Справа № 305/957/16-а
Суддя: Ємчук В. Е.
Дата ухвалення: 2016-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 305/957/16-а
Провадження по справі 2-а/305/30/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2016 року. Суддя Рахівського районного суду Закарпатської області Ємчук В.Е., ознайомившись з матеріалами адміністративного позову ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, інтереси якої представляє ОСОБА_1, звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 міської ради, треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_6, ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень, спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договір, спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України, спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Відповідно до роз'снень у п.7 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розглялу цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" земельні відносини, суб'єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об'єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК, статті 2, 5 Земельного кодексу України). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК, статтею 152 ЗК, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування.

Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства. Це стосується, наприклад, позовів про визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо видання дозволу на виготовлення (розроблення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вирішення інших питань, що відповідно до закону необхідні для набуття і реалізації права на землю, про надання чи передачу земельної ділянки у власність або користування чи невирішення цих питань, припинення права власності чи користування землею (статті 116, 118, 123, 128, 131, 144, 146, 147, 149, 151 ЗК та інші), крім спорів, передбачених частиною першою статті 16 Закону України від 17 листопада 2009 року № 1559-VI "Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності", про цивільну відповідальність за порушення земельного законодавства (статті 210, 211 ЗК), про повернення самовільно зайнятих земельних ділянок (стаття 212 ЗК).

З матеріалів справи вбачається, що спірні правовідносини виникли у звязку з наданням дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою, що посвідчують право користування на умовах оренди земельною ділянкою відповідачам ОСОБА_4 та ОСОБА_7, з приводу чого прийнято ОСОБА_3 міською радою рішення від 11 травня 2006 року №17, яке оскаржується позивачем.

Згідно зі ст..15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових земельних, сімейних, трудових відносин й інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

У пунктах «а» - «г» і «к» ст.12 ЗК України передбачено, що до повноважень міської ради належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування; вилучення їх із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідної територіальної громади селища; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Земельні відносини поділяються на публічні та приватні. Відповідно і спори в таких відносинах можуть бути як публічно-правовими, так і приватно-правовими (цивільними, господарськими).

Згідно з ч.2 ст.2 ЦК України учасниками цивільних відносин є: держава Україна, АР Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші субєкти публічного права.

Територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов'язки через органи місцевого самоврядування у межах їхньої компетенції, встановленої законом (ст.172 ЦК України).

Судом встановлено, що правовідносини, які склалися між сторонами стосуються земельної ділянки, що фактично перебувала у користуванні ОСОБА_2, що не узгоджується з рішенням органу місцевого самоврядування, яке є предметом позову.

Рада, в справі, що розглядається, виступає як суб'єкт цивільних правовідносин і має такий самий правовий статус, що і інші учасники цих відносин. Реалізуючи право розпорядження земельною ділянкою, яка перебувала у її власності, надаючи дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності та право користування на умові оренди на земельні ділянки громадянам ОСОБА_4 та ОСОБА_5, відповідно до ст.5 ЗК України має рівні права з громадянами та юридичними особами, з якими вона вступає у відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Тобто, при здійсненні повноважень власника землі відповідач є рівноправним суб'єктом земельних відносин, дії якого спрямовані на реалізацію права розпоряджатися землею.

Отже, суд вважає, що в даних конкретних правовідносинах відповідач ОСОБА_3 міська рада владних управлінських функцій не здійснювала і суб'єктом владних повноважень у цих відносинах не виступала, а відтак даний спір носить приватно-правовий характер, оскільки його предметом є перевірка правильності формування волі однієї із сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав на неї, тому вона підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження у даній справі на підставі ст. 109 КАС України, оскільки дана позовна заява не підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 17, 109, 254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування рішення.

Ухвала про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі може бути оскаржена особою, яка її подала позовну заяву протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: Ємчук В.Е.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Ємчук В.Е.