Справа № 808/7717/15
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2016-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 червня 2016 рокусправа № 808/7717/15

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Лукманової О.М.

суддів: Божко Л.А. Прокопчук Т.С.

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2015 року у справі №808/7717/15, за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Укртрансінспекції у Запорізькій області, Виконуючого обов'язки начальника Управління Укртрансінспекції у Запорізькій області Баталова Олексія Анатолійовича про скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ФОП ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до Управління Укртрансінспекції у Запорізькій області (далі по тексту - відповідач-1), Виконуючого обов'язки начальника Управління Укртрансінспекції у Запорізькій області Баталова О.А. (далі по тексту - відповідач-2), в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 024626 на загальну суму 1700 грн.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 11.11.2015 року в задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1 відмовлено.

З постановою суду першої інстанції не погодився ФОП ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Свої вимоги обґрунтовував тим, що постанова прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, суд при розгляді справи не у повному обсязі з'ясував обставини справи, не дослідив всіх доказів у справі. Апелянт вказував на те, що виявлені перевіркою додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, порушення, не мають будь-якого відношення до нього, такі порушення не вчинялись ним. ФОП ОСОБА_1 як приватний підприємець одним з видів господарської діяльності здійснює оренду вантажних автомобілів, автомобіль MAN 8.163 державний номер НОМЕР_2, є його власністю, однак за договором оренди передано у користування юридичній особі яка вже і відповідає за його використання під час перебування автомобіля у його користуванні. Обставиною того, що автомобіль за договором оренди переданий юридичній особі, є те, що автомобіль під час проведення перевірки був під керуванням найманого працівника - водія ОСОБА_3, який не є найманий працівником ФОП ОСОБА_1 Апелянт вказував, що не він виступав у якості перевізника під час виявлення порушень. Саме перевізник має нести відповідальність за виявлені порушення регулюючих норм, а не володілець автомобіля. Апелянт вказував, що він як власник автомобіля передав його у орендне користування, тобто автомобілем розпоряджалась інша особа, яка і повинна відповідати за порушені нею вимог законодавства про автомобільний транспорт під час перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Справа розглянута згідно ч. 1 ст. 41 КАС України, за відсутності осіб, які беруть участь у її розгляді.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог виходив з того, що жодного доказу про передачу в оренду транспортного засобу або документу, підтверджуючого дану дію, до відповідача від ОСОБА_1 не надходило. Суд першої інстанції вказував, що покладені законодавством на перевізника обов'язки щодо оформлення документів, які регулюють час праці та відпочинку водіїв та ведення відомості обліку робочого часу та відпочинку водія, не виконувались перевізником. Суд першої інстанції погодився з твердженнями відповідача та вказував, що відповідно до ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований в органах реєстрації як фізична особа - підприємець, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 18.09.2015 року. Відповідно до витягу, видами діяльності ФОП ОСОБА_1 є виробництво інших готових металевих виробів, зокрема, зазначено, що також видом діяльності є надання в оренду вантажних автомобілів.

Встановлено, що 01.01.2015 року між ОСОБА_1 (орендодавець) та ТОВ «АТ Техніка» (орендар) укладений договір на оренду автомобіля № 010115, відповідно до умов якого орендодавець передає орендарю в тимчасове володіння та користування вантажний автомобіль MAN 8.163 державний номер НОМЕР_2, строком до 31.12.2015 року. Між ОСОБА_1 та ТОВ «АТ Техніка» підписаний акт приймання-передачі автомобілю MAN 8.163 державний номер НОМЕР_2.

27.07.2015 року фахівцями Управління Укртрансінспекції у Кіровоградській області проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, про що складено акт від 27.07.2015 року №058548. Відповідно до акту, під час здійснення перевірки транспортного засобу МАN державний номер НОМЕР_2, який належить ОСОБА_1, у водія ОСОБА_3 не була оформлена індивідуальна контрольна книжка водія та був відсутній договір (поліс) обов'язкового особистого страхування водія від нещасних випадків на транспорті. Відповідно до копії акту, наявного в матеріалах справи, акт підписано водієм власноручно.

На підставі матеріалів перевірки, 08.09.2015 року в.о начальника Управління Укртрансінспекції у Запорізькій області Баталовим О.А. винесена постанова №024626 про застосування фінансової санкції у розмірі 1 700 грн. до ФОП ОСОБА_1 за порушення вимог ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абз.3, ч.1, ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

В матеріалах справи наявна копія товарно-транспортної накладної, відповідно до якої водій ОСОБА_3, що є водієм перевізника ТОВ «АТ Техніка», здійснював 27.07.2015 року (саме у час здійснення перевірки) перевезення ватажу з м. Запоріжжя до м. Черкаси автомобілем МАН НОМЕР_2.

