Справа № 805/175/16-а
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2016-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кошкош О.О.
Суддя-доповідач - Сіваченко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2016 року справа №805/175/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Сіваченка І.В.,

суддів Геращенка І.В., Арабей Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Артемівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2016 року у справі № 805/175/16-а за позовом ОСОБА_2 до Артемівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення від 30.10.2015 року №358-17,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2016 року позивач звернувся до суду із позовом до Артемівської об'єднаної Держаної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (далі - Інспекція) про визнання протиправною та скасування вимоги від 31.12.2015 року №7712-23.

18 березня 2016 року позивач надав заяву про збільшення позовних вимог в якій просив визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення від 30.10.2015 №358-17. В обґрунтування позовної вимоги зазначив те, що відповідно до вимог Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" (далі - Закон № 1669-VII) позивач звільнений від плати за користування земельними ділянками. Просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 30.10.2015 №358-17.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2016 року позовні вимоги фізичної особи ОСОБА_2 роз'єднано, при цьому, позовну вимогу щодо визнання протиправною та скасування вимоги виділено в окреме провадження з присвоєнням №805/982/16-а.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2016 року у справі № 805/175/16-а позов задоволено. Визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення Інспекції від 30.10.2015 №358-17.

Постанова мотивована тим, що позивач звільнений від орендної плати з фізичних осіб за землі державної власності, яка нарахована в 2015 році відповідно до ст. 6 Закону № 1669-VII.

Не погодившись з таким рішенням, Інспекція подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що постанова місцевого суду є необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню, та просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у позові в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що пільги щодо звільненні від плати за землю встановленні положеннями статей 281 та 282 Податкового кодексу України (ладі - ПК України) зміна положень цього Кодексу може здійснюватися виключно шляхом внесення змін до цього Кодексу.

Відповідно до положень п. 7.3 ст. 7 ПК України будь-які питання щодо оподаткування регулюються цим Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу.

Крім того, апелянт наголошує, що приписами ст. 11 (прикінцеві та перехідні положення) Закону № 1669-VII Кабінет Міністрів України зобов'язано у десятиденний строк з дня закінчення антитерористичної операції прийняти остаточний перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася АТО.

Станом на теперішній час антитерористична операція триває, тому остаточний перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася АТО є невизначеним.

Особи, які беруть участь у справі, до судового засідання не з'явились, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, у зв'язку з чим у відповідності до вимог статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 12 березня 2014 року між власником Артемівською міською радою та сервітуарєм фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 укладено договір про встановлення земельного сервітуту на земельну ділянку комунальної власності територіальної громади м. Артемівськ, предметом якого є встановлення земельного сервітуту відносно земельної ділянки для розміщення та обслуговування тимчасової споруди, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 80472,70 грн. Термін дії договору - 15.04.2018.

Згідно п.3.1 договору плата за користування земельною ділянкою обчислюється власником згідно цього договору, дорівнює сумі орендної плати та вноситься у грошовій формі один раз на рік не пізніше 1 лютого поточного року за попередній рік. Згідно п.3.2 вказаного договору розмір річної плати складає 9656,76 грн.

30 жовтня 2015 року Інспекцією винесено податкове повідомлення-рішення №358-17, яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем орендна плата з фізичних осіб у розмірі 12061,29 грн.

Відповідно до положень п.287.1 ст.287, п.288.1 ст.288 ПК України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Згідно п.286.5 ст.286 ПК України нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою встановленою у порядку визначеному с.58 цього Кодексу.

Власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення (п.287.5 ст.287 ПК України).

Згідно положень п.288.1 ст.288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Форма надання інформації затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної податкової політики.

Відповідно п.288.4 ст.288 ПК України розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Разом з тим, статтею 6 Закону №1669-VII передбачено звільнення суб'єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності під час проведення антитерористичної операції.

Стаття 1 Закону № 1669-VII передбачає, що період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція та визнано такими, що втратили чинність, розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція" та розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079 "Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053". Також, цим розпорядженням до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція включено м. Артемівськ Донецької області.

Крім того, згідно умов договору про встановлення земельного сервітуту на земельну ділянку комунальної власності територіальної громади м. Артемівська (а.с.44), він укладений з ОСОБА_2 як з фізичною особою підприємцем. Земельна ділянка надана для розміщення та обслуговування тимчасової споруди, цільове призначення - торгівля продовольчими та непродовольчими товарами (п.1.1). Тобто, позивач є суб'єктом господарювання, який здійснює діяльність на території проведення антитерористичної операції на цій земельній ділянці.

За таких обставин, позивач в силу спеціальних норм Закону № 1669-VII звільнений від орендної плати з фізичних осіб за користування земельною ділянкою комунальної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем не доведена правомірність прийняття податкового повідомлення-рішення №358-17 від 30 жовтня 2015 року, а отже, судом першої інстанції були правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з викладеним, доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 160, 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Артемівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2016 року у справі № 805/175/16-а за позовом ОСОБА_2 до Артемівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення від 30.10.2015 року №358-17 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: І.В.Сіваченко

Судді: І.В.Геращенко

Т.Г. Арабей