Справа № П/811/253/15
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2016-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П/811/253/15

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

25 травня 2016 року

справа № П/811/253/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Баранник Н.П.

суддів: Шальєвої В.А. Щербака А.А.

за участю секретаря судового засідання: Спірічева Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційно-торговий дім – ЛС» на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2016 року у справі № П/811/253/15 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційно-торговий дім – ЛС» до Кіровоградської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Інформаційно-торговий дім – ЛС” (далі - позивач) звернулося з позовом до Кіровоградської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №000071504 від 21.01.2015р., яким позивачу зменшено розмір від’ємного значення суми податку на додану вартість за жовтень 2014 року в розмірі 14 210,00 грн.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2016 року в задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційно-торговий дім – ЛС» відмовлено.

Позивач не погодився із рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на неповне з’ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, та порушення судом норм матеріального права, позивач просить скасувати оскаржену постанову та прийняти нову про задоволення позовних вимог.

Відповідач надіслав письмові заперечення на апеляційну скаргу позивача, в яких зазначив, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення, підстави для його скасування відсутні.

В судове засідання представники сторін не з’явились, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином. Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновків, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Матеріалами справи підтверджено, що у період з 18.12.2014р. по 24.12.2014р. податковою інспекцією було проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача як платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування від’ємного значення різниці між сумою податкового зобов’язання та податкового кредиту у сумі 155 141,00 грн. та бюджетного відшкодування податку на додану вартість, заявленого у зменшення податкових зобов’язань з податку на додану вартість наступних звітних (податкових) періодів, у сумі 1 590 070,00 грн., відображеного в податковій декларації з податку на додану вартість поданої за жовтень 2014 року.

За результатами перевірки складено акт №283/11-15-02/24709890 від 31.12.2014 р., висновками якого є виявлене порушення ТОВ “Інформаційно-торговий дім – ЛС” п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.189.1 ст.189, п.201.1, 201.4, 201.6, 201.14, 201.15 ст.201, п.200.1, 200.3, 200.4 ст.200, п.10, 15, 151 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України, у зв’язку з чим занижено суму податкових зобов’язань на суму ПДВ 14 210,00 грн. та завищено від’ємне значення різниці між сумою податкового зобов’язання та сумою податкового кредиту з податку на додану вартість (рядок 19 Декларації) за жовтень 2014 року на суму 14 210,00 грн..

На підставі акта перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення №000071504 від 21.01.2015 р., яким позивачу зменшено розмір від’ємного значення суми податку на додану вартість за жовтень 2014 року в сумі 14 210,00 грн.

Податковим органом визначено позивачу грошове зобов’язання у зв’язку з не включенням до складу податкового зобов’язання за жовтень 2014 року сум ПДВ за господарськими операціями з ПрАТ “Креатив”, оскільки, на думку контролюючого органу, позивач є першим постачальником насіння соняшнику, придбаного у сільськогосподарського підприємства – виробника.

Позивач, вважаючи податкове повідомлення-рішення №000071504 від 21.01.2015 р протиправним, звернувся до суду з вимогами про його скасування.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, який відмовив у задоволенні позовних вимог позивачу, враховуючи наступне.

Суд встановив і це вбачається з матеріалів справи, що за договорами поставки №77БР від 09.04.2014 р. та №76СН від 16.04.2014 р. ТОВ “Інформаційно-торговий дім – ЛС” у вересні 2014 року придбало ТОВ “Аграрний науково-дослідний інститут “АНДІ” насіння соняшника урожаю 2014 року у кількості 56,34 т. на суму 178 983,64 грн., у тому числі ПДВ – 29 830,61грн.. Суму ПДВ 29 830,61 грн. позивачем віднесено до складу податкового кредиту за вересень 2014 року.

