Справа № 803/757/16
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2016-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

803/757/16

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2016 року

Справа № 803/757/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого – судді Костюкевича С.Ф.,

при секретарі судового засідання Шафранюк І.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Державного підприємства «Нововолинський ремонтно-механічний завод» до Володимир-Волинської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов’язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Нововолинський ремонтно-механічний завод» (далі – ДП «Нововолинський РМЗ») звернулося в суд з позовом до Нововолинської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі – Нововолинська ОДПІ) про зобов’язання скасувати нараховану пеню на розстрочені суми податкового боргу на загальну суму 48 978,95 грн. згідно договору про розстрочення податкового боргу №104/803/1155/13-а від 12.08.2013 року.

01.06.2016 року від позивача надійшла уточнена позовна заява, якою збільшено позовні вимоги, а саме просить визнати протиправними дії, що полягають у нарахуванні пені на розстрочені судом суми податкового боргу згідно договору про розстрочення податкового боргу №104/803/1155/13-а від 12.08.2013 року та зобов’язати скасувати нараховану пеню на розстрочені суми податкового боргу на загальну суму 48 978,95 грн.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 02.06.2016 року замінено відповідача – Нововолинську об’єднану державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області на його правонаступника Володимир-Волинську об’єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Волинській області (далі – Володимир-Волинська ОДПІ).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ДП «Нововолинський РМЗ» і Нововолинською ОДПІ був укладений договір про розстрочення податкового боргу № 104/803/1155/13-а від 12 серпня 2013 року, яким розстрочено сплату грошових зобов’язань на загальну суму 757 843,99 грн. З листа Нововолинської ОДПІ від 07 квітня 2015 року позивачу стало відомо, що контролюючим органом нараховано пеню в сумі 48 978,95 грн. згідно із договором про розстрочення податкового боргу № 104/803/1155/13-а від 12 серпня 2013 року. Підприємство 12 квітня 2016 року звернулось до контролюючого органу з листом про скасування безпідставно нарахованої пені, однак листом від 18 квітня 2016 року Нововолинською ОДПІ було відмовлено в задоволенні такої вимоги.

Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо нарахуванні пені на розстрочені суми податкового боргу, керуючись таким.

Договір про розстрочення податкового боргу № 104/803/1155/13-а від 12 серпня 2013 року сторонами укладений відповідно до статті 100 Податкового кодексу України (ПК України), на підставі якої здійснюється розстрочення та відстрочення податкового боргу платника податків. Пунктом 100.6 цієї статті визначено, що розстрочені суми грошових зобов'язань або податкового боргу (в тому числі окремо - суми штрафних (фінансових) санкцій) погашаються рівними частками починаючи з місяця, що настає за тим місяцем, у якому прийнято рішення про надання такого розстрочення. Відповідно до пункту 3.9 розділу ІІІ Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу) платників податків на розстрочені (відстрочені) грошові зобов'язання (податковий борг) пеня та штрафи не нараховуються з дати укладання (підписання) договору до закінчення строку дії договору про розстрочення (відстрочення) грошового зобов'язання (податкового боргу). Також, відповідно до пункту 2.4 розділу ІІ Інструкції про порядок нарахування та погашення пені за платежами, що контролюються органами державної податкової служби, у разі погашення суми податкового боргу (його частини) шляхом, зокрема, розстрочення (відстрочення) сум платежів, подання платником податків декларацій (у тому числі уточнюючих) з від'ємним значенням суми податкових зобов'язань тощо, нарахування пені закінчується датою фактичного здійснення такого погашення, зафіксованою у відповідних документах.

З наведених підстав позивач з врахуванням уточненої позовної заяви просив визнати протиправними дії, що полягають у нарахуванні пені на розстрочені судом суми податкового боргу згідно договору про розстрочення податкового боргу №104/803/1155/13-а від 12.08.2013 року та зобов’язати скасувати нараховану пеню на розстрочені суми податкового боргу на загальну суму 48 978,95 грн.

Від позивача 01.06.2016 року за вх. №6920/16 надійшло до суду письмове клопотання в якому просив розгляд справи проводити у відсутності їх представника.

Від представника відповідача 02.06.2016 року за вх. №6999/16 надійшло до суду письмове клопотання в якому просив розглядати справу за відсутності представника ОДПІ.

Частиною 1 статті 41 КАС України визначено, що у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З урахуванням наведеного, справу вирішено у відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що уточнений адміністративний позов підлягає до повного задоволення, враховуючи наступне.

Відповідно до частини 1 статті 6 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів.

