Справа № 2-а-6186/10/1570
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2011-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2011 р.Справа № 2-а-6186/10/1570

Категорія:8.2.6Головуючий в 1 інстанції: Соколенко О.М.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Осіпова Ю.В.,

суддів Золотнікова О.С., Кравця О.О.,

при секретарі Чебан Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одесі на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2010 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ескаро-Україна»до Державної податкової інспекції у Київському районі м.Одеси про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № /0 від 28.05.2010 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

09 червня 2010 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Ескаро-Україна» звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № /0 від 28.05.2010 року про визначення ТОВ «Ескаро-Україна»суми податкового зобовязання з податку на прибуток підприємств і штрафних санкцій за пропущення пп. 4.1.6 п. 4.1. ст. 4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2010 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Ескаро-Україна»задоволено в повному обсязі. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси № /0 від 28.05.2010 року про визначення ТОВ «Ескаро-Україна»суми податкового зобовязання з податку на прибуток підприємств і штрафних санкцій за пропущення пп. 4.1.6 п. 4.1. ст. 4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду 1-ї інстанції, представник Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одесі 21.12.2010 року подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом, при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми процесуального та матеріального права та просить скасувати постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2010 року, прийняти нову постанову, якою відмовити ТОВ «Ескаро-Україна»у задоволенні позову повністю.

Заслухавши суддю - доповідача, виступ представника відповідача в підтримку апеляційної скарги, виступ представника позивача, який заперечував проти її задоволення та перевіривши матеріали і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕскароУкраїна»зареєстровано виконавчим комітетом Одеської міської ради 10.03.2006 року; 14.05.2009 року було замінено свідоцтво про державну реєстрацію у зв'язку із місцезнаходженням юридичної особи, номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців про зміну свідоцтва про державну реєстрацію 0018028, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи № 509463 серії А 01.

ОСОБА_1 довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України №091872, виданої ГУ статистики в Одеській області, основними видами діяльності ТОВ «Ескаро-Україна»за КВЕД є: оптова торгівля будівельними матеріалами - 51.53.2; інші види оптової торгівлі - 51.90.0; роздрібна торгівля залізними виробами, фарбами та склом - 52.46.0; виробництво лаків та фарб - 24.30.0; виробництво клею та желатину - 24.62.0; здавання в оренду власного нерухомого майна - 70.20.0.

ТОВ «Ескаро-Україна»знаходиться на обліку в Державній податковій інспекції у Київському районі м.Одеси, та є платником податку на додану вартість, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію платника податку на додану вартість №100230914.

Також, судом першої інстанції було встановлено, що з 23.04.2010р. по 28.04.2010р. головним державним податковим ревізор-інспектором відділу перевірок платників податків управління податкового контролю юридичних осіб, інспектором податкової служби І рангу ДПІ у Київському районі м.Одеси ОСОБА_2, відповідно до п.1 ст.11 Закону України «Про державну податкову службу», проведено документальну невиїзну перевірку ТОВ «Ескаро-Україна»з питань перевірки відомостей, отриманих від особи, яка мала правові відносини з платником податків ТОВ «Мікеон Техінвест»(код за ) за період з 01.06.2008 року по 30.06.2009 року.

За результатами вказаної перевірки був складений Акт №2833/23-02/34252977/78 від 07.05.2010 року. У висновку вказаного акту зазначається, що перевіркою встановлено, що ТОВ «ЕскароУкраїна»порушено п.п.4.1.6 п.4.1 ст.4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», в результаті чого, занижено суму податку на прибуток в 2 кварталі 2009 року на загальну суму 625315 грн.

На підставі вказаного акту перевірки №2833/23-02/34252977/78 від 07.05.2010р., ДПІ у Київському районі м. Одеси прийнято податкове повідомлення - рішення №/0 від 28.05.2010 року, яким ТОВ «ЕскароУкраїна»визначено суму податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств у сумі 625 315 грн. і штрафні санкції у сумі 250 126 грн. - за порушення пп. 4.1.6 п. 4.1. ст.4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що оскаржуване ТОВ «Ескаро-Україна»податкове повідомлення - рішення було прийнято Державною податковою інспекцією у Київському районі м.Одеси неправомірно та не у відповідності до чинного законодавства.

Колегія суддів апеляційного суду цілком погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає їх обгрунтованими, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 з п.п.4.1.6 п.4.1. ст.4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», валовий доход включає доходи з інших джерел, у тому числі, але не виключно, у вигляді: сум безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному періоді, вартості товарів (робіт, послуг), безоплатно наданих платнику податку у звітному періоді, крім їх надання неприбутковим організаціям згідно з п.7.11 ст.7 цього Закону та у межах таких операцій між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи, крім випадків, визначених у ч.4 ст.3 Закону України «Про списання вартості несплачених обсягів природного газу».

