Справа № 826/27701/15
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2016-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Твердохліб В.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 травня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Твердохліб В.А.,

суддів Бужак Н.П., Ганечко О.М.,

за участю секретаря Гуцул О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «АІГ Україна» на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 24 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «АІГ Україна» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, третя особа: Приватне акціонерне товариство «ІСА Прайм Девелопментс» про визнання протиправним та скасування розпорядження, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «АІГ Україна» (далі - Позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду м.Києва з адміністративним позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (далі - Відповідач, Нацкомфінпослуг), третя особа: Приватне акціонерне товариство «ІСА Прайм Девелопментс» (далі - Третя особа) про визнання протиправними та скасування розпорядження №2120 від 03.09.2015 року.

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 24 березня 2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників Позивача, заперечення представників Відповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, до Відповідача надійшов лист ПрАТ «ІСА Прайм Девелопментс» щодо невиконання Позивачем зобов'язань за договором добровільного страхування майна від 19.09.2012 року № та порушення Позивачем вимог законодавства про фінансові послуги.

У листі ПрАТ «ІСА Прайм Девелопментс» порушувалося питання щодо невиплати ПАТ «АІГ Україна» страхового відшкодування.

17.07.2015 року Відповідачем надіслано вимогу №4291/13-8 щодо отримання від ПАТ «АІГ Україна» інформації та документів.

17 серпня 2015 року контролюючим органом складено акт про правопорушення, вчиненні Позивачем на ринку фінансових послуг №609/13-15/13/6 від 17.08.2015року.

Так, Відповідачем встановлені порушення Позивачем: вимог ч.1 ст.20 Закону України «Про страхування» щодо невиконання страховиком обов'язку протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику; ч.2 ст.20 Закону України «Про страхування» щодо невиконання страховиком інших обов'язків, передбачених умовами договору страхування; пункту 2.15 розділу 2 Ліцензійних умов провадження страхової діяльності, затверджених розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 28.08.2003 року №40 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.09.2003 року за №805/8126 щодо недотримання обов'язків страховика, визначених статтею 20 Закону України «Про страхування».

Позивачу надіслано повідомлення «Про розгляд справи» від 17.08.2015 року №5073/13-8.

03.09.2015 року на підставі акту про правопорушення було прийнято розпорядження №2119 «Про закриття справи про порушення Приватним акціонерним товариством «АІГ Україна» законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг», яким було закрито справу про порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, у зв'язку з недоведеністю факту вчинення особою порушення законодавства про фінансові послуги.

Також, Відповідачем винесено розпорядження №2120 від 03.09.2015 року «Про застосування заходу впливу до Приватного акціонерного товариства «АІГ Україна», яким було зобов'язано Позивача усунути порушення законодавства про фінансові послуги та повідомити Нацкомфінпослуг про усунення порушень з наданням підтверджуючих документів у термін включно до 24.09.2015 року.

Не погоджуючись з розпорядженням №2120 від 03.09.2015 року «Про застосування заходу впливу до Приватного акціонерного товариства «АІГ Україна», Позивач звернувся до суду.

Згідно ч.1 ст.21, ч.1 ст.23 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» державне регулювання ринків фінансових послуг здійснюється: щодо ринку банківських послуг та діяльності з переказу коштів - Національним банком України; щодо ринків цінних паперів та похідних цінних паперів (деривативів) - Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку; щодо інших ринків фінансових послуг - національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, є державним колегіальним органом, підпорядкованим Президенту України, підзвітним Верховній Раді України.

Відповідно п.4 Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, затвердженого Указом Президент України від 23.11.2011 року №1070/2011 передбачено, що Нацкомфінпослуг відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, проводить у межах своїх повноважень самостійно або разом з іншими уповноваженими органами виїзні та безвиїзні перевірки діяльності фінансових установ; у разі порушення законодавства про фінансові послуги накладає адміністративні стягнення за правопорушення та застосовує відповідно до закону заходи впливу; приймає та надсилає фінансовим установам і саморегулівним організаціям обов'язкові до виконання розпорядження (приписи) щодо усунення порушень законодавства про фінансові послуги, вимагає надання необхідної інформації та документів.

