Справа № 465/1536/16-а
Суддя: Ванівський Ю. М.
Дата ухвалення: 2016-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

02.06.2016 року Франківський районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.

при секретарі Буюклі В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Патрульної поліції у м.Львові, поліцейського роти №4 батальйону №1 УПП у м.Львові капрала поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 24.02.2016 року поліцейським роти №4 батальйону №1 УПП у м.Львові капралом поліції ОСОБА_2 було складено постанову серії ПС2 №721705 від 24.02.2016 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, згідно якою його притягнуто до адміністративної відповідальності. З постановою не погоджується, вважає постанову незаконною, не обґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав наведених у ньому. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечила, просить повністю відмовити у задоволенні позову. Вважає, що винесена постанова є законною, обґрунтованою та справедливою.

Інспектор Патрульної поліції у м.Львові ОСОБА_2 в судовому засіданні позов заперечила, просить відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За пунктом 2 частини першої статті 18 КАС місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Пунктом 3 ч.1 ст.288 КУпАП передбачено, що може бути оскаржено постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, в районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених Законом.

Пунктом 24 постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В матеріалах справи міститься постанова від 24 лютого 2016 року серія ПС2 №721705 згідно якої ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом BMW 5201, номерний знак НОМЕР_1 , 24.02.2016 року о 22 год. 40 хв. у м.Львові по вул..Боднарська, 4 повернув ліворуч на вул. Хуторівка, чим порушив дорожню розмітку 1:3 п.8.5.1. ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. Кодексу України про адміністративне правопорушення. До ОСОБА_3 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 (двісті пятдесят пять ) гривень.

Частина 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачає відповідальність перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Як вбачається із вищевказаної постанови, то така відповідає вимогам ст.ст.283, 284 КУпАП.

Відповідно до п.п.2,3 ч.1 ст.23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупинити транспортний засіб у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху

В даному випадку поліцейським роти №4 батальйону №1 УПП у м.Львові ДПП капралом поліції ОСОБА_2 було виявлено адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1, в результаті чого транспортний засіб під керуванням останнього був зупинений.

Відповідно до Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 згідно розділу III пункту 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожньої дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі». Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Із наведеного вбачається, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до діючого законодавства, адміністративні стягнення накладено правомочним органом та що в діях ОСОБА_1. є ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, строк накладення стягнення не сплив.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуюних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

А тому, суд прийшов до переконання, що доводи позивача про те, що він не вчиняв вищезгаданого порушення, не відповідають дійсності та дані ним з метою уникнення відповідальності.

Згідно зі статтею 159 КАС судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Обґрунтованість рішення полягає у правильності встановлення фактичних обставин справи та правильній оцінці доказів, від чого залежить правильність правової кваліфікації спору.

Обґрунтованим рішення слід вважати тоді, коли суд повністю зясував обставини, що мають значення для справи, коли ці обставини доказані та висновок суду відповідає викладеним у рішенні обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 17,159-163,167,171-2 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Патрульної поліції у м.Львові, поліцейського роти №4 батальйону №1 УПП у м.Львові капрала поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення- відмовити.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга в порядку і в строки, що передбачені ст.186 КАС України.

Суддя Ванівський Ю.М.