Справа № 567/330/16-а
Суддя: Гуц Ф.Л.
Дата ухвалення: 2016-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 567/330/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2016 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Гуц Ф.Л.

секретар - Самолюк А.В.

за участі : позивача ОСОБА_1,

представника позивача адвоката Януля В.С.,

представника відповідача Хорівської сільської ради Острозького району Рівненської області - Гулька Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Острозі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Хорівської сільської ради Острозького району Рівненської області про визнання протиправним рішення Хорівської сільської ради Острозького району від 25 березня 2016 року №52 «Про відміну рішення сесії сільської ради №163 від 16.04.2008 року «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства»,-

в с т а н о в и в :

В Острозький районний суд Рівненської області звернулась з адміністративним позовом ОСОБА_1 до Хорівської сільської ради Острозького району Рівненської області про визнання протиправним рішення Хорівської сільської ради Острозького району від 25 березня 2016 року №52 «Про відміну рішення сесії сільської ради №163 від 16.04.2008 року «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства» мотивуючи тим, що рішенням Хорівської сільської ради Острозького району Рівненської області №163 від 16.04.2008 року «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства» їй було надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,20 га за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення в с. Бродівське Острозького району Рівненської області.

Зазначає, що на виконання вказаного рішення, вона 12.02.2016 року звернулася до ПП «Земельне бюро» за виготовленням проекту землеустрою, однак проект землеустрою не був складений, оскільки в рішенні Хорівської сільської ради не було зазначено вид угідь, що знаходяться на вказаній земельній ділянці.

Вказує, що проект землеустрою не був складений, оскільки пунктом 1 рішення Хорівської сільської ради Острозького району від 25.03.2016 року №52 «Про відміну рішення сесії сільської ради №163 від 16.04.2008 року «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства» вирішено: відмінити рішення сільської ради №163 від 16.04.2008 року « Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства» гр.ОСОБА_1

Зазначає, що при прийнятті оскаржуваного рішення сільською радою були порушені вимоги ст.ст.3,19 Конституції України, які передбачають, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність, а органи державної влади та службові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України. Порушуючи вказані норми Конституції, Хорівська сільська рада Острозького району Рівненської області прийняла рішення про «відміну» іншого рішення, що не передбачено ні Конституцією України, ні законами, ні підзаконними актами України.

Посилаючись на ст.74 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вважає, що органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами, а отже не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандата. Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Вказані положення містяться в рішенні Конституційного суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (пункт 5), котре є обов'язковим до застосування.

Зазначає, що прийнявши рішення про надання їй згоди на складення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орган місцевого самоврядування, яким є Хорівська сільська рада Острозького району Рівненської області не був вправі відміняти (скасовувати) це рішення без її на те згоди. Цим самим грубо порушене її право на отримання земельної ділянки у власність. Будь-яких фактичних підстав для відміни рішення не було, так як наданням їй земельної ділянки у власність не порушено прав та законних інтересів громадян, територіальної громади, держави.

Просила визнати протиправним рішення Хорівської сільської ради Острозького району від 25 березня 2016 року №52 «Про відміну рішення сесії сільської ради №163 від 16.04.2008 року «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства», яким вирішено відмінити рішення сільської ради №163 від 16.04.2008 року «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства» ОСОБА_1

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали адміністративний позов з підстав викладених в ньому.

Представник відповідача - Хорівський сільський голова, позов не визнав та пояснив суду, що оспорюване рішення Хорівської сільської ради Острозького району прийняте у відповідності із діючим законодавством. ОСОБА_1 не мала права на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення селянського господарства, так як вона цим правом вже раз скористалася. Рішенням Хорівської сільської ради Острозького району № 85 від 31.01.2001 року їй було передано у приватну власність для ведення особистого підсобного господарства земельну ділянку в с.Хорів площею 0,15 га. Крім того, він вказав, що земельна ділянка, надана ОСОБА_1 в 2008 році, рахується за померлою ОСОБА_5 При цьому відповідач посилається на рішення Хорівської сільської ради №1 від 25.01.1994 року про приватизацію землі. Вважає, що після смерті ОСОБА_5 право на земельну ділянку в зв'язку із відсутністю спадкоємців має орган місцевого самоврядування в порядку визнання спадщини відумерлою. ОСОБА_1 не має права на земельну ділянку у відповідності із рішенням Хорівської сільської ради від 16.04.2008 року № 163, оскільки вона не вчинила дій на виконання цього рішення, пропустила строк для виконання цього рішення. В зв'язку з тим, що це рішення сільської ради не виконане - сільська рада була вправі його відмінити.

Суд вислухавши позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено і не заперечувалось представником відповідача, що позивач користується спірною земельною ділянкою площею 0,20 га в с. Бродівське Острозького району Рівненської області, яка була виділена ОСОБА_5, з 2000 року. ОСОБА_1 з чоловіком доглядала ОСОБА_5, надавала їй фізичну та матеріальну допомогу, здійснила її поховання.

