII Генеральної асамблеї з тарифів і торгівлі "Оцінка товарів для митних цілей", згідно з яким оцінка імпортованого товару для митних цілей має базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на якій розраховується мито або аналогічного товару.

Суд зазначає, що відповідно до приписів ст.53 Митного кодексу України митниця має право запитувати додаткові документи в разі виявлення під час митного оформлення розбіжностей в документах, перелік яких визначений ч.2 даної статті. Проте, наявність розбіжностей є суб'єктивною думкою працівників митного органу та може бути спростована в ході судового розгляду.

При розгляді справи судом встановлено, що позивачем на виконання запитів, отриманих від митного органу, надавались додаткові документи, а саме: висновок Запорізької торгово-промислової палати №ОИ-523 від 12.10.2015; висновок Запорізької торгово-промислової палати №ОИ-550 від 27.10.2015; лист постачальника б/н від 20.10.2015 з даними бухгалтерського обліку, про відсутність каталогів та з поясненнями щодо виявлених розбіжностей; експортна декларація з перекладом; лист позивача №06-1551 від 30.10.2015 про договори з третіми особами; декларація виробника від 14.10.2015; підтвердження замовлення від 07.10.2015.

Проте, митний орган дійшов висновку, що надані на запит позивачем додаткові документи не усувають виявлених під час перевірки недоліків та не підтверджують заявлену митну вартість товару.

Згідно вимог ч.4 ст.57 МКУ проведено процедуру консультацій між митницею та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. За результатами проведеної консультації прийнято рішення про визначення митної вартості товару, що імпортується, із застосуванням резервного методу визначення митної вартості. Товар по вищевказаній вантажно-митній декларації був випущений у вільний обіг у відповідності до Х розділу Митного кодексу України.

Визначення митної вартості товару було здійснено позивачем за основним (першим) методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Заявлена позивачем митна вартість товару, згідно ч.10 ст.58 Митного кодексу України, включає вартість товару1 згідно розрахунків - 150 544 грн. 32 коп. (6572,300 доларів США х 22,905896 курс), вартість товару2 згідно розрахунків - 314 351 грн. 91 коп. (13723,62 доларів США х 22,905896 курс) та вартість витрат на транспортування товарів до місця ввезення на митну територію України. Інших витрат, які підлягають включенню в митну вартість товару, у позивача не було.

З матеріалів справи судом встановлено, що серед виявлених розбіжностей митним органом було встановлено, що під час митного оформлення позивачем не надано документу яким оформлено підтвердження замовлення.

Стосовно цієї розбіжності судом встановлено, що на вимогу митниці ТОВ «Кліон» було надано лист - підтвердження замовлення від 07.10.2015 (а.с.47), чим усунуто розбіжність.

Щодо встановленого митним органом того, що в наданій до митного оформлення калькуляції зазначені не всі витрати, зазначені в контракті, то така розбіжність усунута позивачем шляхом надання листа постачальника від 30.10.2015 з поясненнями щодо заповнення калькуляції та про включення до неї всіх витрат.

Стосовно встановлених розбіжностей в зазначенні в контракті та інвойсі адреси продавця, суд зазначає, що листом постачальника від 30.10.2015 надано роз'яснення про наявність у компанії Hallvard Leroy AS двох адрес: фактичної та поштової для обміну кореспонденції, що підтверджено випискою з реєстру державного органу (а.с.43).

Також, серед виявлених розбіжностей митним органом було встановлено, що копія експортної митної декларації країни відправника від 15.10.2015 №0 201995 подана без перекладу на українську мову або офіційну мову митних союзів членом яких є Україна.

Проте, на виконання вимог митного органу позивачем було додатково подано переклад експортної декларації, чим усунуто розбіжність.

Крім того, митним органом встановлено наступну розбіжність - п. 3.3 контракту від 02.10.2015 №274F/2015Н передбачено надання декларації виробника, але до митного оформлення зазначений документ наданий не був, що на думку відповідача може свідчити про неналежне виконання продавцем умов контракту. З цього приводу, слід зазначити, що вона також є усунутою, оскільки позивачем експортна декларація від 14.10.2015 була надана відповідачу 30.10.2015 (а.с 46) на його вимогу від 27.10.2015 про надання документів, що підтверджують заявлену митну вартість товару і обраний метод її визначення.

Стосовно виявленої розбіжності «наданий до митного оформлення прайс-лист від 05.10.2015 не містить інформації про виробника товару, відомості про країну виробництва/походження, відсутня інформація щодо особливостей стану товару (наявність/відсутність харчових домішок та приправ)», суд зазначає, що митний орган перевіряючи правильність визначення декларантом митної вартості імпортованого товару зобов'язаний діяти виключно в межах визначеним чинним законодавством України, зокрема Митним кодексом України, при цьому встановивши розбіжність в заявлених даних контролюючий орган зобов'язаний чітко зазначити, які вимоги чинного законодавства не було дотримано декларантом, а висновок про наявність розбіжності не може базуватися на припущеннях.