Частина 1 статті 17 КАС України передбачає, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб’єктом владних повноважень щодо його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Судом встановлено, що постановою Волинського окружного адміністративного суду від 05 червня 2013 року в справі №803/1155/13-а стягнуто з рахунків ДП «Нововолинський ремонтно-механічний завод» на користь держави податковий борг в сумі 759 571,49 грн.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2013 року розстрочено виконання постанови Волинського окружного адміністративного суду від 05 червня 2013 року в адміністративній справі №803/1155/13-а за позовом Нововолинської ОДПІ до ДП «Нововолинський РМЗ» про стягнення податкового боргу в сумі 757 843,99 грн. на 60 календарних місяців, шляхом щомісячної сплати коштів з серпня 2013 року по липень 2018 року. На виконання вказаної ухвали суду, відповідно до статті 100 ПК України 12 серпня 2013 року відповідачем прийнято рішення про розстрочення боргу і між Нововолинською ОДПІ і ДП «Нововолинський РМЗ» укладено договір №104/803//1155/13-а про розстрочення податкового боргу. Відповідно до умов вказаного договору Нововолинська ОДПІ надала платнику податків розстрочення сплати податкового боргу на загальну суму 757 843,99 грн. під проценти строком з 12 серпня 2013 року по 27 липня 2018 року.

Пунктом 4.3 укладених договорів сторони погодили, що від дня наступного за днем розірвання договору, на розстрочені суми грошового зобов’язання, що залишились не сплаченими, контролюючий орган зобов’язується нараховувати пеню та штраф у розмірі, визначеному ПК України

Станом на 07 квітня 2016 року згідно із договором про розстрочення податкового боргу №104/803//1155/13-а від 12 серпня 2013 року контролюючим органом нараховано 48 978,95 грн. Розстрочені суми податкового боргу, нараховані суми пені за вказаним договором сплачено ДП «Нововолинський РМЗ» у встановленому розмірі і у визначений строк.

Наведені обставини сторонами в судовому засіданні не заперечувались, крім того вони підтверджуються листом Нововолинської ОДПІ №1191/03-19-23-06 від 07 квітня 2016 року, розрахунком пені.

На вимогу ДП «Нововолинський РМЗ» від 12.04.2016 року №14/140 про скасування нарахованої пені в сумі 48 978,95 грн. контролюючим органом відмовлено з посиланням на відсутність підстав для такого скасування (лист №1264/03-19-17-06 від 18 квітня 2016 року.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, висновок контролюючого органу про необхідність нарахування пені ґрунтувався на тому, що розстрочення виконання судового рішення на підставі ухвали суду, договору про розстрочення сплати податкового боргу не звільняє платника податків від відповідальності за порушення встановлених законодавством строків сплати грошового зобов'язання.

Проте не погодившись з даними нарахуваннями Нововолинської ОДПІ, позивач звернувся в суд з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до підпункту 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 ПК України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України визначено, що після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня. Нарахування пені розпочинається: а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом; б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.

Як встановлено судом, обставини щодо існування податкової заборгованості в ДП «Нововолинський РМЗ» в сумі 757 843,99 грн. встановлено судовим рішеннями від 05 червня 2013 року, яке набрало законної сили, в адміністративній справі №803/1155/13-а.

Статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) визначено, що у виняткових випадках суд першої інстанції може розстрочити виконання рішення.

На підставі вказаної норми ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2013 року, яка набрала законної сили, було розстрочено виконання наведеного судового рішення.

Частиною другою статті 14 КАС України встановлено, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Крім того, ПК України передбачає окремі випадки, коли відлік строків сплати здійснюється в особливому порядку.

Так, статтею 100 ПК України передбачено розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу платника податків.

Відповідно до пункту 100.1 даної статті, розстроченням, відстроченням грошових зобов'язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов'язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру пені, визначеному пунктом 129.4 статті 129 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 100.6 статті 100 ПК України, розстрочені суми грошових зобов'язань або податкового боргу (в тому числі окремо - суми штрафних (фінансових) санкцій) погашаються рівними частками починаючи з місяця, що настає за тим місяцем, у якому прийнято рішення про надання такого розстрочення. Договори про розстрочення (відстрочення), відповідно до підпункту 100.12.2 пункту 100.12 статті 100 ПК України, можуть бути достроково розірвані з ініціативи контролюючого органу, зокрема, якщо платник податків порушує умови погашення розстроченого або відстроченого грошового зобов'язання чи податкового боргу.

Також наказом Міністерства доходів і зборів України № 574 від 10 жовтня 2013 року затверджено Порядок розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу) платників податків (Порядок № 574), розроблений відповідно до статті 100 глави 9 розділу II ПК України.