ОСОБА_5 померла в 2004 році. Після її смерті спадкоємців, які прийняли спадщину, немає. Вказана обставина стверджується відповіддю Острозької районної державної нотаріальної контори від 05.05.2016 року № 350/01-16.

( а.с.29)

В судовому засіданні встановлено і не заперечувалось представником відповідача, що після смерті ОСОБА_5, яка померла в 2004 році, ОСОБА_1 продовжувала користуватися земельною ділянкою. На земельну ділянку, якою користувалася і користується ОСОБА_1, ніхто не претендує.

Із рішення Хорівської сільської ради Острозького району Рівненської області №163 від 16.04.2008 року «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства» вбачається, що ОСОБА_1 було надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,20 га за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення в с.Бродівське Острозького району Рівненської області.

( а.с.7)

Із наведеного вбачається, що вказаним рішенням Хорівська сільська рада Острозького району Рівненської області надала ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення документації щодо передачі у власність земельної ділянки, яка була в її фактичному користуванні.

ОСОБА_1 за користування землею сплачувала земельний податок починаючи з 2008 року. Вказана обставина в судовому засіданні не заперечувалася представником відповідача. Окрім того, ця обставина стверджена довідкою Здолбунівської ОДПІ від 25.05.2016 року, в якій зазначається про сплату податків позивачкою починаючи з 2009 року по 2015 роки.

( а.с.43-44)

В судовому засіданні встановлено, що службовим особам Хорівської сільської ради було відомо про те, що ОСОБА_1 користувалася спірною земельною ділянкою. Зокрема, представник сільської ради пояснив, що йому було відомо про користування ОСОБА_1 цією ділянкою ще з 2012 року. Будь-яких претензій з приводу такого користування в органу місцевого самоврядування не було.

Суд не приймає заперечень відповідача щодо того, що йому не було відомо про наявність рішення сільської ради № 163 від 16.04.2008 року про передачу земельної ділянки ОСОБА_1, оскільки він як Хорівський сільський голова міг і повинен був знати про наявність такого рішення.

Із рішення Хорівської сільської ради Острозького району Рівненської області від 25.03.2016 року №52 «Про відміну рішення сесії сільської ради №163 від 16.04.2008 року «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства» вбачається, що ним було вирішено відмінити рішення сільської ради №163 від 16.04.2008 року «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства» гр.ОСОБА_1.»

( а.с.8)

Суд вважає, що оскільки ОСОБА_1 фактично користувалася спірною земельною ділянкою, подала заяву про розроблення документації щодо її приватизації - Хорівська сільська рада Острозького району не була вправі приймати рішення від 25.03.2016 року №52 «Про відміну рішення сесії сільської ради №163 від 16.04.2008 року «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства» ОСОБА_1, так як таке рішення сільської ради суперечить ст.19 Конституції України, яка передбачає, що органи державної влади та службові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Це рішення не відповідає п.5 рішення Конституційного суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (пункт 5), яке є обов'язковим до застосування. Відповідно до нього органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Орган місцевого самоврядування був вправі змінити або скасувати своє попереднє рішення тільки за згодою особи, якої воно стосується - ОСОБА_1, а тому позиція Хорівської сільської ради Острозького району про те, що ОСОБА_1 не мала права на спірну земельну ділянку у відповідності із рішенням Хорівської сільської ради від 16 квітня 2008 року № 163, оскільки не вчинила дій на виконання цього рішення є необгрунтованою, оскільки вона в дійсності користувалася і продовжує користуватися земельною ділянкою, яка зазначена в цьому рішенні.

Крім того, суд вважає необгрунтованими доводи відповідача щодо використання позивачкою права на безоплатну приватизацію земельної ділянки згідно рішення Хорівської сільської ради Острозького району № 85 від 31.01.2001 року, яким їй передано у приватну власність для ведення особистого підсобного господарства земельну ділянку в с.Хорів площею 0,15 га.

В суді встановлено і не заперечувалось сторонами у справі, що існування вказаного вище рішення не перешкоджало прийняттю цією ж радою рішення №163 від 16.04.2008 року «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства» ОСОБА_1 Право власності на земельну ділянку, передану у власність ОСОБА_1 згідно рішення Хорівської сільської ради, згідно ст.ст.125,126 ЗК України не зареєстроване. Державний акт чи інший документ, що посвідчував би право власності ОСОБА_1, не видавався.

