Справа № П/811/275/16
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2016-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2016 року справа №П/811/275/16

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі

колегії суддів:

головуючого судді Брегея Р.І.,

суддів Жука Р.В. і ОСОБА_1,

в присутності секретаря судового засідання Гуріної І.С.,

за участі позивача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3

і представників відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_2 до відділу Держгеокадастру у Маловисківському районі Кіровоградської області (далі Відділ), Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (далі Управління), Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (далі Служба) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з заявою до відповідачів про визнання протиправними та скасування наказів про звільнення, його проголошення і поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

У судовому засіданні ОСОБА_2 підтримав вимоги позову.

Стверджував, що Служба звільнила з роботи на підставі заяви, котру його змусили написати при призначенні на посаду.

Водночас, зазначив, що у заяві про звільнення на підставі угоди сторін не зазначена дата припинення трудових відносин.

Представник Служби заперечила стосовно задоволення позову.

Пояснила, що позивача звільнено на підставі заяви про звільнення за угодою сторін, яку він особисто подав.

Представники інших відповідачів також заперечили щодо задоволення позову, посилаючись на пояснення Служби.

Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків і дослідивши матеріали справи, зробив висновок про часткове задоволення позову з таких підстав.

Встановлені судом обставини, що стали підставами звернення.

Так, наказом Служби від 14 вересня 2015 року №1112-то позивача призначено на посаду заступника начальника відділу завідувача сектору державного земельного кадастру Відділу (а.с.24).

22 лютого 2016 року ОСОБА_2 викликали на співбесіду до Служби, яка планувалась на наступний день.

Позивач визнав, що 23 лютого 2016 року прибув до приміщення Служби, де з ним проводили співбесіду, по завершенню якої повідомили про звільнення.

Наказом Служби від 23 лютого 2016 року №189-то ОСОБА_2 звільнено з робити відповідно до пункту 1 статті 36 КЗпП України (за угодою сторін) (а.с.6).

Служба надала заяву позивача про звільнення (а.с.54).

Заява не містить дати її складання та дати, з якої сторони дійшли згоди припинити трудові відносини.

Заява зареєстрована у Службі 23 лютого 2016 року.

ОСОБА_2 визнав, що заява написана і підписана ним.

Водночас, стверджував, що написав її при прийнятті на роботу на вимогу працівника Управління ОСОБА_6

Свідок ОСОБА_6 заперечила цей факт.

Показала, що передавала до Служби лише особову картку позивача та інші документи, серед яких не було заяви про звільнення.

Судом допитувалась свідок ОСОБА_7, яка обіймала аналогічну посаду, як і ОСОБА_2, в іншому територіальному підрозділі Управління.

ОСОБА_7 показала, що при призначенні на посаду її також змусили написати заяву про звільнення без зазначення дати складання.

Стверджувала, що не бачила коли таку заяву писав позивач.

Зазначила, що її звільнили того ж дня і з тих же підстав, як і ОСОБА_2, а співбесіду кожний керівник територіального підрозділу проходив окремо.

На даний час вона також поновлюється на роботі у судовому порядку.

24 лютого 2016 року Управління прийняло наказ №42-к про оголошення наказу Служби стосовно звільнення позивача (а.с.7).

У цьому наказі зазначено, що останнім днем роботи є 23 лютого 2016 року (а.с.7).

ОСОБА_2 визнав, що ця дата є останнім робочим днем перед звільненням.

Згідно довідки Відділу середньоденна заробітна плата позивача становила 232,88 грн. (а.с.59).

ОСОБА_2 не ставив під сумнів правильність обчислення цієї величини.

Юридична оцінка встановлених судом обставин справи.

Перш за все, вирішуючи спір, суду треба встановити дату написання заяви про звільнення та дату, щодо якої сторони дійшли згоди припинити трудові відносини.

Проаналізувавши у сукупності матеріали справи та показання свідків, суд робить висновок, що позивач не надав достатніх доказів, які б доводили, що заява про звільнення складена за рік до припинення трудових відносин на вимогу Служби.

Так, ОСОБА_2 визнав, що заява написана ним.

23 лютого 2016 року ОСОБА_2 перебував у приміщенні Служби, що допускає можливість подання ним заяви про звільнення того ж дня і її реєстрації.

Свідок ОСОБА_6 заперечила написання позивачем заяви про звільнення на її вимогу у день прийняття на роботу.

Свідок ОСОБА_7 показала, що не була очевидцем написання ОСОБА_2 заяви про звільнення у вересні 2015 року.

ЇЇ показання в частині того, що такі заяви пропонувалось написати усім керівникам територіальних підрозділів Управління в день прийняття на роботу не можуть братись до уваги, оскільки вона оспорює своє звільнення з тих же самих підстав і аналогічних фактичних обставин.

Отже, ОСОБА_2 подав заяву про звільнення за угодою сторін 23 лютого 2016 року.

Однак така заява не породжувала обов'язку Служби стосовно прийняття наказу про звільнення з таких підстав.

Пунктом 1 частини 1 статті 36 КЗпП України встановлено, що трудові правовідносини можуть бути припиненні за угодою сторін.

Така угода повинна бути оформлена письмово.

Письмова заява працівника про звільнення за угодою сторін відповідає такій формі.

У заяві про звільнення з цієї підстави в обов'язковому порядку вказується дата звільнення.

Зазначення дати звільнення доводить те, що сторони дійсно дійшли згоди стосовно припинення трудових відносин з певного часу.

Відсутність ж у заяві про звільнення за угодою сторін дати звільнення є доказом того, що сторони не дійшли згоди стосовно дати припинення трудових відносин.

Факт оскарження такого наказу є також доказом відсутності згаданої згоди.

А тому, наказ Служби про звільнення за угодою сторін є протиправним та його належить скасувати, поновивши позивача на роботі.

Наказ Управління, який також оскаржує ОСОБА_2, не породжує жодних прав і обов'язків стосовно нього.

Так, цим наказом лише зафіксовано оголошення наказу Служби та встановлено останній робочий день перед звільненням.

Таким чином, суд відмовляє позивачу у визнанні протиправним та скасуванні цього наказу.

Частиною 2 статті 235 КЗпП України встановлено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Вимушений прогул розпочався з 24 лютого 2016 року.

З цього часу ОСОБА_2 є непрацевлаштованим.

Кількість робочих днів за час прогулу (враховуючи день прийняття судом рішення) становить 70 днів (а.с.151).

Середньомісячна заробітна плата позивача складала 5123,36 грн. (232,88х22), а середній заробіток за час прогулу 16301,60 грн. (232,88х70).

Середній заробіток за час вимушеного прогулу треба стягнути з Відділу, за рахунок коштів якого позивачу здійснювалась виплата заробітної плати.

Отже, позов належить задовільнити частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовільнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 23 лютого 2016 року №189-то про звільнення ОСОБА_2.

Поновити ОСОБА_2 на посаді заступника начальника відділу завідувача сектору державного земельного кадастру відділу Держгеокадастру у Маловисківському районі Кіровоградської області з 24 лютого 2016 року.

Стягнути з відділу Держгеокадастру у Маловисківському районі Кіровоградської області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 16301,60 грн.

В іншій частині позову відмовити у задоволенні.

Постанову допустити до негайного виконання в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць (5123,36 грн.).

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Повний текст постанови виготовлено 08 червня 2016 року.

Головуючий суддя Р.І. Брегей

судді: Р.В.Жук

ОСОБА_1