Справа № 464/3481/16-а
Суддя: Горбань О. Ю.
Дата ухвалення: 2016-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/3481/16-а
пр.№ 2-а/464/176/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2016 Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Горбань О.Ю.

секретарі судових засідань ОСОБА_1

за участю: представника відповідача Кадикало Р.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Львова адміністративний позов ОСОБА_3 до Львівської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду із позовом, в якому просить: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо порушення порядку розгляду клопотання позивача від 06 квітня 2016 р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) орієнтовною площею до 0,05 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1; зобов'язати відповідача розглянути клопотання позивача від 06 квітня 2016 р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) орієнтовною площею до 0,05 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 на пленарному засіданні сесії Львівської міської ради відповідно до законодавства з прийняттям мотивованого рішення.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 06 квітня 2016 р. звернулась до відповідача із вказаним клопотанням, однак 18 квітня 2016 р. отримала лист №2403-1594 від 14 квітня 2016 р. за підписом заступника начальника управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин Департаменту містобудування Львівської міської ради з повідомленням про те, що її клопотання не може бути вирішене у зв'язку з неподанням усіх необхідних документів. Враховуючи вимоги ст.118 ЗК України, просить позов задоволити.

У судове засідання позивач не з'явилась, подала суду заяву, в якій позов підтримує та просить справу розглядати за її відсутності.

Представник відповідача Кадикало Р.Є., діючи згідно довіреності (а.с.20) в судовому засіданні позов заперечила, з підстав, викладених у письмових запереченнях. Вказала, що позивачем не надано довідку в підтвердження того, що вона раніше не отримувала земельну ділянку, письмову згоду землекористувачів, що підтверджує правовий статус земельної ділянки. Тому вважає дії правомірними, просить відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 06 квітня 2016 р. позивач ОСОБА_3 звернулась із клопотанням до Львівської міської ради про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) орієнтовною площею до 0,05 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. До заяви було додано: копію паспорта; копію довідки про присвоєння індивідуального податкового номера.

Листом від 14 квітня 2016 р. вих. №2403-1594 за підписом заступника начальника управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин Департаменту містобудування Львівської міської ради повідомлено позивача про те, що її клопотання не може бути вирішене у зв'язку неподанням усіх необхідних документів у відповідності до рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 8 серпня 2014 р. № 605 «Про затвердження інформаційних та технологічних карток адміністративних послуг, які надає Львівська міська рада».

Так, у ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин віднесено до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад. Виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються, зокрема, питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч.1 ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Виходячи з приписів ч.6 ст.118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

У ч.7 ст.118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідного органу із заявою для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, за результатами розгляду якої визначені в ст.118 Земельного кодексу України органи в місячний строк приймають одне з відповідних рішень.

Згідно з ч.ч.2, 4 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази в справі.

Таким чином, судом встановлено, що клопотання позивача від 06 квітня 2016 р. відповідачем у встановленому законом порядку не розглядалося та на черговій сесії не приймалось відповідне рішення у визначені законом строки. Лист від 14 квітня 2016 р. вих. №2403-1594 за підписом заступника начальника управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин Департаменту містобудування Львівської міської ради, яким повідомлено позивача про те, що його клопотання не може бути вирішене у зв'язку неподанням усіх необхідних документів у відповідності до рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 8 серпня 2014 р. №605 «Про затвердження інформаційних та технологічних карток адміністративних послуг, які надає Львівська міська рада», не несе правового значення.

При цьому, суд приймає до уваги вимоги ч.4 ст.9 КАС України, якою передбачено, що у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згада на обов'язковість такого надана Верховної Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. У п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» №9 від 1 листопада 1996 р. також роз'яснено, що судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону. Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Зокрема, Земельним кодексом України, який має вищу юридичну силу порівняно з рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради, встановлено, що забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені ст.118 Земельного кодексу України. Вказані положення закону позивачем виконано.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства та доказів зібраних у справі, суд дійшов висновку, що відповідачем у відповідності до ст.118 Земельного кодексу України клопотання позивача не розглянуто, не прийнято відповідного рішення про надання дозволу або мотивовану відмову у його наданні, тому позов слід задоволити, визнавши бездіяльність відповідача протиправною та зобов'язавши його розглянути вказане клопотання відповідно до законодавства.

Керуючись ст.ст.11, 18, 41, 71, 86, 128, 160-163 КАС України,-

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_3задоволити.

Визнати протиправною бездіяльність Львівської міської ради щодо порушення порядку розгляду клопотання ОСОБА_3 від 06 квітня 2016 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) орієнтовною площею до 0,05 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Зобов'язати Львівську міську раду розглянути клопотання ОСОБА_3 від 06 квітня 2016 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) орієнтовною площею до 0,05 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до законодавства.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.Ю.Горбань