Справа № 2-а-4865/10
Суддя: Рафальський Й. Л.
Дата ухвалення: 2010-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 2-а-4865/10
Провадження № -
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" листопада 2010 р. м. Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі головуючого - судді Рафальського Й.Л.. розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Коростені адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради про визнання неправомірних дій та стягнення недовиплачених коштів,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 проживає та працює в м.Коростені, Житомирської області зоні гарантованого добровільного відселення та має статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи 3-ї категорії, посвідчення серії Б № 463722 від 1.09.1993 року. Відповідач проводить нарахування та виплату компенсації в звязку з обмеженням споживання продуктів харчування та доплату за роботу на радіоактивно забрудненій території, у фіксованому розмірі, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не в кратному відношенні до мінімальної заробітної плати, згідно з нормами, закріпленими в ст.ст.37,39. Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. В звязку з чим позивач просить стягнути з УПСЗН Коростенської міської ради недоотримані кошти , передбачені ст. 39 ЗУ Про статус... в розмірі 36732 гривень за період з 1.11.2006 року по 1.11.2009 року.

В заяві до суду позивач просив справу розглядати в його відсутність, а позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідач в судове засідання не зявився, до початку розгляду справи надав до суду лист, в якому просить розглядати справу в його відсутність, позов не визнає.

Дослідивши матеріали справи, в їх сукупності та давши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач проживає та працює в зоні гарантованого добровільного відселення, є потерпілим від Чорнобильської катастрофи 3-ї категорії. Таким чином він має право на отримання коштів в розмірах, що передбачені ст.ст.37, 39, Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Тобто, у спірний період часу, ці доплати та допомоги виплачувались частково, у фіксованому розмірі, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не в кратному відношенні до мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» громадянам, які проживають на території гарантованого добровільного відселення, проводиться доплата в розмірі 40 % мінімальної заробітної плати щомісяця, а до ст.39 даного закону, громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, проводиться доплата у зоні гарантованого добровільного відселення у розмірі двох мінімальних заробітних плат, щомісяця.

Відповідно до постанови КМУ № 936 від 20.05.2005 року «Про затвердження порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплата компенсацій та допомоги передбаченої ст.ст.37,39 ЗУ «Про статус...» працюючим.