Справа № 806/222/16
Суддя: Малахова Н.М.
Дата ухвалення: 2016-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Токарева М.С.
Суддя-доповідач:Малахова Н.М.
УХВАЛА
іменем України

"07" червня 2016 р. Справа № 806/222/16
Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Малахової Н.М.
суддів: Жизневської А.В.
Котік Т.С.,

за участю секретаря судового засідання Єрикалової О.О.,
представників сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "15" березня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вирішити питання щодо призначення одноразової грошової допомоги ,
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними дії ( бездіяльність) Міністерства оборони України щодо відмови у призначенні одноразової йому одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням інвалідності 2 групи з 03.09.2013 внаслідок поранення, контузії, захворювання пов`язаних з виконанням обов`язку військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії; зобов`язати Міністерство оборони України вирішити питання щодо призначення йому, як інваліду 2 групи, одноразової грошової допомоги, відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого Постановою КМУ від 28.05.2008 № 499, зі змінами згідно постанови від 25.07.2011 р. №815 виходячи з його грошового забезпечення, визначеного на день встановлення йому інвалідності визначеного у довідці Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 13.11.2015 №9652/03-21.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно до ч.2 статті 16 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей" він має право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності внаслідок захворювання або одержаного каліцтва, яке мало місце в період проходження військової служби. Житомирський обласний військовий комісаріат направив до Міністерства оборони України документи ( висновок) щодо призначення йому одноразової грошової допомоги, як інваліду 2 групи, отриманої внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язку військової служби. Проте, листом Міністерства оборони України від 18.01.2016 №248/3/6/141 йому було відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги з посиланням на те, що інвалідність встановлено понад тримісячний термін після звільнення з військової служби.
Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 15.03.2016 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо не розгляду питання щодо призначення ОСОБА_1 грошової допомоги. Зобов`язано Міністерство оборони України вирішити питання щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 №499, зі змінами згідно постанови від 25.07.2011 №815, виходячи з грошового забезпечення, визначеного на день встановлення ОСОБА_1 інвалідності, визначеного у довідці Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 13.11.2015р. №9652/03-21.
В апеляційній скарзі Міністерство оборони України, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить змінити вказану постанову, виклавши третій абзац постанови у новій редакції, а саме : зобов`язати Міністерство оборони України розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.11.2015 про призначення одноразової грошової допомоги та прийняти рішення згідно законодавчих актів України з урахуванням висновків, зазначених у мотивувальній частині даного судового рішення. Відповідач зазначає, що суд ом не враховано, що повноваження по розгляду питань щодо прийняття рішення про призначення або у відмову у призначенні допомоги належить до виключної компетенції розпорядника бюджетних коштів, яким є Міністерство оборони України.
Розглянувши справу у межах, визначених ст. 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 звільнений в запас наказом Командувача Прикарпатського військового округу від 24.12.1992 № 0171-ПМ за скороченням штатів та згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 15.01.1993 № 11 виключений зі списків особового складу військової частини.
Рішенням Центральної військово-лікарської комісії по встановленні причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв Міністерства оборони України від 06.08.2013 № 1893 встановлено, що отримані ОСОБА_1 поранення, контузія, захворювання пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
03.09.2013 Житомирською обласною медико-соціальною експертною комісією №2 ОСОБА_1 з 03.09.2013 встановлено другу групу інвалідності, яка настала внаслідок поранення, контузії, захворювання, так, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
13.11.2015 ОСОБА_1 звернувся до Новоград-Волинського ОМВК з заявою про виплату одноразової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності, яка настала внаслідок травми пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби та надав копії необхідних документі.
Вказані документи було спрямовано до Міністерства оборони України, для вирішення питання щодо можливості призначення виплати одноразової грошової допомоги.
Згідно листа Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 21.10.2015 №248/3/6/141, адресованого Житомирському ОМВК, оскільки, заявнику встановлено інвалідність понад тримісячний термін після звільнення з військової служби, то це не дає законодавчих підстав для призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з чим документи повертаються без реалізації.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновків про те, що відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо неналежного розгляду заяви позивача, з порушенням процедури, визначеної Порядком № 499.
Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі Закон № 2232-ХІІІ).
Відповідно до статті 41 Закону № 2232-ХІІІ (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі - Закон № 2011- XII).
Частиною другою статті 16 Закону № 2011-ХІІ (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) передбачено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Системний аналіз наведених норм свідчить, що право на отримання вказаної допомоги після звільнення з військової служби мають особи, які отримали інвалідність внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби незалежно від часу настання інвалідності.
При цьому, виходячи з буквального тлумачення статті 16 Закону № 2011-ХІІ, право на одноразову грошову допомогу у військовослужбовця виникає і у тому разі, коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, яке мало місце в період її проходження.
Згідно пункту 2 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві", затвердженого Постановою КМ України від 28.05.2008, № 499 (далі - Порядок № 499) одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) у разі настання інвалідності в період проходження військової служби та особам, звільненим з військової служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби чи після закінчення зазначеного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період її проходження.
Як встановлено судом, позивач отримав право на призначення вказаної допомоги з 03.09.2013, а тому має право на розгляд питання щодо її призначення та виплату відповідно до Порядку № 499.
Приписами п. 7 Порядку № 499 встановлено, що керівник уповноваженого органу подає в 15-денний строк з дня реєстрації документів головному розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 3 і 4 цього Порядку. Головний розпорядник коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів на їх підставі рішення про призначення одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або в разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Враховуючи вищенаведені норми, колегія суддів приходить до висновку, що розгляд заяви та документів ОСОБА_1 від 13.11.2015 року відбувся без дотримання процедури, визначеної Порядком № 499, оскільки за результатами розгляду заяви позивача листом управлінням організаційного, соціального забезпечення та тарифікації Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 18.01.2016, за підписом начальника цього управління, позивачу через Житомирський ОВК було повідомлено про відсутність права на виплату вказаної допомоги.
Згідно ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильних висновків, що порушені права позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправною бездіяльності Міністерства оборони України щодо не розгляду питання щодо призначення ОСОБА_1 грошової допомоги та зобов`язання Міністерства оборони України вирішити питання про призначення одноразової грошової допомоги, відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499.
Аналогічний правовий висновок у спорі цієї ж категорії вже був висловлений Верховним Судом України у постановах від 18.11.2014 справа № 21-446а14 та від 21.04.2015 справа № 21-135а15.
Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції повинен був прийняти рішення про зобов`язання Міністерства оборони України розглянути заяву позивача щодо призначення допомоги згідно законодавчих актів України, не впливають на правильність прийнятого судом рішення, оскільки зобов`язуючи відповідача вирішити питання про призначення позивачу одноразової грошової допомоги згідно його заяви, суд не допустив втручання у дискреційні повноваження відповідача та не вийшов за межі завдань адміністративного судочинства.
З огляду на вищенаведене, апеляційна скарга не підлягає до задоволення, а постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "15" березня 2016 р. без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Н.М. Малахова

судді: А.В. Жизневська

Т.С. Котік

Повний текст cудового рішення виготовлено "09" вересня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.
1- в справу:
2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_1

АДРЕСА_1 - відповідачу/відповідачам: Міністерство оборони України проспект Повітрофлотський,6,м.Київ 168,03168
4-третій особі: Житомирський обласний військовий комісаріат - вул. Баранова,4,Житомир,10001
5- представнику МОУ - Москаленко Андрій Олександрович - 21001, м.Вінниця, вул. Замостянська, 23
,