Справа № 2а/1270/10149/12
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2016-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2016 року м. Київ К/800/19790/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Усенко Є.А.,

суддів: Веденяпіна О.А., Зайцева М.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Житомирської митниці

на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 30.01.2013

та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 11.03.2013

у справі № 2а/1270/10149/2012 Луганського окружного адміністративного суду

за позовом Приватного акціонерного товариства (ПАТ) «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія»

до Житомирської митниці

про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 30.01.2013, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 11.03.2013, позов задоволено: визнані протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення від 05.11.2012 № 62 та № 63.

У касаційній скарзі Житомирська митниця просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Позивач не реалізував процесуальне право подати заперечення проти касаційної скарги.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено у судовому процесі, фактичною підставою прийняття податкових повідомлень-рішень, з приводу правомірності яких виник спір, стали висновки контролюючого органу, викладені у акті документальної невиїзної перевірки від 28.09.2012 № 29/12/101000000/, про неправильне визначення ПАТ «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія» коду товару за УКТ ЗЕД при ввезенні товару «паливо для реактивних двигунів, марки РТ» за вантажною митною декларацією (далі - ВМД) від 27.12.2011 № 101030001/2011/14655: у ВМД товар задекларований під кодом УКТ ЗЕД , замість , у результаті чого акціонерним товариством занижено грошові зобов'язання перед державним бюджетом на загальну суму 86490,48 грн., у тому числі: 75557,29 грн. - акцизний податок та 10933,19 грн. - податок на додану вартість.

За наслідками перевірки відповідачем відносно позивача були прийняті податкові повідомлення-рішення від 05.11.2012: № 62 - про визначення грошового зобов'язання за платежем «акцизний податок» в розмірі 94446,61 грн., у тому числі: за основним платежем - 75557,29 грн., за штрафними санкціями - 18889,32 грн.; № 63 - про визначення грошового зобов'язання за платежем «податок на додану вартість» в розмірі 13666,49 грн., у тому числі: за основним платежем - 10933,19 грн., за штрафними санкціями - 2733,30 грн.

У судовому процесі встановлено, що відповідно до контракту від 01.08.2011 № ТТ-0188/11/АТК, укладеного між «TNK Trade Limited» та ТОВ «ТНК-ВР Коммерс», на виконання договору комісії від 17.01.2011 № 0001 КМ, укладеного між ТОВ «ТНК-ВР Коммерс» та позивачем, на митну територію України ввезені нафтопродукти під назвою «паливо для реактивних двигунів, марки РТ». Цей товар ввезено згідно з ВМД від 27.12.2011 № 101030001/2011/014655, випущено у вільний обіг за тимчасовою декларацією від 07.10.2011 № 101030001/2011/010865.

Спір, що є предметом судового вирішення у цій адміністративній справі, виник у зв'язку з визначенням коду товару за УКТ ЗЕД. Позивач при ввезенні на митну територію України товару - «паливо для реактивних двигунів, марки РТ» задекларував його за кодом , що відповідало рішенню Житомирської митниці про визначення коду товару від 17.11.2011 № КТ-120-2011, прийнятого на підставі висновку від 08.11.2011 № 12.4-345 Центрального митного управління лабораторних досліджень та експертної роботи. Відповідно до листа Держмитслужби України від 13.07.2012 № 11.1/3-16.2/8067, направленого на адресу Житомирської митниці на запит останньої, товар, заявлений до митного оформлення як «паливо для реактивних двигунів, марки РТ» та оформлений за ВМД від 27.12.2011 № 101030001/2011/014655, слід класифікувати за кодом товару згідно з УКТ ЗЕД .

За визначенням пункту 19 ст. 1 Митного кодексу України від 11.07.2002 № 92-IV (далі - МК №92, втратив чинність з 01.06.2012 згідно з Митним кодексом України від 13.03.2012 № 4495-VI, далі - МК № 4495) митні процедури - операції, пов'язані із здійсненням митного контролю за переміщенням товарів і транспортних засобів через митний кордон України, митного оформлення цих товарів і транспортних засобів, а також із справлянням передбачених законом податків і зборів;

Пропуск товарів і транспортних засобів через митний кордон України - дозвіл митного органу на переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України з урахуванням заявленої мети такого переміщення після проведення митних процедур; (пункт 35 цієї статті).

