Справа № 826/11223/15
Суддя: Вербицька О.В.
Дата ухвалення: 2016-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" травня 2016 р. м. Київ К/800/1988/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
Головуючий суддя:Вербицька О.В.
Судді: Маринчак Н.Є.
Цвіркун Ю.І.
розглянувши в порядку письмового провадження

касаційну скаргу ОСОБА_4

на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.08.2015 р.

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24.12.2015 р.

у справі № 826/11223/15

за позовом ОСОБА_4

до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 (далі - позивач, ОСОБА_4.) звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - відповідач, ДПІ у Шевченківському районі) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Постанововю Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.08.2015 р. у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24.12.2015 р. постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.08.2015 р. залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.08.2015 р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24.12.2015 р. скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі касаційної скарги, дійшла висновку про наступне.

ДПІ у Шевченківському районі иєві проведено невиїзну документальну перевірку з питання повноти та своєчасності сплати до бюджету податку з доходів фізичних осіб ОСОБА_4 за період 2012 рік за результатом якої складено акт від 17.11.2014 року №2228/26-59/17-01.

В акті перевірки зазначено порушення позивачем п. 85.2 ст. 85, п. 170.2 ст. 170, п. 176.1 ст. 176, п. 179.7 ст. 179 Податкового кодексу України.

На підставі акта перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 17.11.2014 №2228/26-59/17-01, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб за результатом річного декларування на 2 883 064, 40 грн. (за основним платежем - 2 226 451,52 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 0 556 612, 88 грн.).

Згідно п. 78.1.4 ст. 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

З матеріалів справи вбачається, що на адресу позивача направлявся запит податкового органу від 17.01.2014 року про надання копій розрахункових документів, які підтверджують понесені витрати на придбання корпоративних прав, зазначених у додатку 3 до декларації.

Відповідно до п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України запит вважається врученим, якщо його надіслано поштою листом з повідомленням про вручення за податковою адресою або надано під розписку платнику податків або іншому суб'єкту інформаційних відносин або його посадовій особі.

Водночас колегія суддів зазанчає, що судам попередніх інстанцій слід звернути увагу на доводи позивача щодо неотримання письмового запиту про надання копій розрахункових документів, які підтверджують понесені витрати на придбання корпоративних прав, та на зворотнє повідомлення, яке знаходиться в матеріалах справи, в якому не вбачається можливості встановити, чи це оригінал і коли його вручено платнику податків чи повернуто податковому органу.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивачем подано до податкового органу податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2012 рік, в якій в рідку 08 «Сума загального річного оподаткованого доходу» зазначено 64 485, 00 грн.

Відповідно до Розрахунку податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб отриманих від операцій з інвестиційними активами зазначено дохід від продажу інвестиційного активу (ТОВ «Центральний гастроном», ТОВ «Валента-реліт», ТОВ «ТВГ», ТОВ «Кріті ЛТД») в сумі 13 098 036, 00 грн., витрати на придбання інвестиційного активу (ТОВ «Центральний гастроном», ТОВ «Валента-реліт», ТОВ «ТВГ», ТОВ «Кріті ЛТД») в сумі 13 098 036, 00 грн, фінансовий результат від операцій з інвестиційними активами 0, 00 грн.

Відповідно до п. 170.2.2 п. 170.2 ст. 170 Податкового кодексу України інвестиційний прибуток розраховується як позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що визначається із суми витрат на придбання такого активу з урахуванням норм підпунктів 170.2.4 - 170.2.6 цього пункту (крім операцій з деривативами).

До продажу інвестиційного активу прирівнюються також операції з: обміну інвестиційного активу на інший інвестиційний актив; зворотного викупу або погашення інвестиційного активу його емітентом, який належав платнику податку; повернення платнику податку коштів або майна (майнових прав), попередньо внесених ним до статутного капіталу емітента корпоративних прав, у разі виходу такого платника податку з числа засновників (учасників) такого емітента чи ліквідації такого емітента. Придбанням інвестиційного активу вважаються також операції з внесення платником податку коштів або майна до статутного капіталу юридичної особи - резидента в обмін на емітовані ним корпоративні права.

З огляду на викладене, колегія суддів касаційної інстанції вважає за потрібне зазначити, що судам першої та апеляційної інстанцій, для правильного вирішення справи, необхідно з'ясувати, якими саме первинними документами та іншими належними доказами підтверджуються витрати позивача на придбання інвестиційного активу в сумі 13 098 035,00 грн. Крім того, судам слід звернути увагу на наявні в матеріалах справи докази щодо купівлі - продажу інвестиційного активу та встановити, чи подавалися позивачем до податкового органу декларації за результатами купівлі такого інвестиційного активу, а також з'ясувати, чи порушена кримінальна справа щодо ОСОБА_4 про ухилення від сплати податків та проведена спірна перевірка на підставі відповідної постанови слідчого.

Згідно з ч. 1 ст. 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про неповне встановлення обставин справи та обумовлену цим неможливість надання належної юридичної оцінки всім обставинам у справі, у зв'язку з чим судові рішення підлягають скасуванню, а справа підлягає направленню на новий розгляд.

Під час нового судового розгляду справи судам необхідно врахувати викладене, повно та об'єктивно дослідити обставини справи, дати їм належну юридичну оцінку, в залежності від встановленого, правильно застосувати до спірних правовідносин норми матеріального права та ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 210, 214-215, 220, 222, 229, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1.Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

2.Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.08.2015 р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24.12.2015 р. скасувати.

3.Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

4.Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі Верховним Судом України може бути подана з підстав, у порядку та в строки, встановлені статтями 236 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.В. Вербицька

Судді Н.Є. Маринчак

Ю.І. Цвіркун