Справа № 521/10502/14-а
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2016-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2016 р.м.ОдесаСправа № 521/10502/14-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Целух А.П.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Одестеплокомуненерго» на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 21 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси, третя особа Публічне акціонерне товариство «Одестеплокомуненерго», про визнання дій неправомірними та призначення пенсії на пільгових умовах з 27.08.2012 року,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі міста Одеси, за участю третьої особи - АТ ЗТ «Одестеплокомуненерго», уточнивши який, просив суд ухвалити постанову, якою визнати незаконними рішення управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі міста Одеси від 06.12.2013 року, від 26.03.2014 року № 11300 про відмову у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах, а також зобов'язати відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах з часу його звернення до УПФ України в Малиновському районі міста Одеси, тобто з 27 серпня 2012 року.

Свій позов ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що має загальний трудовий стаж 32 роки 7 місяців та дев'ять днів, що підтверджується розрахунком трудового стажу та трудовою книжкою. Позивач вказує, що в період з 28.12.1983 року по 19.02.1995 року працював у АОЗТ «Одестеплокомуненерго». Проте, відповідач не зарахував роки його стажу за вказаний період тривалістю 10 років 1 місяць 21 день, як стажу на пільгових роботах, у зв'язку з тим, що спочатку керівництво ВАТ «Одестеплокомуненерго» видало Довідку Додаток № 5 від 12.11.2012 року в якості доказу спеціального трудового стажу, а потім на підставі листа № 1/7-1509 від 18.10.2013 року вказана довідка була відкликана. З цих підстав відповідач відмовив йому у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України №36 від 16 січня 2003 року. Позивач вважає відмову у призначені пенсії на пільгових умовах управлінням Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси незаконною та просить суд визнати дії управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси неправомірними, зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси зарахувати трудовий стаж роботи на посаді у АТ ЗТ «Одестеплокомуненерго» в період з 28.12.1983 року по 19.02.1995 року, та зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси нарахувати йому пенсію за віком на пільгових умовах з 27 серпня 2012 року, тобто з часу його звернення до відповідача.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити позов з підстав, викладених у ньому. Представник позивача звернув увагу суду, що спочатку АТ ЗТ «Одестеплокомуненерго» 12.11.2012 року видало довідку ОСОБА_2 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Згідно даної довідки підприємство підтвердило, що ОСОБА_2 працював повний робочий день на АОЗТ «Одестеплокомуненерго» і за період з 28.12.1983 року по 19.02.1995 року виконував електрозварювальні роботи за професією газоелектрозварник ІV розряду, що передбачена Списком 2 розділом XXX ІІІ підрозділом 2 код КП 03350516 на підставі Постанови КМУ п.36 від 16.01.2003 року за період з 28.12.1983 року по 19.02.1995 року - 10 років 1 місяць 21 день. Потім АТЗТ « Одестеплокомуненерго» відкликало довідку № 1/7 -1420, посилаючись на те, що зазначена довідка видається у випадку коли відсутня трудова книжка, а у ОСОБА_2 трудова книжка є. Таким чином, третя особа не оспорює факт роботи ОСОБА_2 та факт наявності пільгового трудового стажу, однак відповідач все таки відмовив у призначенні пільгової пенсії за віком, що є порушенням діючого законодавства України.

Представник відповідача управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі міста Одеси, в судовому засіданні адміністративний позов не визнала та зазначала, що згідно до вимог ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв і професій, затверджуваним у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років і 6 місяців на зазначених роботах. Працівники, які мають не менше половину стажу роботи із шкідливими та важкими умовами праці, чоловікам пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, на один рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи. Згідно до вимог ст.62 вказаного Закону трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи,а порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або записів в ній регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637. Пунктом 20 даного порядку передбачено, що у випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнені довідки підприємств або організацій додаток № 5. У довідці має бути вказано: період роботи, що зараховуються до спеціального стажу, професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включаються цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Позивачем було надано копії трудової книжки із відповідними записами про трудовий стаж та довідку ВАТ «Одестеплокомуненерго» Додаток № 5 від 12.11.2012 року, яка була відкликана листом ВАТ «Одестеплокомуненерго» за № 1/7-1509 від 18.10.2013 року, як докази спеціального трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах. В зв'язку з цим, довідка ВАТ «Одестеплокомуненерго» за додатком № 5 від 12.11.2014 року не може бути врахована для призначення пільгової пенсії. Враховуючи вищевикладене, у позивача недостатньо пільгового стажу для призначення пенсії, а тому управління не має законних підстав для призначення пенсії на пільгових умовах позивачу. Також, представник відповідача зазначив, що згідно п.4 Постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442 «Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» атестація поводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на п'ять років, це означає що при призначення пенсії на пільгових умовах для зарахування до пільгового пенсійного стажу певного 5-річного періоду роботи у несприятливих умовах праці відповідне право впродовж цього періоду повинно бути підтверджене за результатами робочих місць за умовами праці. Оскільки атестація робочих місць Акціонерним товариством ЗТ «Одестеплокомуненерго» не проводилася це також є підставою для відмови у позові.