Суд вважає, що рішення Хорівської сілської ради Острозького району Рівненської області від 31.01.2001 року на яке в своїх запереченнях посилається відповідач про надання ОСОБА_1 земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства розміром 0,15 га не перешкоджало прийняттю рішення для надання їй земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, оскільки земля для ведення підсобного господарства надавалася згідно норм Земельного кодексу України ( в редакції 1990 року) до 0,6 га, а для ведення селянського господарства - згідно цього ж Кодексу (в редакції 2001 року) до 2 га., а тому, що загальний розмір обох земельних ділянок є менший 0,35га за допустимий - 2 га, Хорівська сільська рада Острозького району мала право надавати безкоштовно ділянку в межах вказаних норм.

В постанові Верховного Суду України від 24 червня 2015 року в справі № 6-228цс14, яка у відповідності до вимог ст.244-2 є обов'язковою до застосування зазначено, що: «Відповідно до пункту «в» частини третьої статті 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно з пунктом «б» частини першої статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більше 2,0 гектара.

Виходячи зі змісту частини четвертої статті 116 ЗК України, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз за кожним видом використання.

Відповідно до вимог частини шостої статті 5 Закону України «Про особисте селянське господарство» громадяни України, які реалізували своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства в розмірі менше 2,0 гектара, мають право на збільшення земельної ділянки в межах норм, установлених статтею 121 ЗК України для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до частини першої статті 56 Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року для ведення особистого підсобного господарства громадянам за рішенням сільської, селищної, міської Ради народних депутатів передаються безплатно у власність земельні ділянки, в межах населених пунктів, у розмірах, вказаних у земельно-облікових документах, або надаються безплатно у власність у розмірі не більше 0,6 гектара.

З огляду на системний аналіз положень вищенаведених норм законодавства, досліджуючи співвідношення понять «особисте підсобне господарство» та «особисте селянське господарство» можна зробити висновок, що право на збільшення земельної ділянки в межах норм, установлених статтею 121 ЗК України для ведення особистого селянського господарства мають ті громадяни, які реалізували своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства в розмірі не більше 0,6 га відповідно до приписів Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року».

У такому випадку безоплатна передача земельної ділянки буде здійснюватися за загальним порядком, визначеним статтею 118 ЗК України."

Відповідно до ст.22 ЗК України, яка була чинною в 1994 році, коли Хорівською сільською радою було прийнято рішення про надання ОСОБА_5 земельної ділянки, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється.

Відповідно до статті 23 цього ж Кодексу, право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян.

За таких підстав суд вважає, що обгрунтування відповідача як одну із підстав скасування свого рішення від 16.04.2008 року про те, що земельна ділянка, яка надана позивачці в 2008 році, рахувалась за померлою ОСОБА_5 відповідно до рішення № 1 від 25.01.1994 року Хорівської сільської ради Острозького району Рівненської області, є безпідставним, оскільки вказане рішення не є документом, що підтверджувало би право власності померлої на земельну ділянку.

В судовому засіданні встановлено, що Державний акт на земельну ділянку ОСОБА_5 не видавався, встановлення меж земельної ділянки не визначалось. Земельна ділянка за нею не була зареєстрована.

Суд вважає безпідставними заперечення проти позову з посиланням на норми Закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо сприяння будівництву», оскільки цей Закон стосуються земельних ділянок, наданих до будівництва та обслуговування об'єктів нерухомості. Позивачці було надано земельну ділянку не для будівництва, а для ведення селянського господарства.

В зазначеному Законі йдеться про передачу ділянок у власність, погодження місця розташування земельних ділянок. Позивачці було надано дозвіл на складання проекту землеустрою.

Нормами Земельного кодексу (в т.ч. перехідними положеннями), чинними на момент прийняття сільською радою обох рішень (2008 та 2016 року), не було встановлено будь-яких строкових обмежень для оформлення документації землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Таким чином, позивачка володіючи та користуючись земельною ділянкою мала право на оформлення документів на цю ділянку без обмеження будь-якими строками.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірності своїх дій зі скасування рішення Хорівської сільської ради Острозького району Рівненської області № 163 від 16.04.2008 року «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства», ОСОБА_1, та не спростував доводів позивача, а тому рішення Хорівської сільської ради Острозького району від 25 березня 2016 року №52 «Про відміну рішення сесії сільської ради №163 від 16.04.2008 року «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства», яким було вирішено відмінити зазначене вище рішення слід визнати протиправним.

Керуючись статтями 8,11,160-163 КАС України суд, -

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити.

Визнати протиправним рішення Хорівської сільської ради Острозького району від 25 березня 2016 року № 52 «Про відміну рішення сесії сільської ради №163 від 16.04.2008 року «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства» ОСОБА_1 .

Присудити з Хорівської сільської ради Острозького району Рівненської області на користь ОСОБА_1 551 гривню 20 копійок судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського Апеляційного адміністративного суду через Острозький районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її проголошення, або протягом десяти днів з дня отримання копії постанови особами, які брали участь у справі, але не були присутні при її проголошенні. Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Острозького районного судуГуц Ф.Л.