Справа № 523/1900/16-а
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2016-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2016 р.м.ОдесаСправа № 523/1900/16-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Виноградова Н.В.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Коваля М.П.,

суддів - Домусчі С.Д.,

- Кравець О.О.,

за участю: секретар судового засідання - Курманова І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 10 березня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси (правонаступник - Суворовське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі), в якому позивач просив: визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси № 9048/137 від 29.12.2015 року про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_2; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси призначити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах з 30 вересня 2015 року.

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 10 березня 2016 року у задоволенні заявлених позивачем вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заявлені вимоги, наголошуючи, зокрема, на порушенні судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

30.09.2015 року позивач звернувся до УПФУ в Суворовському районі м. Одеси із заявою про призначення йому пенсії за віком за Списком № 2, до якої останнім, зокрема, було додано трудову книжку та пільгові довідки № 142 від 21.09.2015 року, №№ 195, 196 від 23.09.2015 року (а.с.30-34).

Рішенням УПФУ в Суворовському районі м. Одеси № 9048/137 від 29.12.2015 року позивачу було відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 за відсутності необхідного пільгового стажу 6 років 3 місяця (в наявності 6 років 22 дні).

Відповідно до вказаного рішення відповідача, до пільгового стажу позивача не зараховано період його роботи з 17.07.1991 року по 21.08.1992 року на посаді електрозварника у зв'язку з тим, що первинними документами не підтверджено зайнятість на ручному зварюванні, що передбачено розділом ХХХІІІ Списку № 2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.01.1991 року № 10 (а.с.36).

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з яких виходив останній відмовляючи у задоволенні заявлених вимог, вважає, що вони ґрунтуються на неповному дослідженні обставин справи, помилковому застосуванні норм матеріального права, виходячи з наступного.

За змістом пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців у чоловіків і не менше 20 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 року за № 1451/11731, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до розділу XXXIII Списку № 2, затвердженого Кабінетом Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10, позицією 906 до посад, заняття якої дає такій особі право на пільгову пенсію за Списком № 2 віднесено «Электросварщики ручной сварки».

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки, або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За правилами п. 20 вказаного Порядку, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуваним рішенням УПФУ в Суворовському районі м. Одеси № 9048/137 від 29.12.2015 року позивачу було відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 за відсутності необхідного пільгового стажу 6 років 3 місяця.

При цьому, відповідачем було зараховано до пільгового стажу, що дає позивачу право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, стаж його роботи 6 років 22 дні.

Водночас, відповідачем не було зараховано до пільгового стажу період роботи позивача з 17.07.1991 року по 21.08.1992 року на посаді електрозварника, посилаючись на те, що первинними документами не підтверджено зайнятість на ручному зварюванні, що передбачено розділом ХХХІІІ Списку № 2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.01.1991 року № 10.

Тобто, з наведеного вбачається, що підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 є не зарахування періодів роботи позивача на посаді електрозварника з 17.07.1991 року по 21.08.1992 року до пільгового стажу, що дає йому право на призначення такої пенсії.

Разом з тим, відповідач, відмовляючи позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах та не зараховуючи до стажу роботи, що дає йому право на призначення пенсії, період роботи позивача на посаді електрозварника, з посиланням на відсутність первинних документів, що підтверджують занятість позивача саме на ручному зварюванні, не вказав яким чином він дійшов такого висновку.

Так, колегія суддів наголошує, що ані в оскаржуваному рішенні відповідача про відмову позивачу у призначенні пенсії, ані в запереченнях на заявлений адміністративний позов, відповідач не зазначив, що стало підставою для висновку про не підтвердження роботи позивача в період з 17.07.1991 року по 21.08.1992 року на посаді електрозварника саме ручної зварки.

Зазначені обставини мають істотне значення для вирішення цієї справи, однак не знайшли свого відображення у судовому рішенні суду першої інстанції.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заявленого позову, також, не визначив з яких підстав він визнав обґрунтований висновок відповідача про не підтвердження первинними документами роботи позивача в період з 17.07.1991 року по 21.08.1992 року на посаді електрозварника саме ручної зварки та не зазначив яким же чином сам відповідач дійшов такого висновку.

В той же час, колегія суддів зазначає, що в довідці ВАТ ХК «Краян» від 21.09.2015 року № 142 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, яка надавалась позивачем до пенсійного фонду до заяви про призначення пенсії (а.с.32), чітко вказано, що позивач працював повний робочий день в ВАТ ХК «Краян» і за період з 17.07.1991 року по 21.08.1992 року виконував роботу електрозварника саме ручної зварки за професією, посадою - електрозварника, що передбачена Списком № 2 розділом ХХХІІІ підрозділом 906 постанови Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10.

При цьому, у вказаній довідці зазначено, що вона видана на підставі наказів, особистих карток, відомостей про заробітну плату ВАТ ХК «Краян».

Жодних зауважень у відповідача до вказаної пільгової довідки не виникло.

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що відповідачем було безпідставно відмовлено у зарахуванні до пільгового стажу позивача період його роботи електрозварником ручної зварки з 17.07.1991 року по 21.08.1992 року у ВАТ ХК «Краян» та з цих підстав відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Таким чином, враховуючи, що в даному випадку спірним був саме період роботи позивача з 17.07.1991 року по 21.08.1992 року, який за висновком суду апеляційної інстанції підлягає зарахуванню до пільгового стажу, а наявний у позивача пільговий стаж 6 років 22 дні був визнаний самим відповідачем, що в сукупності свідчить про наявність у позивача права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, колегія суддів вважає, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправним і скасування рішення УПФУ в Суворовському районі м. Одеси № 137 від 29.12.2015 року про відмову позивача в призначенні пенсії та зобов'язання останнього зарахувати період роботи позивача з 17.07.1991 року по 21.08.1992 року на посаді електрозварника ручного зварювання до стажу робити, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2, та призначити позивачу пенсію з моменту подання відповідної заяви.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Враховуючи викладене, оскільки судом першої інстанції при розгляді справи неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до її неправильного вирішення по суті, колегія суддів вважає, що судове рішення, відповідно до вимог ст. 202 КАС України, підлягає скасуванню з прийняттям по справі нової постанови про задоволення заявлених вимог.

За правилами ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Також, в порядку ст. 94 КАС України підлягають перерозподілу судові витрати пропорційно до задоволених вимог позивача, а саме з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати у розмірі 2315,08 грн., у тому числі: 1102,42 грн. - сплачений судовий збір за подання заявленого позову; 1212,66 грн. - сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94, 183-2, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 10 березня 2016 року - задовольнити.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 10 березня 2016 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси № 137 від 29.12.2015 року про відмову ОСОБА_2 в призначенні пенсії за віком по Списку № 2.

Зобов'язати Суворовське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі зарахувати період роботи ОСОБА_2 в ВАТ ХК «Краян» з 17.07.1991 року по 21.08.1992 року на посаді електрозварника ручного зварювання до стажу робити, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2.

Зобов'язати Суворовське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі призначити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з моменту подання заяви про призначення пенсії з 30.09.2015 року.

Стягнути з Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі () за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 сплачений ним судовій збір у розмірі 2315,08 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: М.П. Коваль

Суддя: С.Д. Домусчі

Суддя: О.О. Кравець