Представник третьої особи ВАТ «Одестеплокомуненерго» в судове засідання не зявився, надав до суду заперечення, в яких зазначив, що на їхньому підприємстві не виконувалися роботи з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці. Це підтверджується відсутністю атестації робочих місць, як того вимагає Закон України «Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 року. Також при наявності роботи з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці робітникам згідно статті 76 Закону України «Про працю» надаються додаткові відпустки. Позивач мав відпустку на загальних підставах 24 дні, згідно ст.75 Законів України про працю України, що також свідчить про відсутність роботи з особливо шкідливим та особливо важкими умовами праці. Представник третьої особи, в запереченнях зазначив, що ОСОБА_2 дійсно працював у них газоелектрозварником з 28.12.1983 року по 19.02.1995 року, однак згідно законодавства, що діяло на той період, ця професія не відносилася до списку № 2, тому строк роботи за цією професією не повинен відноситися до пільгового стажу.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 21 березня 2016 року адміністративний позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі міста Одеси про визнання дій неправомірними та призначення пенсії на пільгових умовах з 27.08.2012 року задоволено частково. Визнано дії управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси щодо відмови у призначенні пільгової пенсії за віком - протиправними. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси зарахувати ОСОБА_2 роботи на посаді газоелектрозварника у АТ ЗТ «Одестеплокомуненерго» з 28.12.1983 року по 19.02.1995 року та на посаді електрозварника ручного зварювання у БУ-463 ВАТ «Чорноморгідробуд» з 19.07.2007 року по 08.04.2009 року, до пільгового стажу за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість на яких дає право на пенсію на пільгових умовах. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси нарахувати ОСОБА_2 пенсію на пільгових умовах з 27 серпня 2013 року. Звернуто постанову суду до негайного виконання в межах суми стягнень за один місяць.

Публічне акціонерне товариство «Одестеплокомуненерго» звернулося до суду з апеляційною скаргою на вказану постанову, просить її скасувати та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Згідно до вимог п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки у судове засідання не прибули сторони, які беруть участь у справі, про те про розгляд справи були належним чином повідомлені.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Колегією суддів встановлено, що згідно записам в трудовій книжці ОСОБА_2, позивач працював на посадах електрозварника та газоелектрозварника. Так, у трудовій книжці під порядковим номером 24 є запис про прийняття на роботу газоелектрозварника до Тресту «Одестепломережі» з 28.12.1983 року, згідно наказу № 776 від 29.12.1983 року.

Згідно з записом у трудовій книжці ОСОБА_2 звільнений з даного місця роботи за власним бажанням з 19.02.1995 року (наказ № 29 від 20.02.1995 року).

Відповідно до архівної довідки № 2618 М-01-19 від 25.09.2012 року, вбачається, що ОСОБА_2 працював в АОЗТ «Одестеплокомуненерго» (ОПО Теплові мережі «Одестепломережі», ОПО теплових мереж «Одестеплокомуненерго», ВАТ «Одестеплокомуненерго»: прийнятий з 28.12.1983 року газоелектрозварником 4 розряду (наказ № 746 від 29.12.1983 року), звільнений 19.02.1995 року з посади електрозварника теплотрас 1V ЄРТС за ст.38 КЗпП України за власним бажанням.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 працював в Акціонерному Товаристві Закритого Типу «Одестеплокомуненерго» газоелектрозварником з 28.12.1983 року по 19.02.1995 року, йому нараховувалася заробітна плата, надавалися відпустки тривалістю 24 календарних днів.

На даному підприємстві позивач працював 11 років 1 місяць 23 дні.