Крім того, слід зазначити, що відповідно до вимог п.п.1.22.1 п.1.22 ст.1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», безповоротна фінансова допомога - це: зокрема, сума заборгованості платника податку перед іншою юридичною чи фізичною особою, що залишилася нестягнутою після закінчення строку позовної давності.

Так, судовою колегією встановлено, що 28.05.2008 року між ТОВ «ЕскароУкраїна»(Покупець) та ТОВ «Мікеон Техінвест»(Постачальник) було укладено договір поставки №280508/01, згідно якого, «Постачальник»зобов'язувався поставити та передати у власність

покупця товар (лаки та фарби), а «Покупець», в свою чергу, зобов'язувався прийняти товар і оплатити його на умовах договору.

Також, з матеріалів справи та пояснень представника позивача вбачається, що на виконання умов вказаного вище договору поставки, ТОВ «ЕскароУкраїна»отримано товари та відповідно виписано видаткові та податкові накладні за період з 02.06.2008 року по 25.05.2009 року. ОСОБА_1 зазначених видаткових та податкових накладних, ТОВ «Мікеон Техінвест»було відвантажено, а ТОВ «Ескарокраїна», в свою чергу, отримало товар на загальну суму 29390622 грн., що не заперечується сторонами.

Як видно з матеріалів справи та акту перевірки, суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включені до податкового кредиту відповідного періоду, відображеного у реєстрі отриманих податкових накладних, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з ПДВ та даним декларацій з ПДВ за період з 01.06.2008 р. по 30.06.2009 р.

Також, судовою колегією з матеріалів справи та пояснень представника позивача встановлено, що розрахунки між підприємствами по даному договору здійснювалися у безготівковій та вексельній формах, що не спростовується відповідачем.

При цьому, як слідує з матеріалів справи, позивач - ТОВ «ЕскароУкраїна»перерахувало за отриманий товар на р/рахунок ТОВ «Мікеон Техінвест»грошові кошти у сумі 16 807 500 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи відповідними платіжними банківськими дорученнями.

Як вказано в акті перевірки, згідно листа ТОВ «ЕскароУкраїна»(вх.№2476/10 від 29.03.2010р.) інші розрахунки за отриманий товар у розмірі 12 583 122 грн. проводилися у вексельній формі, а також зазначено, що здійснення розрахунків підтверджується даними бухгалтерських рахунків №631, №6852 за відповідні періоди.

ОСОБА_1 ч.1 ст.14 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок», вексель -

цінний папір, який посвідчує безумовне грошове зобов'язання векселедавця або його

наказ третій особі сплатити після настання строку платежу визначену суму власнику

векселя (векселедержателю).

Статтею 3 Закону України «Про обіг векселів в Україні»передбачено зобов'язуватися та набувати права за переказними і простими векселями на території України можуть юридичні та фізичні особи.

Також, апеляційним судом встановлено, що згідно акту звірення взаєморозрахунків між ТОВ «Мікрон Техінвест»і ТОВ «Ескаро-Україна»від 05.06.2009р., кредиторська заборгованість ТОВ «Ескаро-Україна»перед ТОВ «Мікеон Техінвест»складає 12 583 121 грн.83 коп.

До того ж, з матеріалів справи слідує, що ТОВ «Ескаро-Україна»для погашення виниклогоборгу перед ТОВ «Мікеон Техінвест», придбало простий вексель №АА 1467582 від 05.06.2009 року номіналом 2 501 257 грн. 83 коп.

ОСОБА_1 наявного в матеріалах справи акту прийому-передачі простого векселя від 05.06.2009р., складеного між ТОВ «„Ескаро-Україна»та ТОВ «Мікеон Техінвест», останнім прийнято від позивача прості векселі від 05.06.2010 року №: АА 1467582 номіналом 2501257 грн. 83 коп, АА 1467583 номіналом 2081864 грн., АА 1467584 номіналом 2000000 грн., АА 1467585 номіналом 2000000 грн., АА 1467586 номіналом 200000 грн., АА 1467587 номіналом 2000000 грн.

Окрім того, згідно акту пред'явлення векселя к платежу від 15.06.2009р., векселедержатель - ТОВ „Титул-Інвест" () пред'явив, а ТОВ „Ескаро-Україна" прийняв вексель АА 1467582 від 05.06.2010р. номіналом 2501257 грн. 83 коп. к платежу.

