Справа № 815/1802/16
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2016-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1802/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2016 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Танцюри К.О.,

за участю секретаря Потурнак А.М.,

за участю сторін:

- представника позивача ОСОБА_1 (довіреність від 06.11.2013р..);

- представника відповідача ОСОБА_2 (довіреність від 15.03.2016р. №4794/9/15-51-10-01),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Київському районі м.Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправною та скасування вимоги ,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернулась до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Київському районі м.Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправною та скасування вимоги №Ф-240-17 від 28.03.2016р.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначав, що з липня 2011 року ОСОБА_3, як пенсіонер за віком що перебуває на спрощеній системі оподаткування звільнена від нарахування, сплати за себе єдиного внеску та подання відповідного звіту. 21.02.2013р. УПФУ у Київському районі м. Одеси було винесено вимогу про сплату недоїмки №Ф-459 зі сплати єдиного внеску за період 01.10.2011р. - 31.12.2012 р. включно у розмірі 5604,41 грн., яка постановою Одеського окружного адміністративного суду від 11.06.2013 р. була скасована. УПФУ у Київському районі м. Одеси було повторно, винесено другу вимогу про сплату недоїмки №Ф-1987 зі сплати єдиного внеску за період 01.01.2013р. - 31.03.2013 р. включно в розмірі 1194,03 грн., яка постановою Одеського окружного адміністративного суду від 30.03.2015р. по справі №815/1312/15 визнана протиправною та скасована. За таких обставин, представник позивача вважає, що зазначена вимога №Ф-240-17 від 28.03.2016р. є протиправною та підлягає скасуванню.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав наведених у адміністративному позові.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у запереченнях на адміністративний позов від 17.05.2016р., додатково зазначивши, що ч.4 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» визначені дві умови звільнення платника від сплати єдиного внеску: наявність у особи статусу пенсіонера за віком або інваліда та факт отримання пенсії або соціальної допомоги. Однак, на думку представника відповідача, враховуючи те, що на час видачі пенсійного посвідчення позивач не досягла віку для отримання пенсії за умовами ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на неї не поширюється дія вказаних положень Закону, у звязку з чим було прийнято оскаржувану вимогу №Ф-240-17 від 28.03.2016р.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно пенсійного посвідчення № від 28.10.2010р. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 призначено пенсію за віком довічно (а.с.11). Дата видачі зазначеного посвідчення 28.10.2010р.

ОСОБА_3 є платником єдиного податку, що підтверджується свідоцтвами про сплату єдиного податку від 01.01.2010р., 01.01.2011р. та від 04.05.2012р. (а.с.15-17).

Згідно звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2011р. ФОП ОСОБА_3 було самостійно нараховано єдиний внесок за період січень-вересень 2011 року, за період жовтень-грудень відмічено про перебування платника податку на пенсії.(а.с.13-14)

06.07.2015р. ФОП ОСОБА_4 звернулась до ДПІ у Київському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області з заявою, у якій повідомлено що вона як пенсіонер за віком звільнена від нарахування, сплати та подання звітності з єдиного соціального внеску. (а.с.18-20)

28.03.2016р. ДПІ у Київському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-240-17, якою зобовязано ОСОБА_3. протягом 10 календарних днів з дня одержання вимоги сплатити недоїмку зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування у розмірі 20 770,85 грн.(а.с.10)

Під час зясування офіційних обставин справи судом встановлено, що вказана у вимозі про сплату боргу №Ф-240-17 від 28.03.2016р. недоїмка у розмірі 20 770,85 грн. нарахована позивачу за період з 01.10.2011р. по 28.03.2016р.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4 Закону України Про збір та облік єдиного внеску за загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 08 липня 2010 року №2464-VІ платником єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно з частиною 4 статті 4 зазначеного Закону України особи, зазначені у пункті 4 частини 1 цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Тобто, зазначеною нормою встановлено пільги для пенсіонерів за віком у вигляді звільнення сплати за себе єдиного внеску.

Таким чином, під пенсіонерами за віком, вказаними в частині четвертій статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", необхідно розуміти всіх осіб, яким призначено пенсію у зв'язку з досягненням віку і незалежно від законів, якими таке право на пенсію за віком встановлено.

Згідно ст.1 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування пенсіонер - це особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім'ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу ОСОБА_3 видано пенсійне посвідчення №, у якому зазначено вид пенсії за віком (а.с.11).

Враховуючи викладене та те, що ФОП ОСОБА_3, яка обрала спрощену систему оподаткування є платником єдиного податку, як пенсіонер за віком, на підставі ч.4 ст.4 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування звільнена від обовязку по сплаті єдиного соціального внеску щодо себе після набуття статусу пенсіонера.