Атестація робочих місць в Акціонерному Товаристві Закритого Типу «Одестеплокомуненерго» не проводилась.

Крім того, як вбачається з трудової книжки позивача, ОСОБА_2 працював на посаді електрозварника ручного зварювання у БУ-463 ВАТ «Чорноморгідробуд» - 1 рік 08 місяців 20 днів.

Відповідно до наказу від 21.03.2007 року №32 ВАТ «Чорноморгідробуд» проводилась атестація робочих місць у березні 2007 року. За результатами даної атестації було підтверджено право певним категоріям працівників на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2, у тому числі для електрозварника.

Згідно до паспортних даних, трудової книжки, довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, особового рахунку позивача за часи роботи у АТ ЗП «Теплокомуненерго», позивач станом на 27 серпня 2012 року досяг 55 років, має трудовий стаж більше 32 років, з них на посаді газоелектрозварника у АТ ЗТ «Одестеплокомуненерго» - 11 років 1 місяць 23 дні, на посаді електрозварника ручного зварювання у БУ-463 ВАТ « Чорноморгідробуд» - один рік 08 місяців 20 днів.

Рішенням управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси № 11300 від 06.12.2013 року позивачеві відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах.

Відмовляючи позивачу у призначенні пільгової пенсії, відповідач, в якості підстави для прийняття рішень, зазначив про відсутність підтвердження стажу роботи у розмірі 12 років 6 місяців.

Позивач вважає відмову у призначені пенсії на пільгових умовах управлінням Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси незаконною, у звязку з чим звернувся до суду.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження, суд першої інстанції дійшов до висновку про необхідність задовольнити адміністративний позов частково.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем неправомірно було відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв'язку з відсутністю підтвердження стажу роботи у розмірі 12 років 6 місяців, оскільки ним до управління ПФУ була надана трудова книжка, також інші довідки та документи про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії.

Також, на думку суду першої інстанції, не проведення атестації робочого місця позивача не позбавляє його права на отримання пенсії на пільгових умовах. Проведення атестації робочих місць запроваджено з 21.08.1992 року. При цьому, відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що своєчасність та проведення атестації робочих місць за умовами праці не залежить від працівника і не може обмежувати його право на отримання пенсії.

Однак, колегія суддів не погоджується з вищевикладеними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно з вимогами ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону № 1788-ХІІ мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у сфері реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку проведення атестації дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм матеріального права, яка відповідно до вимог ст. 244-2 КАС України обовязкова для застосування всіма судами, міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року та 25 листопада 2014 року, 14 квітня 2015 року, (справи №№ 21-183а13, 21-519а14, 21-383а14 відповідно).

Колегією суддів встановлено, що матеріали справи не містять документів, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці на АТ ЗТ «Одестеплокомуненерго». Також, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник третьої особи Публічного акціонерного товариства «Одестеплокомуненерго» пояснив, що на їх підприємстві атестація робочих місць взагалі ніколи не поводилась. Зазначена обставина позивачем не заперечувалась.

Таким чином, на підставі наведеного, колегія суддів вважає, що відмова управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси зарахувати період роботи позивача на посаді, яка включена до списку № 2, до пільгового стажу внаслідок непроведення атестації цієї посади на підприємстві є обґрунтованою та відповідає вимогам закону та правової позиції ВСУ.

Отже, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо задоволення позову частково, та доходить до висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси, третя особа Публічне акціонерне товариство «Одестеплокомуненерго», про визнання дій неправомірними та призначення пенсії на пільгових умовах з 27.08.2012 року.

Встановивши наведені обставини та застосувавши правові позиції ВСУ, судова колегія вважає, що правомірність або неправомірність відкликання третьою особою довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, у будь якому разі не тягне за собою наслідків у вигляді визнання протиправним оскарженого рішення відповідача. Тому, у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов'язок відсутній, якщо відповідач визнає позов. Відповідач свою позицію суду доказав та обґрунтував її.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи і, крім того, судом порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, ухвалене судове рішення на підставі вимог ст. 202 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 195; 197; 198; 202; 205; 207; 254 КАС України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Одестеплокомуненерго» задовольнити, постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 21 березня 2016 року скасувати, ухвалити у справі №521/10502/14-а нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після надіслання її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів.

Головуючий: О.В.Джабурія

Суддя: Н.В.Вербицька

Суддя: А.В.Крусян