До того ж, як зазначено в акті перевірки, та не спростовується представником відповідача, вказаний вексель був повністю оплачений ТОВ «Ескаро-Україна».

При цьому, суд не приймає до уваги посилання відповідача, викладені в акті перевірки, запереченнях та письмових поясненнях, на те, що ТОВ „Мікеон Техінвест»відповідно до постанови Господарського суду Київської області від 28.05.2009р. по справі №6/102-09 про припинення діяльності юридичної особи, не мало права 28.05.2009 року складати та підписувати первинні документи, пов'язані з проведенням фінансово-господарської діяльності, виходячи з наступного.

Судом 2-ї інстанції встановлено, що 28.05.2009 року Господарським судом Київської області по справі №6/102-09 дійсно було прийнято рішення, яким припинено діяльність юридичної особи ТОВ «Мікеон Техінвест».

Також встановлено, що дане рішення господарського суду 1-ї інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалося та відповідно, набрало законної сили 7.06.2009р. (а акти звірення взаєморозрахунків та прийому-передачі простого векселя від 05.06.2009р.). До того ж, як встановлено по справі, згідно із цим рішенням суду, ніякі відомості стосовно ТОВ «Мікеон Техінвест»щодо припинення його діяльності до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб підприємців - не вносилися.

Окрім того, в подальшому, постановою Вищого господарського суду України від 17.09.2009р. (по справі №6/102-09) було задоволено касаційну скаргу ДПІ у Вишгородському районі Київської області та вказане рішення Господарського суду Київської області від 28.05.2009р. (по справі №6/102-09) було скасовано і провадження у даній справі взагалі припинено (закрито).

Вказані обставини, також не заперечувалися представником відповідача.

ОСОБА_1 з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб підприємців, станом на 20.10.2010 року та 01.11.2010 року, ТОВ «Мікеон Техінвест»() знаходиться в стані припинення підприємницької діяльності.

ОСОБА_1 ч.2 ст. 33 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних фізичних осіб-підприємців", юридична особа є такою, що припинилася з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про держану реєстрацію припинення юридичної особи.

Відповідно до ч.4 ст.91 Цивільного кодексу України, цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до Єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Тобто, як вбачається з викладеного, ні на момент складання акту взаєморозрахунків, ні на момент оплати векселя, та ні момент розгляду справи судами 1-ї та 2-ї інстанції, стосовно контрагента позивача ТОВ «Мікеон Техінвест»не внесено запису до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців щодо державної реєстрації припинення юридичної особи.

Також, у зв'язку з викладеним, та з урахуванням встановлених судом обставин, судом не приймається до уваги висновок відповідача про те, що кредиторська заборгованість у сумі 2501257,83 повинна бути включена до складу валового доходу позивача, як сума безповоротної фінансової допомоги у вигляді заборгованості перед іншою юридичною особою, відносно якої прийнято рішення суду при припинення діяльності юридичної особи у відповідності до пп.4.1.6 п.4.1. ст.4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», з наступних підстав.

При цьому, слід зазначити, що Закон України «Про оподаткування прибутку підприємств» не містить передумовою для включення сум заборгованості до складу валового доходу таких підстав, як визнання банкрутом або ліквідація контрагента-кредитора.

До того ж, колегія суддів вважає, що зазначене вище рішення господарського суду від 28.05.2009р. про припинення юридичної особи, яке 17.09.2009р. скасоване постановою ВАС України, не може свідчити про неможливість звернення ТОВ „Мікеон Техінвест" за договором від 28.05.2008 року №280508/01, та згідно акту взаєморозрахунків від 05.06.2009р. до ТОВ „Ескаро-Україна" з вимогою про погашення заборгованості, оскільки відповідно до п. З ст. 205 ГК України, господарське зобов'язання припиняється неможливістю виконання у разі ліквідації суб'єкта господарювання, якщо не допускається правонаступництво за цим зобов'язанням. Але водночас, як вже зазначалось, юридична особа вважається такою, що припинила свою діяльність, в тому числі за рішенням суду, з моменту внесення запису до Єдиного державного реєстру запису про держану реєстрацію припинення юридичної особи.

Крім того, згідно з вимогами ст. 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна

давність встановлюється тривалістю у три роки. При цьому, якщо по закінченні терміну

позовної давності, боржник не розрахувався за отримані раніше товари, сума його

заборгованості за цими товарами є безповоротною фінансовою допомогою відповідно до

п.1.22 ст.1 вказаного Закону. Тобто, заборгованість за товари, відвантажені за договором поставки, набуває статусу безповоротної фінансової допомоги в податковому періоді, на який і припадає закінчення терміну позовної давності, і підпадає під дію підпункту 4.1.6 п. 4.1 ст. 4 Закону, яким, в свою чергу, визначено, що валовий дохід включає доходи з інших джерел, зокрема, у вигляді сум безповоротної фінансової допомоги.

