Справа № 816/623/16
Суддя: Л.О. Єресько
Дата ухвалення: 2016-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 рокум. ПолтаваСправа №816/623/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Єресько Л.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Шевченко О.С.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області про скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

29 квітня 2016 року ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1В.) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області (надалі - відповідач, УМВС України в Полтавській області), в якому просив скасувати наказ УМВС України в Полтавській області від 25.12.2015 №659 о/с, яким скасовано пункти наказу УМВС України в Полтавській області від 07.02.2011 №33 о/с щодо підполковника міліції ОСОБА_1

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірний наказ відповідачем видано на виконання ухвали Вищого адміністративного суду України від 11.02.2015 у справі №2а-45699/09/1670, однак судове рішення фактично залишилось не виконаним, оскільки не відбулось поновлення позивача на роботі в органах внутрішніх справ.

Відповідач письмових заперечень проти позову до суду не надав, у заяві від 17.05.2016 /а.с. 51/ зазначив, що позовні вимоги ОСОБА_1 не визнає.

У судовому засіданні позивач разом з представником позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, про розгляд справи повідомлений належним чином /а.с. 175/, причин неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань до суду не надав.

Відповідно до частини четвертої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Зважаючи на викладене та беручи до уваги достатність зібраних у справі письмових доказів для розгляду спору по суті, суд визнав за можливе проводити розгляд справи без участі представника відповідача.

Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

Суд встановив, що позивач з червня 1994 року проходив службу в органах внутрішніх справ /а.с. 44-45/.

Наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області від 06.08.2009 №403 позивач звільнений з органів внутрішніх справ у зв'язку із притягненням його до дисциплінарної відповідальності.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 15.12.2009 у справі №2а-45699/09/1670 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУМВС України в Полтавській області, Управління по боротьбі з організованою злочинністю ГУМВС України в Полтавській області про визнання нечинними та скасування наказів, поновлення на роботі, визнання дій неправомірними /а.с. 55-65/.

Зокрема, суд визнав нечинним і скасував наказ ГУМВС України в Полтавській області від 06.08.2009 №403 в частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ та поновив позивача на посаді заступника начальника Управління по боротьбі з організованою злочинністю ГУМВС України в Полтавській області.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 29.12.2009 встановлено порядок виконання рішення суду, а саме: ОСОБА_1 слід поновити на посаді заступника начальника Управління по боротьбі з організованою злочинністю ГУМВС України в Полтавській області з 08.07.2009.

На виконання постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 15.12.2009 у справі №2а-45699/09/1670 ГУМВС України в Полтавській області 04.01.2010 видано наказ №4 о/с, яким підполковника міліції ОСОБА_1 поновлено на посаді заступника начальника управління по боротьбі з організованою злочинністю ГУМВС з 08.07.2009 /а.с. 66/.

Разом з цим, постановою Харківського апеляційного суду від 13.12.2010 постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 15.12.2009 у справі №2а-45699/09/1670 скасовано в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо поновлення на посаді заступника начальника Управління по боротьбі з організованою злочинністю ГУМВС України в Полтавській області та прийнято в цій частині нову постанову, якою ОСОБА_1 поновлено в органах внутрішніх справ України з 06.08.2009 /а.с. 81-89/.

На виконання постанови Харківського апеляційного суду від 13.12.2010 у справі №2а-45699/09/1670 УМВС України в Полтавській області 07.02.2011 видано наказ №33 о/с, яким скасовано пункт наказу ГУМВС України в Полтавській області від 04.01.2010 № 4 о/с "Відповідно до постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 15.12.2009 та постанови про відкриття виконавчого провадження підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області від 17.12.2009 поновити підполковника міліції ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління по боротьбі з організованої злочинністю ГУ МВС з 08.07.2009 року", наказано "Відповідно до постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2010 ОСОБА_1 оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з корупцією УБОЗ ГУМВС, з 06.08.2009 поновити в органах внутрішніх справ" /а.с. 90/.

Однак, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.02.2015 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково; скасовано постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2010, а постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 15.12.2009 залишено в силі /а.с. 114-121/.