Відповідно до пункту 1.9 цього Порядку строк дії розстрочення (відстрочення) податкового боргу починається з дати прийняття органом доходів і зборів рішення про розстрочення (відстрочення) грошового зобов'язання (податкового боргу) та закінчується датою, зазначеною у договорі про розстрочення (відстрочення) грошового зобов'язання (податкового боргу), за винятком випадків дострокового погашення такого податкового боргу.

На розстрочені (відстрочені) грошові зобов'язання (податковий борг) пеня та штрафи не нараховуються з дати укладання (підписання) договору до закінчення строку дії договору про розстрочення (відстрочення) податкового боргу (пункт 3.9 Порядку № 574).

Отже, з дати прийняття контролюючим органом рішення про розстрочення податкового боргу і до закінчення строку дії договорів про розстрочення податкового боргу контролюючий орган втратив право на нарахування пені. Оскільки розстрочення прямо передбачає перенесення строків сплати, а в договорах про розстрочення прямо визначені нові строки сплати, то штрафні санкції могли бути нараховані лише за порушення платником податків таких нових строків.

Позивачем розстрочена податкова заборгованість і проценти сплачувались у розмірах та у строки, які визначені вказаними договорами.

В ході судового розгляду встановлено та матеріалами справи підтверджено, що періодом нарахування відповідачем пені по договору про розстрочення податкового боргу №104/803/1155/13-а від 02 серпня 2013 року є з 26.11.2015 року по 01.04.2016 року.

Тобто контролюючим органом застосовано строк для нарахування пені без врахування того, що строки сплати платником податків податкового боргу є перенесеними в порядку статті 100 ПК України. Внаслідок цього загальний термін нарахування пені включає в себе періоди розстрочення сплати податкового боргу, отже, рішення про розстрочення (фактичне перенесення строків сплати) не взяте до уваги контролюючим органом.

Доводи відповідача про те, що пункт 129.3 статті 129 ПК України не містить таких підстав для закінчення нарахування пені, як розстрочення податкового боргу, судом до уваги не беруться, оскільки граничні строки сплати грошових зобов'язань (податкового боргу) було перенесено при укладенні між сторонами договору про розстрочення податкового боргу, тобто у контролюючого органу були відсутні підстави для початку нарахування пені, визначені підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України.

Крім того, така позиція контролюючого органу є необґрунтованою і з тих підстав, що нарахування штрафних санкцій в період дії договору про розстрочення обмежує передбачені статтею 100 ПК України права платника податків, - втрачається мета та зміст укладеного договору про розстрочення податкового боргу, оскільки жодних позитивних наслідків для платника податків він не чинить (наявність та розмір пені не змінюється).

Відповідно до пункту 4.6 Порядку № 574 лише з дня, наступного за днем розірвання договору, на розстрочені (відстрочені) суми, що залишились не сплаченими, нараховуються пеня та штраф у розмірах, передбачених Податковим кодексом України.

В ході судового розгляду встановлено, що договір про розстрочення податкового боргу № 104/803/1155/13-а від 12 серпня 2013 року не розривався, відтак нарахування Нововолинською ОДПІ пені на суми розстроченого ДП «Нововолинський РМЗ» податкового боргу за період дії такого договору є протиправним.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 159 КАС України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Отже, позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом прийняття постанови про визнання протиправними дії Нововолинської ОДПІ щодо нарахування пені в розмірі 48 978,95 грн. на розстрочені судом суми податкового боргу згідно договору про розстрочення податкового боргу №104/803/1155/13-а від 12.08.2013 року та зобов’язання Володимир-Волинську ОДПІ скасувати нараховану пеню в розмірі 129 247,31 грн. на розстрочені судом суми податкового боргу.

Згідно із частиною першою статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивача слід присудити за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 2 756 грн., сплачений за платіжними дорученнями №394 від 17.05.2016 року та №412 від 31.05.2016 року, та який згідно із виписками був зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України.

Керуючись статтями 11, 17, 41, 71, 94, 158, 160, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі статтей 14, 100, 129 Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Нововолинської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області щодо нарахування пені в розмірі 48 978,95 грн. (сорок вісім тисяч дев’ятсот сімдесят вісім гривень) 95 копійок на розстрочені судом суми податкового боргу згідно договору про розстрочення податкового боргу №104/803/1155/13-а від 12.08.2013 року.

Зобов’язати Володимир-Волинську об’єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Волинській області скасувати нараховану пеню в розмірі 48 978,95 грн. (сорок вісім тисяч дев’ятсот сімдесят вісім гривень) 95 копійок на розстрочені судом суми податкового боргу згідно договору про розстрочення податкового боргу №104/803/1155/13-а від 12.08.2013 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлено 07 червня 2016 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий С.Ф. Костюкевич