Справа № 192/1894/16-а
Суддя: Омелюх В. М.
Дата ухвалення: 2016-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 192/1894/16-а
Провадження № 2-а/192/11/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" червня 2016 р. СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді Омелюх В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Савчукової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Солоне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора третьої роти четвертого батальйону Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську ОСОБА_2 про визнання дій незаконними, визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання дій незаконними, визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження, зазначивши на обґрунтування своїх вимог, що 20 квітня 2016 року інспектором третьої роти четвертого батальйону Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську старшим сержантом ОСОБА_2 була винесена постанова серії ПС2 №889706 про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладено штраф в сумі 425 гривень за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, за те, що він 20 квітня 2016 року о 20 годині 20 хвилин, керуючи автомобілем BMW державний номер АЕ 0044 АР м. Дніпропетровську по вул.Дзержинського,37Б, порушив ПДР, а саме: здійснив зупинку ближче 30 метрів до зупинки громадського транспорту, чим порушив п.п.15,9(е), а підчас перевірки документів у водія виявилось, що відсутня копія обовязкового страхування п.п.2.1 (г).

Вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки згідно ч.ч.2,4,5,6 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері дорожнього руху, зафіксованого в автоматичному режимі, а відповідно до п.4 розділу 1 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення в сфері забезпечення правил дорожнього руху, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

З посиланням на абз.2 п.21.2 ст.21 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначив, що контроль за наявністю договорів обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформлені матеріалів дорожньо-транспортної пригоди.

В той же час, відносно нього не було винесено постанову та складено протокол про адміністративне правопорушення, внаслідок чого мало б місце притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, тобто за ненадання страхового полісу, оскільки відповідний страховий поліс предявляється при складанні протоколу про порушення ПДР та оформлені ДТП.

Крім того, під час винесення постанови йому не були оголошені його права, не було ознайомлено з жодним доказом його провини, а в постанові не зазначено ПІБ свідків чи потерпілих, які в його присутності інспектором не відбирались, при цьому на його звернення інспектор не реагував на автомобілі, які дійсно порушували ПДР, та відповів, що на даний час буде займатися ним, а тому не може реагувати на інших, що свідчить про його упереджене ставлення до нього.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративні правопорушення оцінює докази, передбачені ст.251 КУпАП, в тому числі пояснення правопорушника, свідків, потерпілих, висновок експерта, речові докази, показання технічних приладів та засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису та інше, за своїм внутрішнім переконанням, що гуртується на всебічному повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, в той час як у справі про адміністративне правопорушення щодо нього відсутні будь-які докази його провини, що свідчить про односторонність та неповноту при винесені постанови, у звязку з чим він змушений звернутися з позовом до суду за захистом порушених прав.

Позивач, який належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи (а.с.22,25), у судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, за якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, а справу прохав розглядати за його відсутності (а.с.15,29).

Відповідач - інспектор третьої роти четвертого батальйону Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську ОСОБА_2, який належним чином повідомлений про місце, день та час розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судових повісток за місцем його роботи (а.с.23,28), у судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив, як не надав і заперечень проти позову та доказів, які їх обґрунтовують, в звязку з чим суд визнає його неявку без поважної причини та ухвалює розглядати справу за відсутності відповідача відповідно до вимог ч.4 ст.128 КАС України по наявних у справі доказах.

В той же час, представником Патрульної поліції у м. Дніпропетровську Департаменту Патрульної поліції ОСОБА_3 (а.с.18-20) надано до суду письмові заперечення проти позову, згідно яких вимоги позивача вважали безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням правил дорожнього руху його учасниками та правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Під час патрулювання відповідачем 20 квітня 2016 року був помічений автомобіль НОМЕР_1, який порушив пункти 15.9 та 2.1 «г» правил дорожнього руху: здійснив зупинку ближче 30 метрів до зупинки громадського транспорту м. Дніпропетровську по вул. Дзержинського, будинок 37Б, а водій не мав при собі полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі перелік документів, визначений ПДР, одним з яких є поліс обовязкового страхування, що повинен був розуміти позивач, сідаючи як водій за кермо автомобіля, зберігати безпечні обставини на дорозі, а на вимогу посадової особи показати всі документи, необхідні для перевірки особи та транспортного засобу, при цьому кожен вправі розраховувати на те, що інші учасники чітко виконують ПДР. Всі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і не можуть мати привілеїв чи обмежень прав учасників адміністративного процесу, а відповідно до положень ст.252 КУпАП орган чи посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному та обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Відповідачем в діях позивача було виявлено два адміністративні правопорушення: передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, тобто порушення дорожніх знаків та зупинки, і передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, тобто відсутність полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за більш серйозне з яких відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП передбачена відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян. До позивача за вказані порушення було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №883706 від 20 квітня 2016 року відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395. З посиланням на п.24 постанови Пленуму Верховного суду від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначили, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283,284 КУпАП, при цьому в ній необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Вважали, що відповідач при винесені оскаржуваної постанови діяв в межах правового кола і не порушував норм процесуального права, а в постанові чітко описані правопорушення, які було скоєно, при цьому він відповідно до ст.ст.33,258 КУпАП встановив особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а позивачеві під його особистий підпис було розяснено положення ст.ст.307,308, а також права, передбачені ст.268 КУпАП, порядок та строки оскарження постанови, вручив копію постанови, а позивачем не надано жодних переконливих доказів своєї невинуватості, при розгляді правопорушення ніяких клопотань ним не заявлялось, а зміст позову зводиться до висвітлення порушень норм процесуального права з боку відповідача. Відповідачем розяснялись правопорушнику його права та обовязки, що записано нагрудною відеокамерою інспектора патрульної служби ОСОБА_2, а позивач вводить в оману суд, спотворюючи дійсні обставини та намагаючись уникнути відповідальності за скоєне. З урахуванням зазначеного, прохали в задоволенні позову відмовити.

В звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч. 1 ст.41, ст.ст. 71, 128 КАС України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши в межах заявленого позову наявні у справі докази, приходить до наступного.

Положеннями ч.1 ст.71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу, яка передбачає підстави звільнення від доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Стаття 21 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Стосовно транспортних засобів, які не беруть участі в дорожньому русі, укладення договору страхування є необов'язковим. Транспортний засіб має відповідати вимогам, передбаченим пунктом 1.7 статті 1 цього Закону, з моменту взяття ним участі в дорожньому русі на території України. Положення цього пункту не поширюється на осіб, які звільнені від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону. Контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод; органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України. При використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу. У разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом.

Положеннями ч.1 ст.126 КУпАП (в редакції станом на день виникнення спірних правовідносин) передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В судовому засіданні встановлено, що постановою інспектора третьої роти четвертого батальйону Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську старшим сержантом ОСОБА_2 серії ПС2 №883706 від 20 квітня 2016 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, та на нього був накладений адміністративний штраф у розмірі 425 гривень (а.с.7) за те, що він 20 квітня 2016 року о 20 годині 20 хвилин, керуючи автомобілем BMW державний номер АЕ 0044 АР м. Дніпропетровську по вул.Дзержинського,37Б, порушив ПДР, а саме: здійснив зупинку ближче 30 метрів до зупинки громадського транспорту, чим порушив п.п.15,9(е), при цьому підчас перевірки документів у водія відсутня копія обовязкового страхування п.п.2.1 (г).

Копія даної постанови вручена правопорушнику в той же день, що вбачається з тексту позовної заяви, яка надійшла до суду 22 квітня 2016 року та доданої до неї копії постанови (а.с.1-3,7), при цьому будь-яких заперечень правопорушника в тексті постанови не має, а вказане свідчить про те, що даний адміністративний позов позивачем подано до суду у визначений законом строк, оскільки відповідно до положень ст.ст.287-289 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим, а скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до статті 222 цього Кодексу органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 24-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Статтею 258 КУпАП передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається. Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці чинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення. Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Копії постанови у справі про адміністративне правопорушення та матеріалів, зафіксованих за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, надсилаються особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом трьох днів з дня винесення такої постанови.

Згідно вимог розділу 11 (документування адміністративних правопорушень) Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395.ІІ передбачено, що складання протоколів про адміністративні правопорушення, протоколів про адміністративні затримання, протоколів про вилучення речей і документів, протоколів про огляд речей та особистий огляд, а також отримання пояснення від осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків здійснюють уповноважені на те посадові особи органів поліції. У справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів поліції, зазначених у статті 222 КУпАП, протоколи відповідно до статті 255 КУпАП складають уповноважені на те посадові особи зазначених органів. Протоколи про адміністративні правопорушення не складаються у випадках, передбачених статтею 258 КУпАП. Якщо під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення та адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа органу поліції зобовязана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до статті 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 КУпАП. Особі, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, пропонується надати по суті вчиненого адміністративного правопорушення письмове пояснення, яке підписується зазначеною особою. Пояснення може додаватися до протоколу про адміністративне правопорушення окремо, про що робиться запис у ньому.

Згідно розділу ІV (порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення) передбачено, що розгляд справ про адміністративні правопорушення здійснюють уповноважені посадові особи органів поліції відповідно до статті 222 КУпАП. Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, визначених статтею 247 КУпАП. Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення або місцем проживання правопорушника відповідно до статті 276 КУпАП у строки, визначені статтею 277 КУпАП. У випадках, передбачених частиною першою статті 258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова по справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 КУпАП. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, розяснюються її права, передбачені частиною першою статті 268 КУпАП та статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України. Справа про адміністративне правопорушення відповідно до частини першої статті 268 КУпАП розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно статті 36 КУпАП передбачено, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Як вбачається з тексту позовної заяви (а.с.1-3), позивачем не зазначено, що на період винесення відповідачем постанови по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення він був не згоден з порушенням ним п.15.9 (е) ПДР України, тобто зупинки транспортного засобу, яким він керував, ближче 30 метрів до зупинки громадського транспорту, що було б підставою для відповідача для складання протоколу про адміністративне правопорушення, при цьому факт вчинення даного правопорушення не оспорюється відповідачем і за даним позовом, оскільки позивачем оспорюється правомірність дій відповідача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності щодо накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу лише в частині відсутності у водія при перевірці документів полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно положень ст.258 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395.ІІ, при цьому в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження і доводи позивача, що в процесі розгляду справи про адміністративне правопорушення йому не було розяснено його права, оскільки про це зазначено в копії постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС №883706 від 20 квітня 2016 року, яку саме позивач долучив до позовної заяви (а.с.7).

З урахуванням аналізу зазначених норм законодавства та обставин, які зазначені позивачем в позовній заяві як підстави визнання дій відповідача незаконними, визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні встановлено, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію»,згідно якого передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням правил дорожнього руху його учасниками та правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Крім цього, зі змісту статті 126 КУпАП не вбачається, що адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), наступає лише при наявності обставин, передбачених статтею 21 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тобто при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Відповідно до ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст.122, 222, 252, 255, 256 КУпАП, ст. ст. 11, 12, 17, 18, 71, 94, 158, 159, 160, 163, 256 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора дорожньо-патрульної служби третьої роти четвертого батальйону Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську ОСОБА_2 про визнання дій незаконними, визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, закриття провадження відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги повинна бути одночасно направлена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий: суддя