На виконання вищевказаної ухвали касаційного суду Полтавським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист від 30.09.2015 № 2а-45699/09/1670, з виконання якого відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 07.10.2015 відкрито виконавче провадження ВП №48921718.

31.12.2015 головним державним виконавцем відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у звязку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (п. 8 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Підставою для закінчення виконавчого провадження державним виконавцем визначено ту обставину, що наказом УМВС України в Полтавській області від 25.12.2015 №659 о/с скасовано пункти наказу УМВС від 07.02.2011 №33 о/с щодо підполковника міліції ОСОБА_1 та поновлено його на посаді заступника начальника УБОЗ ГУМВС з 08.07.2009 по 29.09.2011 (згідно наказу УМВС України в Полтавській області від 29.09.2011 №298 о/с ОСОБА_1 29.09.2011 звільнено у запас за п. 64 «г» через скорочення штатів).

Із вищевказаною постановою про закінчення виконавчого провадження позивач не погодився та оскаржив її до адміністративного суду. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.03.2016 в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено (а.с. 157-165). При цьому колегія суддів апеляційної інстанції виходила з того, що наказом УМВС України в Полтавській області від 25.12.2015 №659 о/с відповідачем здійснено повне фактичне виконання постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 15.12.2009 у справі №2а-45699/09/1670 у розумінні ст. 76 Закону України «Про виконавче провадження», а відтак у державного виконавця були наявні підстави для закінчення виконавчого провадження за п. 8 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження».

Позивач не погодився із наказом УМВС України в Полтавській області від 25.12.2015 № 659 о/с, вказуючи, що даний наказ видано фактично на виконання рішення (ухвали) Вищого адміністративного суду України від 11.02.2015 щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника УБОЗ ГУМВС України в Полтавській області, чим підмінено виконання судового рішення, яке набрало законної сили, прийняттям організаційно-розпорядчого документу (наказу). При цьому позивач вважає, що внесення змін до існуючих наказів після спливу чотирьох років є наміром уникнути фактичного виконання судового рішення в межах встановленого порядку виконання судових рішень.

У звязку з цим позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірному наказу та правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить із такого.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 наказом Управління МВС України в Полтавській області від 29.09.2011 №298 о/с звільнений з органів внутрішніх справ України за пунктом 64 "г" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (у запас за скороченням штатів) /а.с. 101/.

Зазначений наказ оскаржено ОСОБА_1 у судовому порядку.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 16.01.2014 у справі №2а-1670/7848/11 у задоволенні позову ОСОБА_1 до УМВС України в Полтавській області про визнання протиправними та скасування наказів /у т.ч. наказу від 29.09.2011 №298 о/с/, поновлення на посаді відмовлено /а.с. 102-108/.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.03.2014 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 16.01.2014 у справі №2а-1670/7848/11 скасовано в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 до УМВС України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу УМВС України в Полтавській області від 28.09.2011 №295 о/с і в цій частині провадження у справі - закрито. У іншій частині постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 16.01.2014 у справі №2а-1670/7848/11 залишено без змін /а.с. 109-113/.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 10.04.2014 відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.03.2014 та змінену постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 16.01.2014.

За приписами статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Таким чином, постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 16.01.2014 у справі №2а-1670/7848/11 в частині відмови у скасуванні наказу від 29.09.2011 №298 о/с та поновленні ОСОБА_1 на вищевказаній посаді набрала законної сили.

Отже, правомірність звільнення позивача з 29.09.2011 за пунктом 64 "г" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (у звязку зі скороченням штатів) підтверджена судовим рішенням, що набрало законної сили.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач на даний час не може бути допущений до виконання службових обовязків, оскільки правовідносини щодо проходження ОСОБА_1 служби в органах внутрішніх справ остаточно припинилися після звільнення позивача за скороченням штатів на підставі наказу УМВС України в Полтавській області від 29.09.2011 №298 о/с /а.с. 101/.

Аналогічного висновку дійшов Харківський апеляційний адміністративний суд, який постановою від 17.03.2016 у справі №816/26/16 відмовив у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, третя особа - Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області про визнання дій протиправними та скасування постанови від 31.12.2015 про закінчення виконавчого провадження №48921718 /а.с. 157-165/, яким надано правову оцінку доводам позивача з приводу незгоди останнього із виконанням відповідачем ухвали Вищого адміністративного суду України від 11.02.2015 у справі № 2а-45699/09/1670 у такий спосіб.