Пунктами 12, 13 Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, затвердженого Указом Президент України від 23.11.2011 року №1070/2011 передбачено, що основною формою роботи Нацкомфінпослуг як колегіального органу є засідання, які проводяться за рішенням Голови Нацкомфінпослуг.

Засідання Нацкомфінпослуг є правомочним, якщо на ньому присутні більше половини її загального кількісного складу.

Рішення Нацкомфінпослуг вважається прийнятим, якщо за нього проголосувала більшість від загального кількісного складу. Голова та члени Комісії мають по одному голосу кожен.

Нацкомфінпослуг у межах своїх повноважень на основі та на виконання Конституції та законів України, актів і доручень Президента України, актів Кабінету Міністрів України видає розпорядження, організовує і контролює їх виконання.

Положеннями статті 39, 40 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» у разі порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу відповідно до закону.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, обирає та застосовує заходи впливу на основі аналізу даних та інформації стосовно порушення, враховуючи наслідки порушення та наслідки застосування таких заходів.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, може застосовувати такі заходи впливу, серед іншого, зобов'язати порушника вжити заходів для усунення порушення та/або вжити заходів для усунення причин, що сприяли вчиненню порушення.

Порядок та умови застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг заходів впливу за порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, та забезпечення захисту прав споживачів фінансових послуг визначає Положення про застосування заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, затверджене розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 20.11.2012 року № 2319 та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 18 грудня 2012 року за №2112/22424 (далі - Положення).

Пунктами 4.1, 4.2, 4.3 Розділу IV Положення передбачено, що провадження у справі про правопорушення є обов'язковою передумовою застосування заходів впливу, передбачених підпунктами 1 - 9 пункту 2.1 розділу II цього Положення.

Виявлені посадовими особами Нацкомфінпослуг факти порушення законодавства про фінансові послуги викладаються в акті про правопорушення із зазначенням доказів (документів, даних та інформації), що підтверджують факт вчинення порушення законодавства про фінансові послуги, та з посиланням на відповідну норму закону та/або іншого нормативно-правового акта.

Акт про правопорушення, складений посадовою особою Нацкомфінпослуг, повинен містити документи, дані та інформацію, які підтверджують факт вчинення порушення законодавства про фінансові послуги. Такі документи, дані та інформація долучаються до акта про правопорушення.

У разі виявлення порушення законодавства про фінансові послуги під час проведення перевірки (інспекції) акт про правопорушення складається не пізніше п'яти робочих днів після підписання посадовою особою Нацкомфінпослуг акта перевірки (інспекції).

У разі порушення справи про правопорушення щодо відсутності особи за місцезнаходженням відповідно до інформації, яка міститься в Державному реєстрі фінансових установ, інших реєстрах (переліках), акт про правопорушення складається на підставі акта про відсутність особи за таким місцезнаходженням.

Днем початку провадження у справі про правопорушення є дата складання посадовою особою Нацкомфінпослуг акта про правопорушення.

Акт про правопорушення складається та підписується в двох примірниках не пізніше 15 робочих днів з дати виявлення порушення законодавства про фінансові послуги.

Згідно п.п.4.21, 4.26 Розділу IV Положення за результатами розгляду справи про правопорушення Нацкомфінпослуг або уповноважена особа Нацкомфінпослуг приймає одне з таких рішень: про застосування заходу впливу; про закриття справи про правопорушення.

Рішення про результати розгляду справи про правопорушення надсилається особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення за її місцезнаходженням або вручається особисто керівнику чи уповноваженій особі під підпис не пізніше п'яти робочих днів з дня його прийняття.

З врахуванням наведених правових норм та обставин, колегія суддів звертає увагу, що як зазначалось раніше за одним актом про правопорушення №609/13-15/13/6 від 17.08.2015 року відкрито одне провадження у справі про правопорушення, проте, за результатом розгляду справи в порушення вимог п.4.21 Положення про застосування заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, затверджене розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 20.11.2012 року № 2319 Відповідачем прийнято два розпорядження: розпорядження №2119 від 03.09.2015 року «Про закриття справи про порушення ПАТ «АІГ Україна» та розпорядження №2120 від 03.09.2015 року «Про застосування заходу впливу до ПАТ «АІГ Україна».