Як вбачається з акту перевірки, орган державної податкової служби з врахуванням факту припинення юридичної особи, зробив на думку судової колегії помилковий висновок про те, що строк позовної давності припиняється відсутністю такої юридичної особи. Проте, судом з матеріалів справи встановлено, що строк позовної давності для погашення вищевказаної заборгованості, яка взагалі погашена в повному обсязі, до цього часу ще фактично не сплинув.

Але судова колегія, даючи правову оцінку такому висновку, не може взяти його до уваги, оскільки органом державної податкової служби не враховано того, що законодавцем не пов'язується факт припинення юридичної особи з перебігом строку позовної давності. Згадане також слідує і з самої правової природи інституту позовної давності.

Зважаючи на те, що загальний строк позовної давності встановлюється тривалістю у три роки, суд 2-ї інстанції також вважає, що заборгованість ТОВ „Ескаро-Україна" перед ТОВ „Мікрон Техінвест", відповідно до вимог Закону України «Про оподаткування прибутку

підприємств», не підпадає під визначення безповоротної фінансової допомоги відповідно

до пп. 1.22.1 п.1.22 ст.1 цього Закону.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необгрунтованим твердження представника відповідача стосовно того, що ТОВ „Ескаро-Україна", відповідно до пп. 4.1.6 п. 4.1. ст.4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», повинно було віднести до складу валового доходу кредиторську заборгованість перед ТОВ „Мікеон Техінвест" в сумі 2501257 грн., як суму безповоротної фінансової допомоги у вигляді заборгованості перед іншою юридичною особою, відносно якої рішенням господарського суду Київської області від 28.05.2009 року (у справі №6/102-09) прийнято рішення про припинення діяльності юридичної особи.

В зв'язку з вищевикладеним, за таких обставин, судова колегія не може погодитись з висновком ДПІ у Київському районі м.Одеси про заниження позивачем скоригованого валового доходу у другому кварталі 2009р. на суму 2501258 грн., та заниження ТОВ „Ескаро-Україна" суми податку на прибуток у другому кварталі 2009 року на загальну суму 625315 грн. 00 коп., та вважає, що податкове повідомлення-рішення від 28.05.2010р. №/0, яким ТОВ „Ескаро-Україна" визначено суми податкового зобовязання за платежем податок на прибуток приватних підприємств в сумі 875441грн., у тому числі 625315грн. за основним платежем та 250126грн. за штрафними санкціями за порушення пп. 4.1.6 п. 4.1. ст.4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»- повинно бути скасовано, як неправомірне та необґрунтоване.

ОСОБА_1 із ст.ст.11,71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Але, при цьому, у відповідності до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку про те, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки.

Наведені ж у апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Отже, за таких обставин, судова колегія, відповідно до ст.200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову окружного суду без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одесі - залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2010 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Осіпов Ю.В.

Судді: Золотніков О.С.

ОСОБА_3

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

(вступна та резолютивна частина)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 червня 2011 р. м. Одеса

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Осіпова Ю.В.,

суддів Золотнікова О.С., Кравця О.О.,

при секретарі Чебан Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одесі на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2010 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ескаро-Україна»до Державної податкової інспекції у Київському районі м.Одеси про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № /0 від 28.05.2010 року, -

Враховуючи, що складання повного тексту судового рішення викликає складність, суд оголошує вступну та резолютивну частини судового рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одесі - залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2010 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Осіпов Ю.В.

Судді: Золотніков О.С.

ОСОБА_3

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

(вступна та резолютивна частина)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2011 р. м. Одеса

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Осіпова Ю.В.,

суддів Золотнікова О.С., Кравця О.О.,

при секретарі Чебан Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одесі на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2010 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ескаро-Україна»до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № /0 від 28.05.2010 року, -

Враховуючи, що складання повного тексту судового рішення викликає складність, суд оголошує вступну та резолютивну частини судового рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 196; п.3 ч.1 ст. 198; п.3, п.4 ч.1 ст. 202; ч.2 ст. 205; ст. 207; ч.5 ст. 254 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одесі задовольнити, постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2010 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Ескаро-Україна»у задоволенні позовних вимог до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № /0 від 28.05.2010 року у повному обсязі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Осіпов Ю.В.

Судді: Золотніков О.С.

ОСОБА_3