У даному провадженні доводи позивача щодо незгоди із наказом УМВС України в Полтавській області від 25.12.2015 №659 о/с ґрунтуються на аналогічних його доводах, правова оцінка яким уже надана постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.03.2016 у справі №816/26/16, а саме - на його переконанні у тому, що оскільки ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.02.2015 у справі №2а-45699/09/1670 вирішено питання про поновлення ОСОБА_1 в органах внутрішніх справ на посаді заступника начальника управління по боротьбі з організованою злочинністю ГУМВС, на виконання якої йому 30.09.2015 видано виконавчий лист №2а-45699/09/1670, то це свідчить про те, що його право на поновлення на посаді заступника начальника УБОЗ ГУМВС України в Полтавській області буде захищеним лише з моменту видання відповідачем розпорядчого документу на виконання такого судового рішення не пізніше дати виконавчого листа (30.09.2015), який би призвів до реального допуску позивача до роботи на посаді, на якій його було поновлено.

Тобто позивач вважає, що останнє у часі судове рішення, яке набрало законної сили і з яким позивач згоден, має перевагу над іншими судовими рішеннями, що раніше набрали законної сили, у справах, де позивачем оскаржувалися інші накази відповідача з приводу проходження ним публічної служби, з якими позивач не погоджується незважаючи на набрання ними законної сили.

Однак, за висновками суду вказані доводи позивача ґрунтуються на хибному розумінні меж виконання судових рішень.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Однак, судові рішення обовязкові до виконання лише в межах тих правовідносин, яким була надана правова оцінка суду, за результатом якої судом встановлено певний спосіб відновлення порушеного права позивача.

Так, у межах розгляду адміністративної справи №2а-45699/09/1670 судом надавалася правова оцінка положенням наказів ГУМВС України в Полтавській області від 29.08.2008 №469 дск в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани, від 16.09.2008 №488 дск в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани та від 21.10.2008 №536 дск в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну посадову відповідність; №310, винесеного від 19.06.2009, в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади; №403 від 06.08.2009 в частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ України; №230 о/с від 14.10.2009 в частині переведення ОСОБА_1 з посади начальника УБОЗ ГУМВС України в Полтавській області на іншу посаду.

Отже, за результатами розгляду адміністративної справи №2а-45699/09/1670 судами встановлений такий спосіб відновлення порушеного права позивача як поновлення на посаді заступника начальника управління по боротьбі з організованою злочинністю ГУМВС України в Полтавській області з 08.07.2009 за наслідками визнання протиправними та скасування наказів відповідача про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з посади.

Однак, судові рішення у даній справі не змінюють правову реальність у звязку із правовідносинами між позивачем та відповідачем, які виникли пізніше (після оскарження позивачем притягнення його до дисциплінарної відповідальності), а саме - скорочення останнього наказом ГУМВС від 29.09.2011 №298 о/с, законність якого підтверджена судовими рішеннями у адміністративній справі №2а-1670/7848/11, що набрали законної сили. Дані правовідносини у відповідності до принципу правової визначеності є усталеними.

Тож, беручи до уваги, що позивач поновлений на посаді згідно ухвали Вищого адміністративного суду України від 11.02.2015, а з 29.09.2011 фактично звільненим з органів внутрішніх справ за п.64 «г» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (за скороченням штатів), і це звільнення визнано законним, суд з урахуванням специфіки спірних відносин зазначає, що боржником було обрано єдиний можливий спосіб виконання судового рішення у справі №2а-45699/09/2070.

Інших доводів неправомірності оскаржуваного наказу позивачем не наведено, а судом не встановлено.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Водночас суд акцентує увагу на положеннях частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

До того ж, як визначено частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Приймаючи до уваги встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими врегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 повністю.

Підстави для розподілу судових витрат - відсутні.

Керуючись статтями 2, 7-11, 69-71, 86, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області про скасування наказу відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено 06 червня 2016 року.

Суддя Л.О. Єресько