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що в резолютивній частині розпорядження №2119 від 03.09.2015 року «Про закриття справи про порушення Приватним акціонерним товариством «АІГ Україна» законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг» зазначено про закриття справи про правопорушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, провадження у справі якій розпочато актом про правопорушення, вчинені Приватним акціонерним товариством «АІГ Україна» на ринку фінансових послуг від 17.08.2015 року №609/13-15/13/6, у зв'язку з недоведеністю факту вчинення особою порушення законодавства про фінансові послуги.

В той же час, в оскаржуваному розпорядженні вказано, що провадження у справі розпочато актом про правопорушення, вчинені ПрАТ «АІГ Україна» на ринку фінансових послуг, від 17.08.2015 року №609/13-15/13/6 та за наслідками його розгляду зобов'язано Позивача усунути порушення законодавства про фінансові послуги та повідомити Нацкомфінпослуг про усунення порушень з наданням підтверджуючих документів у термін включно до 24.09.2015 року.

Отже, колегія суддів вважає, що Відповідачем протиправно прийнято розпорядження №2120 від 03.09.2015 року «Про застосування заходу впливу до Приватного акціонерного товариства «АІГ Україна», оскільки контролюючим органом вже було прийнято рішення про закриття справи про правопорушення, а згідно вимог чинного законодавства передбачено прийняття лише одного рішення.

Таким чином, враховуючи наявність чинного та не скасованого розпорядження №2119 від 03.09.2015 року про закриття справи про правопорушення, провадження якого розпочато за актом №609/13-15/13/6 від 17.08.2015 року, Нацкомфінпослуг протиправно винесено спірне розпорядження №2120 від 03.09.2015 року.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ст. 159 КАС України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на вказане, колегія суддів вважає, що розпорядження №2120 від 03.09.2015 року є протиправним, а тому вказане розпорядження суб'єкта владних повноважень підлягає скасуванню.

Суд першої інстанції на наведене уваги не звернув та помилково дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог.

Між тим, колегія суддів не погоджується з доводами апелянта про несвоєчасність повідомлення Третьою особою про настання страхового випадку без поважних на це причин та відсутності підстав для виплати страхового відшкодування, оскільки стоянка автомобільного транспорту не заявлялась на страхування для включення в договір страхування, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.09.2012 року між Позивачем (Страхова компанія) та Третьою особою (Страхувальник) укладено договір страхування № , за умовами якого застраховано об'єкт нерухомості - офісне 5 (п'яти) поверхове приміщення за адресою: Україна, м.Київ, вул. Миколи Грінченка, 4 літера В (надалі - Будівля).

Згідно ч.1 ст.16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Пунктом 3.2.1 Розділу Страхові інтереси (предмети страхування) Умов страхування майна договору страхування № , термін «Будівля» включає страхування: (в) невеликі надвірні будівлі та їх вміст, вбиральні, автомобільні стоянки, службові проїзди, будівлі та вміст Приміщень та комунікацій додаткових до будь - яких із вищезазначених споруд, резервуари для зберігання нафти та палива та допоміжне обладнання; (г) Зовнішні та підземні водні, дренажні, каналізаційні, газові, електричні чи телефоні з'єднання, кабелі чи труби, що прокладені від Приміщень до головних ліній та магістралей, але тільки у межах, до яких вони знаходяться під відповідальністю Страхувальника, а також не перевищують довжину 100 метрів від Приміщень, якщо окремо не узгоджено між Страховиком та Страхувальником.

З матеріалів справи вбачається, що 05.05.2013 року в результаті зсуву (рух ґрунту) земельної ділянки, розташованої за адресою: м.Київ, вул.Миколи Грінченка, 4, зруйновано автомобільну стоянку, що безпосередньо відноситься до офісного 5-ти поверхового приміщення за адресою вул. Миколи Грінченка, 4 літера В (Страхувальника).

Страхувальник листом №07/05 від 07.05.2013 року повідомив Страхову компанію про настання страхового випадку та додатково проінформовано про здійснення подальших попередніх розрахунків у майбутньому відповідними компетентними органами та організаціями, що підтверджується Описом вкладення з відміткою поштового штемпеля від 08.05.2013 року.

