Справа № 477/924/15-а
Суддя: Золотніков О.С.
Дата ухвалення: 2016-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2016 р.м.ОдесаСправа № 477/924/15-а

Категорія: 14 Головуючий в 1 інстанції: Семенова Л.М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого Золотнікова О.С.,

суддів Осіпова Ю.В. та Скрипченка В.О.,

при секретарі Мадюді В.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 та представника третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Жовтневого районного суду Миколаївської області від 4 квітня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Пересадівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області (третя особа Спілка громадян-співвласників «Родина») про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Пересадівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області (далі Пересадівська сільрада) про визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Пересадівської сільради від 11 лютого 2015 року № 5, яким позивачу відмовлено у визнанні права власності на майновий пай члена сільськогосподарського виробничого кооперативу «Родіна» з часткою 2178331 грн., що складає 38,4906 % загальної вартості майна пайового фонду СГВК «Родіна», та зобовязання відповідача видати на імя ОСОБА_3 свідоцтво про право власності на вказаний майновий пай.

В обґрунтування позову зазначалось, що 14 січня 2015 року позивач звернулась до Пересадівської сільради із заявою про видачу свідоцтва про право власності на майновий пай члена СГВК «Родіна» з часткою 2178331 грн., що складає 38,4906 % загальної вартості майна пайового фонду СГВК «Родіна». Листом від 12 лютого 2015 року за № 186/04.02 позивача повідомлено про відмову у визнанні права власності на вказаний майновий пай, у звязку із надходженням листа від голови СГС «Родина», в якому зазначено про відкриття відносно ОСОБА_4 кримінального провадження щодо нерівномірного розподілу майна спілки та висловлено прохання не приймати жодних рішень до вирішення питання по результатах проведення досудового слідства та прийняття рішення судом. На думку позивача, рішення відповідача є протиправним та підлягає скасуванню.

Постановою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 4 квітня 2016 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, ОСОБА_3 в апеляційній скарзі зазначає, що при вирішенні справи судом першої інстанції неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, а також порушено норми матеріального та процесуального права. Так, на думку апелянта, судом не прийнято до уваги, що жодною нормою законодавства не передбачено того, що лист про відкриття кримінального провадження є підставою для відмови в задоволенні заяви про видачу свідоцтва про право власності на майновий пай. У звязку з викладеним в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постановленого по справі судового рішення з винесенням нової постанови про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В запереченнях на апеляційну скаргу Пересадівська сільрада та Спілка громадян-співвласників «Родина» просять залишити оскаржене судове рішення без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, виступи представника позивача в підтримку апеляційної скарги, а також представника третьої особи про залишення постанови суду першої інстанції без змін, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність її часткового задоволення.

Розглядаючи та вирішуючи справу по суті позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що даний спір є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна.

Так, відповідно до частин 1 та 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно ч. 2 ст. 4 названого Кодексу юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

На підставі ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних та земельних відносин, провадиться в порядку цивільного судочинства.

Як встановлено матеріалами справи, оскарженим рішенням Виконавчого комітету Пересадівської сільської ради від 11 лютого 2015 року № 5 ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на майнові паї члена СГВК «Родіна» у звязку з невизнанням відповідачем права власності позивача на названі майнові паї.

Крім того, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції представником третьої особи зазначено про наявність спору про право власності на майнові паї членів СГВК «Родіна» між позивачем та СГС «Родина».

Таким чином, між позивачем та третьою особою по справі існує спір про право, що на підставі наведених вище положень Кодексу адміністративного судочинства України та Цивільного процесуального кодексу України виключає можливість розгляду даного спору в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Водночас, визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного зясування всіх обставин у справі і обовязок субєкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, а тому, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Таким чином, даний спір не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів.

На підставі ч. 1 ст. 203 КАС України постанова суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Із врахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі, оскільки заявлені по справі вимоги підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 203, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Жовтневого районного суду Миколаївської області від 4 квітня 2016 року скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України, розяснивши позивачу право на звернення з позовом в порядку цивільного судочинства.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 6 червня 2016 року.

Головуючий: О.С. Золотніков

Судді: Ю.В. Осіпов

ОСОБА_5