Справа № 819/312/16
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2016-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2016 року Справа № 876/2333/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючогосудді Сеника Р.П.,

суддів Хобор Р.Б., Попка Я.С.

з участю секретаря судового засідання Мельничук Б.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.03.2016 року у справі № 819/312/16 за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_8 до Тернопільської районної державної адміністрації в особі голови Похилого Олександра Ігоровича про визнання протиправним та скасування розпорядження, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач фізична особа підприємець ОСОБА_8 звернувся до суду з адміністративним позовом до Тернопільської районної державної адміністрації в особі голови Похилого Олександра Ігоровича про визнання протиправним та скасування розпорядження.

15 березня 2016 року фізичною особою підприємцем ОСОБА_8 подано клопотання про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії розпорядження суб'єкта владних повноважень - голови Тернопільської районної державної адміністрації Похилого Олександра Ігоровича від 11 березня 2016 року № 79-од щодо розірвання договору на перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування № 15-16 Тернопіль- Скоморохи та включення автобусного маршруту Тернопіль-Скоморохи №15-16 до переліку об'єктів чергового конкурсу.

В обґрунтування вказаного клопотання позивач посилається на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Тернопільавтотранс - 16100» з 16 березня 2016 року призупинило надання послуг автостанцією позивачу, як перевізникові, щодо випуску автобуса на маршрут Тернопіль-Скоморохи, у зв'язку розірванням в односторонньому порядку договору на перевезення пасажирів по маршруту Тернопіль-Скоморохи №39/2015 року від 24 грудня 2015 року та скасування дозволів на перевезення пасажирів №39/2015, видані 30.12.2015 року на автобуси ПАЗ державний номерний знак НОМЕР_1 та БАЗ А 1482 державний номерний знак НОМЕР_2, згідно оскаржуваного розпорядження голови Тернопільської районної державної адміністрації Похилого Олександра Ігоровича від 11 березня 2016 року.

Крім того, спірним розпорядженням від 11 березня 2016 року доручено робочому органу конкурсному комітету включити автобусний маршрут Тернопіль-Скоморохи №15-16 до переліку об'єктів чергового конкурсу, що є також законною підставою для забезпечення даного адміністративного позову.

Щодо призначення Тернопільською РДА чергового конкурсу по маршруту, по якому існує спір, постановлені судові рішення, що набрали законної сили, зокрема постанова Тернопільського окружного адміністративного суду від 22.01.2015 року, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.12.2015 року та постанова Тернопільського окружного адміністративного суду від 18.12.2014 року, яка ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 .04.2015 року залишено без змін, в яких дана оцінка діям та рішенням Тернопільської РДА щодо призначення та проведення конкурсу на пасажирські перевезення на маршруту, по якому існує спір, що розглядається судом. Але Тернопільською РДА належні висновки з цього приводу не зроблені, і знову приймаються протиправні рішення та дії щодо проведення конкурсу по маршруту, по якому існує судовий спір.

Ухвалою Тернопільского окружного адміністративного суду від 15.03.2016 року клопотання фізичної особи підприємця ОСОБА_8 задоволено, а саме вжити заходи забезпечення позову, шляхом зупинення дії розпорядження суб'єкта владних повноважень - голови Тернопільської районної державної адміністрації Похилого Олександра Ігоровича від 11 березня 2016 року № 79-од щодо розірвання договору на перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування № 15-16 Тернопіль- Скоморохи та включення автобусного маршруту Тернопіль-Скоморохи №15-16 до переліку об'єктів чергового конкурсу ..

Постанову суду першої інстанції оскаржили ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, подавши на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянти зазначають, що не погоджуються з рішенням суду першої інстанції, оскільки дане рішення винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та таке, що неповно відображає обставини, які мають істотне значення для даної справи.

Просять скасувати ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.03.2016 року та прийняти нове рішення, яким у задоволенні клопотання фізичної особи підприємця ОСОБА_8 про забезпечення позову відмовити.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Враховуючи в сукупності обставини справи, колегія суддів приходить до переконливого висновку про неправильність у задоволенні суду у задоволенні клопотання про вжиття заходів забезпечення позову і дотримання судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали вимог ст.ст.117, 118 КАС України.

Із змісту вимог ст.117 КАС України слідує, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співрозмірними заявленим позовним вимогам, безпосередньо пов'язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення

Також при розгляді клопотання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен дати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу;

- наявності зв'язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення;

- імовірності виникнення утруднень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів;

- необхідності у зв'язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Аналіз поданого клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову та матеріалів справи свідчить про те, що жодних доказів існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також щодо наявності очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності відповідача, позивачем не представлено.

Окрім цього, задоволення заявленого клопотання призведе до вирішення спору по суті до початку судового розгляду, оскільки таким рішенням суд фактично надав би оцінку законності акта відповідача як суб'єкта владних повноважень.

Отже, здійснюючи забезпечення зазначеного позову в такий спосіб, суд фактично виходить за межі підстав забезпечення позову, передбачених ч.1 ст.117 КАС України, що є неприпустимим.

Аналогічні роз'яснення наведені в п.17 постанови Пленуму ВАС України № 2 від 06.03.2008р. "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ".

Оцінюючи в сукупності обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, колегія суддів приходить до переконання про те, що заявлене клопотання про вжиття заходів забезпечення позову є безпідставним та необґрунтованим, через що задоволенню не підлягає, з вищевикладених мотивів.

Згідно п.6 ч.1 ст. 199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду і постановити нову ухвалу.

Аналізуючи обставини щодо вирішення клопотання про забезпечення позову колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки прийнята з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення заяви про забезпечення позову, з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання позивача щодо забезпечення позову.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст.195, 196, 199, 202, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.03.2016 року у справі № 819/312/16 скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні клопотання фізичної особи підприємця ОСОБА_8 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Р.П. Сеник

Судді : Р.Б. Хобор

Я.С. Попко

Повний текст рішення виготовлено 08.06.2016 року.