Справа № 499/192/15-а
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2016-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2016 р.м.ОдесаСправа № 499/192/15-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Кравчук О.О.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Коваля М.П., Кравця О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Іванівському районі Одеської області на постанову Іванівського районного суду Одеської області від 10 березня 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Іванівському районі Одеської області про визнання незаконною відмови у включенні до заробітку для розрахунку пенсії «інших виплат», зобов'язання здійснити розрахунок розміру пенсії державного службовця з урахуванням інших доходів, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в Іванівському районі Одеської області подало апеляційну скаргу на постанову Іванівського районного суду Одеської області від 10 березня 2015 року, в якій просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1.

Постановою від 10 березня 2015 року, ухваленою у відкритому судовому засіданні, Іванівський районний суд Одеської області в повному обсязі задовольнив адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Іванівському районі Одеської області про визнання протиправними дій щодо відмови у включенні до складу заробітку для обчислення пенсії матеріальної допомоги та індексації грошових доходів населення, зобов'язання здійснити з 29 квітня 2014 року обчислення ОСОБА_1 пенсії з урахуванням фактичного отримання сум індексації грошових доходів населення та матеріальної допомоги.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що при розгляді справи суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального права, оскільки врахування при розрахунку пенсії позивача лише окладу, рангу, вислуги років, інтенсивності і премії за останні 60 календарних місяців відповідає вимогам Постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення розмірів заробітку для обчислення пенсії» та Постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2014 року №112 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань пенсійного забезпечення».

ОСОБА_1 письмових заперечень на апеляційну скаргу не надала.

Ухвалюючи постанову про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 в період з 15 березня 2001 року по 28 квітня 2014 року працювала на посаді головного спеціаліста відділу обліку надходження платежів управління Пенсійного фонду України в Іванівському районі Одеської області, що підтверджено копією трудової книжки серії БТ-1 №9404339.

Управлінням Пенсійного фонду України в Іванівському районі Одеської області з 29.04.2014р. позивачу призначена пенсія відповідно до Закону України «Про державну службу», при цьому, для розрахунку пенсії враховано оклад, ранг, вислугу років, інтенсивність і премію за останні 60 місяців.

Суд першої інстанції встановив, що на звернення ОСОБА_1 щодо включення до розрахунку її пенсії «інших виплат», а саме отриманих нею матеріальної допомоги та індексації грошових доходів населення, з яких нараховувались та утримувались страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а з 01.01.2011р. - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, листом від 23.12.2014р. №26/Б-2 управління Пенсійного фонду України в Іванівському районі Одеської області відмовило у задоволенні заяви. При цьому Пенсійний орган послався на те, що розрахунок пенсії проведений відповідно до Постанов Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення розмірів заробітку для обчислення пенсії» та від 25 березня 2014 року №112 «Про внесення змін до деяких Постанов Кабінету Міністрів України з питань пенсійного забезпечення».

Суд першої інстанції таку відмову відповідача визнав незаконною, зазначивши, що аналіз ст.ст. 33, 37 Закону України «Про державну службу», ст.2 Закону України «Про оплату праці» дає підстави для висновку, що матеріальна допомога входила до системи оплати праці державного службовця.

Суд першої інстанції, з посиланням на ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», дійшов висновку, що отрмиані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Враховуючи, що на суму матеріальної допомоги та індексації грошових доходів нараховані страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, то вони є складовими заробітної плати позивача та повинні бути враховані при обчислені пенсії.

Справа розглянута судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.1 ч.1 ст.197 КАС України.

Заслухавши суддю доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Апеляційний суд встановив, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив та оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив правову природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Предметом спору є наявність у позивача права на включення до складових заробітної плати, яка враховується при визначенні розміру пенсії призначеної їй відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу», «інших виплат» (матеріальна допомога та індексація грошових доходів населення), які зазначені в довідці УПФУ в Іванівському районі Одеської області №1246 від 24.07.2014р. про складові заробітної плати (за останні 60 календарних місяців роботи).

Відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» (в редакції від 11.04.2013р.) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, доводи апелянта про те, що матеріальна допомога та індексація грошових доходів, на які нараховувалися страхові внески на обов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011 року - єдиний соціальний внесок, не включаються до складу заробітної плати державного службовця, не враховуються при обчисленні розміру його пенсії, є наслідком порушення правил застосування норм права: перевагу надано положенням законів України «Про державну службу» та «Про оплату праці», які щодо спірних відносин є загальними. У той же час, перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року (справа №21-430а11) та від 14 травня 2013 року (справа №21-125а13), які, відповідно до ч.1 ст.244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та мають враховуватися судами при застосуванні відповідних норм права.

З огляду на відповідні законодавчі приписи та з урахуванням встановлених фактичних обставин справи суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстави для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 11, 69-71, 195, п. 1 ч. 1 ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 206, 211, 212, 244-2, ч.5 ст.254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Іванівському районі Одеської області залишити без задоволення.

Постанову Іванівського районного суду Одеської області від 10 березня 2015 року по справі № 499/192/15-а - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя С.Д.Домусчі

суддя М.П.Коваль

суддя О.О.Кравець