Суд вважає помилковими посилання представника відповідача на те, що ОСОБА_3 є пенсіонером за вислугою років, а тому не має право на звільнення від сплати єдиного внеску.

Так, питання щодо правомірності стягнення з позивача єдиного внеску вже було вирішено судом під час розгляду справи №815/2252/13-а за позовом ФОП ОСОБА_3. до УПФУ в Київському районі м.Одеси про скасування вимоги №Ф-459 від 21.02.2013р. про сплату недоїмки з єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування у розмірі 5604,41 грн. Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 11.06.2013р. позов ОСОБА_3 до УПФУ у Київському районі м.Одеси про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату недоїмки задоволено.(а.с.22-24)

В мотивувальній частині рішення встановлено, що рішенням УПФУ в Київському районі м.Одеса від 24.09.2010 року позивачу була призначена пенсія, видане пенсійне посвідчення № НОМЕР_1, у якому зазначено вид пенсії за віком. Згідно протоколу від 24 вересня 2010 року, в графі вид пенсії вказано за вислугою років, однак в подальшому протокол містить запис загальний розмір пенсії за віком. Також в розпорядженнях УПФУ в Київському районі м. Одеса про перерахунок пенсії ОСОБА_3. вказано про вид пенсії за віком, що також підтверджує факт призначення позивачу пенсії саме за віком. Таким чином, вимога відповідача №Ф-459 від 21.02.2013р. про сплату єдиного внеску за період з 01.10.2011 року по 31.12.2012 року в розмірі 5604,41 грн. з огляду на викладене була судом скасована.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду 04.12.2014р. апеляційна скарга управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Одеси залишена без задоволення, а постанова Одеського окружного адміністративного суду від 11.06.2013р. без змін. Рішення набрало законної сили 04.12.2014 року.(а.с.25-26)

Крім того, питання щодо правомірності стягнення з ФОП ОСОБА_3 єдиного внеску також було вирішено судом під час розгляду справи №815/1312/15 за позовом ФОП ОСОБА_3 до УПФУ в Київському районі м.Одеси, Першого Київського відділу ДВС ОМУЮ про скасування вимоги №Ф-1987 від 27.05.2013р. про сплату недоїмки з єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування у розмірі 1194,03 грн., визнання протиправною та скасування постанови. Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 30.03.2015р. адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м.Одеси, Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про визнання протиправною та скасування вимоги, визнання протиправною та скасування постанови було задоволено (а.с.29-37). Згідно зазначеного рішення судом встановлено, що пенсійне посвідчення ОСОБА_3, в якому вказаний вид пенсії «за віком» є документом, що підтверджує факт призначення пенсії та що у розпорядженнях управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеса про перерахунок пенсії ОСОБА_3 вказано про вид пенсії за віком, що є підтвердженням факту призначення позивачу пенсії саме за віком.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду 03.06.2015р. апеляційна скарга управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Одеси залишена без задоволення, а постанова Одеського окружного адміністративного суду від 30.03.2015р. без змін. Рішення набрало законної сили 16.06.2015 року.(а.с.38-42)

Крім того, судом встановлено, що ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області включено до оскаржуваної вимоги №Ф-240-17 від 28.03.2016р. заборгованість у сумі 6798,44 грн., яка нарахована на підставі вимог №Ф-1987 від 27.05.2013р. у розмірі 1194,03 грн. та №Ф-459 від 21.02.2013р. у розмірі 5604,41грн., які визнані протиправними та скасовані постановами Одеського окружного адміністративного суду від 11.06.2013р. по справі 815/2252/13-а та від 30.03.3015р. №815/1312/15 .

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Враховуючи викладене та оскільки ФОП ОСОБА_3, яка обрала спрощену систему оподаткування є платником єдиного податку, як пенсіонер за віком, на підставі ч.4 ст.4 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування звільнена від обовязку по сплаті єдиного соціального внеску щодо себе після набуття статусу пенсіонера, суд приходить до висновку що вимога про сплату боргу (недоїмки) від 28.03.2016р. №Ф-240-17 зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування є протиправною та підлягає скасування.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Київському районі м.Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправною та скасування вимоги №Ф-240-17 від 28.03.2016р.- підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.158-163,167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 Григорівни-задовольнити.

Скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-240-17 від 28.03.2016р., винесену Державною податковою інспекцією у Київському районі м.Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Київському районі м.Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) 551,20грн. (пятсот пятдесят одна гривня двадцять копійок) сплаченого судового збору.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 06.06.2016р.

Суддя К.О. Танцюра

.