Отже, митні процедури охоплюють митний контроль, митне оформлення та справляння податків і зборів. При цьому виконання митним органом дій (процедур), які пов'язані із закріпленням результатів митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, та мають юридичне значення для подальшого використання цих товарів і транспортних засобів, є митним оформленням.

Митне оформлення вважається завершеним після виконання митним органом митних процедур, визначених ним на підставі Митного кодексу України відповідно до заявленого митного режиму.

Відповідно до ст. 69 МК № 92 незалежно від закінчення операцій митного контролю, оформлення та пропуску товарів і транспортних засобів митний контроль за ними може здійснюватися, якщо є достатні підстави вважати, що мають місце порушення законодавства України чи міжнародного договору України, укладеного в установленому законом порядку, контроль за виконанням яких покладено законом на митні органи.

Такий контроль здійснюється на підставі письмового розпорядження керівника митного органу або особи, яка його заміщує.

Відповідно до підпункту 41.1.2 пункту 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України (ПК) контролюючими органами є: митні органи - щодо мита, акцизного податку, податку на додану вартість, інших податків, які відповідно до податкового законодавства справляються у разі ввезення (пересилання) товарів і предметів на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезення (пересилання) товарів і предметів з митної території України або території вільної митної зони.

Підпунктом 54.3.6 пункту 54.3 ст. 54 ПК контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов'язань, визначених платником податків у митних деклараціях.

Предметом документальних невиїзних перевірок, згідно з частиною 1 ст. 351 МК № 4495 є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що документальна невиїзна перевірка проводиться у разі: 1) виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань державної митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів; 2) надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих митному органові документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Аналіз наведених норм свідчить про можливість митного контролю після завершення митного оформлення за умови обґрунтованої підозри, що під час пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України було допущено порушення законодавства України.

Таке правозастосування відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій, зокрема у постановах від 07.112011, 26.06.2012 та 04.07.2013 (справи №№ 21-223а11, 21-130а12, 21-202а13 відповідно). Згідно з цією правовою позицією, якщо митний орган, приймаючи ВМД, самостійно визначає митну вартість товару та пропускає товар на митну територію України (після сплати імпортером передбачених законом податків і зборів), то в подальшому він не має правових підстав для прийняття податкових повідомлень про донарахування податкових зобов'язань, за винятком випадку коли за наслідками службової перевірки або розгляду кримінальної справи встановлено змову між декларантом і митним органом, спрямовану на заниження обов'язкових платежів.

В інших випадках, за умови обґрунтованої підозри, що під час пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України було допущено порушення законодавства України, митний орган має право продовжити здійснення митного контролю, за наслідками якого донарахувати обов'язкові платежі, якщо протиправні дії декларанта спричинили їх недобір.

Суди попередніх інстанцій, на підставі оцінки технічних характеристик «паливо для реактивних двигунів, марки РТ», свідоцтва про визнання серії АГ № UA8.145.01.04153-11 (термін дії з 05 жовтня 2011 року до 04 січня 2012 року), виданого ТОВ «ТНК-ВР Коммерс» на продукцію «паливо для реактивних двигунів, марки РТ», яким встановлено походження/відповідність партії товару - «палива для реактивних двигунів, марки РТ», зробили обґрунтований висновок, що позивач, задекларувавши вказаний вище товар за кодом товарної класифікації згідно з УКТ ЗЕД , не порушив митного законодавства, оскільки діяв відповідно до рішення про визначення коду товару від 17.11.2011 № КТ-120-2011. Будь-яких доводів на підтвердження того, що таке декларування було результатом сумісних неправомірних дій позивача та посадових осіб митниці, які здійснювали митне оформлення, відповідач не наводить. Як наслідок, у відповідача не було законних підстав для донарахування позивачу сум податкових зобов'язань згідно з оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Житомирської митниці залишити без задоволення, а постанову Луганського окружного адміністративного суду від 30.01.2013 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 11.03.2013 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав і в порядку, визначених статтями 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: підписЄ.А. Усенко
Судді: підписО.А. Веденяпін
підписМ.П. Зайцев