Також, Страхувальник листом від 16.10.2013 року за вих.№ 16/10 додатково направлено Страховій компанії повідомлення про попередній підрахунок збитків (шкоди), нанесених зсувом.

Проте, Страхова компанія листом від 21.10.2014 року №60 повідомила Страхувальника наступне: «За договором страхування № (Сертифікат страхування) застраховане місцезнаходження і майно; «VII. МІСЦЕЗНАХОДЖЕННЯ ТА/АБО ПРИМІЩЕННЯ: Офісне 5 поверхове приміщення Страхувальника, що знаходиться за адресою: Україна, Київ, вул. М. Грінченко, 4 літера В» За даним місцезнаходженням в усіх договорах страхування за період з 2008р. по 2013р. загальна задекларована страхова вартість за матеріальними збитками залишалась незмінною - 380 700 000,00 грн. Стоянка автомобільного транспорту вартістю 66 660 000,00 грн. не заявлялась на страхування для включеня в договір страхування ні на момент введення її в експлуатацію у 2011 році, ні пізніше. Відповідно - дія договору страхування на неї не розповсюджувалася».

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно розділу VII Договору страхування №, застрахованим майном є офісне приміщення за адресою: Україна, м. Київ, вул. М. Грінченко, 4 літера В.

При цьому, відповідно до VIII Договору страхування, одним із страхових ризиків є просідання, зсув або рух грунту.

Згідно підпункту 3.2.2 пункту 3.2 Умов страхування майна, які додаються до Договору страхування, та є його невід'ємною частиною, термін «Будівля (лі)» включає, якщо таке майно не є предметом більш специфічного страхування, або якщо воно не виключене за умовами Договору: (в) невеликі надвірні будівлі та їх вміст, вбиральні, двори, автомобільні стоянки, службові проїзди, будівлі, резервуари для зберігання нафти та палива та допоміжне обладнання.

Згідно з пунктом 3.4 вказаних умов з метою визначення, до якої групи об'єктів страхування належить застраховане майно, сторонами погоджено прийняти опис та призначення майна, за яким воно міститься у реєстраційних книгах Страхувальника.

Підпунктом 10.2.3. пункту 10.2 зазначених умов передбачено, що Страховик повинен прийняти рішення про виплату страхового відшкодування чи про відмову у виплаті та сповістити про прийняти рішення страхувальника протягом 30 робочих днів із моменту надання Страхувальником усієї доцільно необхідної інформації та належним чином оформлених документів для розглядання претензії, а також складання Звіту про врегулювання претензії.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.20 Закону України «Про страхування» (в редакції станом на 2013 рік) Страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику.

З матеріалів справи вбачається, що Третя особа (Страхувальник) направив Позивачу (Страхова компанія, Страховик) заяву на виплату страхового відшкодування, а також попередній підрахунок збитків, ще 16.10.2013 року, що не заперечується і самим Позивачем, проте, рішення про відмову в виплаті страхового відшкодування (Лист) останнім будо надано 21.10.2014 року майже через 1 (один) рік, що є порушення Закону України «Про страхування» та Умов Договору страхування.

З огляду на вказане, колегія суддів вважає, що Третьою особою у встановлені чинним законодавством строки повідомлено Позивача про настання страхового випадку, а автомобільна стоянка згідно договору страхування та умов страхування майна договору страхування № відноситься до об'єкту страхування, оскільки безпосередньо відноситься до офісного 5-ти поверхового приміщення за адресою вул. Миколи Грінченка, 4 літера В.

Відповідно ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати постанову суду та прийняти нову постанову.

За приписами п.4 ч.1 ст.202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, тому рішення суду першої підлягає скасуванню та прийняття нової постанови, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 195, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «АІГ Україна» задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 24 листопада 2015 року скасувати та прийняти нову постанову наступного змісту.

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження №2120 від 03.09.2015 року.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді Бужак Н.П.

Ганечко О.М.

Постанова складена в повному обсязі 03 червня 2016 року.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді: Ганечко О.М.

Бужак Н.П.