Підтверджується, що у водія ОСОБА_3 не була оформлена індивідуальна контрольна книжка водія та відсутній договір (поліс) обов'язкового особистого страхування водія від нещасних випадків на транспорті.

Проти встановлених порушень ФОП ОСОБА_1 не заперечує та не оскаржує їх наявність, однак вказує, що відповідати за них повинен не володілець автомобіля, а саме перевізник, як те встановлено Законом України «Про автомобільний транспорт».

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством. У разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов'язковими документами також є: для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг; для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації.

Відповідно до п. 4 Положення про обов'язкове особисте страхування від нещасних випадків на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 959 від 14.08.1996 року, страхувальниками водіїв є юридичні особи або дієздатні громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, які є власниками транспортних засобів чи експлуатують їх і уклали із страховиком договори страхування. Відносини між перевізниками та страховиками щодо страхування пасажирів і водіїв визначаються укладеними між ними договорами доручення та договорами страхування. Перевізник на кожний нещасний випадок, що стався із застрахованим на транспорті, повинен: скласти акт про нещасний випадок, що стався із застрахованим водієм, за формою Н-1, що передбачена Порядком розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 р. N 1112 скласти акт про нещасний випадок із пасажирами галузевого зразка; видати довідку потерпілому (що мав право на безкоштовний проїзд відповідно до чинного законодавства) із зазначенням відомостей про страховика (найменування, адреса, телефон).

Таким чином, відповідальним за страхування водія є перевізник, а не власник транспортного засобу, саме перевізник забезпечує страхування свого водія, тому і відповідальність за відсутність договору (полісу) обов'язкового особистого страхування водія від нещасних випадків на транспорті, несе безпосередньо перевізник.

Згідно п. 1.5, 6.3 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України № 340 від 07.06.2010 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.09.2010 року за № 811/18106, автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи/та вантажів транспортними засобами. Водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія.

Варто вказати, що суб'єктом відносин у сфері обліку робочого часу і часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів є автомобільний перевізник та водій.

Згідно ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за, зокрема, надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, відповідальність за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення обов'язкових документів, таких як індивідуальна контрольна книжка водія та договір (поліс) обов'язкового особистого страхування водія від нещасних випадків на транспорті, застосовується до автомобільних перевізників, у даному випадку, перевізника, що здійнював орендне користування транспортним засобом ТОВ «АТ Техніка». Законодавець не передбачив відповідальність власника транспортного засобу за протиправні дії вчинені іншими суб'єктами.

Згідно ст. 61 Конституції України - юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Колегія суддів зазначає, що ФОП ОСОБА_1 не має відповідати за порушення, яке ним не вчинялось, нести відповідальність за іншу особу.

Управління Укртрансінспекції у Запорізькій області при винесенні оскаржуваної постанови слід було встановити суб'єкта відповідальності, врахувати, що водій, котрий керував автомобілем МАН державний номер НОМЕР_2, не має ні якого відношення до ФОП ОСОБА_1, не є його найманим працівником.

Відповідно до ч. 1 ст. 87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

При подачі адміністративного позову до Запорізького окружного адміністративного суду ФОП ОСОБА_1 сплатив судовий збір у сумі 487,20 грн., що підтверджується квитанцією від 21.09.2015 року.

При поданні апеляційної скарги позивачем сплачено судовий збір за подачу такої апеляційної скарги у розмірі 551,21 грн., що підтверджується квитанцією № 0266 від 23.03.2016 року.

Загальна сума судових витрат, які здійснені ФОП ОСОБА_1 складає 1038,41 грн. Виходячи з того, що Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом задовольняються позовні вимоги у повному обсязі, тому судові витрати підлягають стягненню з Управління Укртрансінспекції у Запорізькій області за рахунок бюджетних асигнувань.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нову, якою у позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 задовольнити.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст.202, ст.ст.205, 207 КАС України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2015 року у справі №808/7717/15 - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Укртрансінспекції у Запорізькій області, Виконуючого обов'язки начальника Управління Укртрансінспекції у Запорізькій області Баталова Олексія Анатолійовича про скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансінспекції у Запорізькій області про застосування адміністративно-господарського штрафу № 024626 на загальну суму 1700 грн.

Стягнути з Управління Укртрансінспекції у Запорізькій області на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1038,41 грн. (тисяча тридцять вісім гривень 41 копійка).

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: Т.С. Прокопчук