Відповідно до п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов’язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку – дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої – дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів – дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг – дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Водночас, пунктом 151 підрозділу 2 Розділу ХХ Податкового кодексу України визначено, що тимчасово до 31 грудня 2014 року включно від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання на митній території України зернових культур товарних позицій 1001 – 1008 згідно з УКТ ЗЕД та технічних культур товарних позицій 1205 і 1206 00 згідно з УКТ ЗЕД, крім першого постачання таких зернових та технічних культур сільськогосподарськими підприємствами – виробниками та підприємствами, які безпосередньо придбали такі зернові та технічні культури у сільськогосподарських підприємств – виробників, а також крім постачання таких зернових та технічних культур Аграрним фондом у разі їх придбання з податком на додану вартість.

Відповідно до Закону України “Про Митний тариф України” від 19.09.2013 р. №584-VII до товарної позиції 1206 00 згідно з УКТ ЗЕД відноситься насіння соняшнику.

Таким чином, реалізований позивачем товар належить до товарної позиції 1206 00 згідно з УКТ ЗЕД.

З огляду на зміст п.151 підрозділу 2 Розділу ХХ Податкового кодексу України, для встановлення чи підлягає господарська операція з поставки насіння соняшнику оподаткуванню ПДВ визначальним є з’ясування чи є постачальник сільськогосподарським підприємством – виробником або таким, що безпосередньо придбав відповідний товару у сільськогосподарських підприємств – виробників.

Позивач стверджує, що ТОВ “Аграрний науково-дослідний інститут “АНДІ” не надало жодних доказів наявності у його користуванні земель сільськогосподарського призначення та доказів вирощування ним сільськогосподарської продукції, що унеможливило застосування п.151 підрозділу 2 Розділу ХХ Податкового кодексу України під час господарської операції з реалізації ПрАТ “Креатив” насіння соняшнику придбаного у ТОВ “Аграрний науково-дослідний інститут “АНДІ”.

Відповідно до пп.3.7.1, 3.7.2 п.3.7 договору №77БР від 09.04.2014 р. та пп.1.4.1, 1.4.2 п.1.4 договору №76СН від 16.04.2014 р., укладених позивачем, постачальник- ТОВ “Аграрний науково-дослідний інститут “АНДІ” гарантує, що є підприємством – сільськогосподарським товаровиробником у розумінні ст.14.1.235 Податкового кодексу України, а товар, що вироблений і поставляється постачальником належить до категорії товарів, визначених у п.14.1.234 Податкового кодексу України (а.с.101, 102).

Умовами зазначених вище договорів не передбачено надання жодних документів на підтвердження гарантій, що товар реалізовано саме сільськогосподарським товаровиробником, а у подальшому – підприємством, яке безпосередньо придбало товар у сільськогосподарського товаровиробника.

Суд вірно зазначив, що застосування п.151 підрозділу 2 Розділу ХХ Податкового кодексу України не пов’язується з наявністю чи відсутністю у контрагентів сільськогосподарського підприємства-виробника підтверджуючих документів відповідного статусу.

Окрім того, під час придбання позивачем у ТОВ “Аграрний науково-дослідний інститут “АНДІ” насіння соняшнику сторонами договору застосовано п.151 підрозділу 2 Розділу ХХ Податкового кодексу України, у зв’язку з чим позивачем сформовано податковий кредит.

Згідно з п.209.10 ст.209 Податкового кодексу України сільськогосподарське підприємство реєструється як суб’єкт спеціального режиму оподаткування з дотриманням правил та у строки, що визначені статтею 183 цього Кодексу для реєстрації платників податку на додану вартість.

Відповідно до свідоцтва №200127107 ТОВ “Аграрний науково-дослідний інститут “АНДІ” зареєстроване як суб’єкт спеціального режиму оподаткування (а.с.129). Реєстрація такого платника податку суб’єктом спеціального режиму оподаткування свідчить, що він є сільськогосподарським підприємствам – виробником.

Оскільки порушення позивачем приписів податкового законодавства за вказаний вище період знайшло своє підтвердження, підстави для задоволення позовних вимог та скасування оскарженого податкового повідомлення-рішення відсутні.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстави для скасування законної постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційно-торговий дім – ЛС» - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2016 року у справі № П/811/253/15 - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Н.П. Баранник

Суддя: В.А. Шальєва

Суддя: А.А. Щербак