В даному випадку відповідач посилається на невідповідність прейскуранту (прайс-листа) загальноприйнятій світовій практиці, що не може бути підставою для виникнення сумнівів щодо заявленої митної вартості імпортованого товару та витребування додаткових документів, при цьому відповідач не бере до уваги те, що частиною 2 статті 53 Митного кодексу України взагалі не передбачено подання до митного оформлення такого документу, як прайс-лист.

Стосовно встановленої розбіжності у зазначенні суми в платіжному дорученні №2026 від 13.10.2015 (52798 дол. США), яка є більшою ніж у наданому проформі-інвойсі від 07.10.2015 №1231064 (27798 дол. США), позивачем на вимогу митниці було надано лист постачальника від 30.10.2015 з поясненнями щодо здійснених позивачем оплат та порядком зарахування отриманих сум в рахунок вказаної проформи-інвойсу (а.с.42), зокрема роз'яснено, що платіжним дорученням №2026 від 13.10.2015 було отримано передплату на суму 52798,00дол. США, з яких 27798,00 дол. США було враховано як 100% передплату за проформою-інвойсом №1231064 від 07.10.2015.Отже розбіжність усунуто.

Таким чином, з матеріалів справи встановлено, що під час перевірки правильності визначення митної вартості заявленої позивачем, митної орган дійшов хибних висновків про наявність в поданих документах розбіжностей.

Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. Відповідно до частини 3 цієї ж статті за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з пунктом другим частини 6 статті 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, зокрема у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Суд зазначає, що відповідно до вимог ч.3 ст.53 Митного кодексу України додаткові документи надаються декларантом за наявності, відтак, саме по собі подання таких документів не в повному обсязі, за умови належного підтвердження заявленої митної вартості, не може бути підставою для коригування митної вартості товару.

Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

З оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів, судом встановлено, що митний орган дійшов висновку про неможливість застосування першого методу митної вартості товару, зокрема: "вартість товару, що імпортується, визначається із застосуванням резервного методу згідно наявної у митного органу інформації, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами й положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ). Враховуючи вимоги ч.2 ст.64 Митного кодексу України використана наявна в митниці інформація щодо раніше визначених митних вартостей за основним та другорядними методами з розрахунку 7,6 доларів США за 1 кг товару №1 (МД №112050000/2015/019152 від 27.10.2015) та з розрахунку 1,55 доларів США за 1 кг товару №2 (МД №112050000/2015/019380 від 29.10.2015).

Суд вважає за необхідне зазначити, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватись як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

На підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару позивачем до матеріалів справи, серед іншого, надано:

- експертний висновок Запорізької торгово-промислової палати №ОИ-550 від 27.10.2015, відповідно до якого: ринкова вартість товару лосось черевця морожені, вид упаковки - картоний короб приблизно по 15 кг, код УКТЗЕД , країна походження Норвегія, за період з серпня по жовтень 2015 року, на умовах поставки FCA Hitra, Норвегія складала: мінімальна ціна 0,85 доларів США/кг та максимальна 1,32 долари США/кг. Позивачем імпортувався товар - лосось черевця морожені, на умовах поставки FCA Hitra, Норвегія, за ціною 1,2 доларів США за кг, що відповідає рівню цін на світовому ринку.

- експертний висновок Запорізької торгово-промислової палати №ОИ-523 від 12.10.2015, відповідно до якого: ринкова вартість товару лосось філе без шкури морожене, вид упаковки - картоний короб з індивідуальною вагою, код УКТЗЕД , країна походження Норвегія, за період з вересня по жовтень 2015 року, на умовах поставки FCA Hitra, Норвегія, складала: мінімальна ціна 2,17 доларів США/кг та максимальна 3,41 долари США/кг. Позивачем імпортувався товар - філе лосося без шкури морожене, на умовах поставки FCA Hitra, Норвегія, за ціною 3,0 доларів США за кг, що відповідає рівню цін на світовому ринку.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем у визначеному Митним кодексом України порядку підтверджено заявлену ціну товару, що імпортується, а митним органом безпідставно застосовано резервний метод визначення митної вартості товару.

При розгляді справи суд дійшов висновку, що при прийнятті оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару та картки відмови в прийнятті митної декларації, відповідач діяв необґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішення, а відтак вказані рішення підлягають скасуванню.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачем не доведено правомірність прийнятих рішень.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ "КЛІОН".

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Запорізької митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості товарів №112050000/2015/000381/2 від 02.11.2015 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №112050000/2015/00724 від 02.11.2015.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької митниці Державної фіскальної служби (69015, м.Запоріжжя, вул. Кремлівська,12, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кліон" судовий збір у розмірі 3591,50 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.В.Стрельнікова