Справа № 344/4283/16-а
Суддя: Бабій О. М.
Дата ухвалення: 2016-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/4283/16-а
Провадження № 2-а/344/230/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Бабій О.М.,

секретаря Орнат Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора батальйону управління патрульної поліції м. Івано-Франківська рядового поліції Романюка Миколи Богдановича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з наведеним адміністративним позовом, посилаючись на те, що постановою серії ПС2 № 893258 в справі про адміністративне правопорушення від 30.03.2016 року, він визнаний винним в тому, що 30.03.2016 року о 07:07 год. в АДРЕСА_1 здійснив зупинку та стоянку на посадковому майданчику пасажирів маршрутних транспортних засобів без належного на те дозволу, чим порушив п. 15.9 «е» Правил дорожнього руху України. У зв'язку з чим на нього накладено штраф у розмірі 255 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Вважає постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки є пасажирським перевізником і здійснив висадку пасажирів, яких перевозив з смт. Богородчани до м. Івано-Франківська. Крім того інспектором не було складено адміністративного протоколу та не надано доказів на підтвердження вини позивача.

Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали та просили про його задоволення.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити, оскільки позивач вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та порушив п. 15.9 «е» ПДР.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно оскаржуваної постанови серії ПС2 № 893258 в справі про адміністративне правопорушення від 30.03.2016 року, інспектором патрульної поліції Романюком Миколою Богдановичем встановлено, що ОСОБА_1 30.03.2016 року о 07:07 год. в АДРЕСА_1 здійснив зупинку та стоянку на посадковому майданчику пасажирів маршрутних транспортних засобів без належного на те дозволу, чим порушив п. 15.9 «е» Правил дорожнього руху України. У зв'язку з чим його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Відповідно до п. 15.9 ПДР зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

В судовому засіданні позивачем визнано той факт що він зупинився на стоянці маршрутних транспортних засобів по вул. Мазепи, 154 «В», однак він вважає що за наявності ліцензії на внутрішні перевезення пасажирів автобусами та договору на перевезення пасажирів автомобільним транспортом, він має право на зупинку на даній стоянці.

Як вбачається із договору № 16/2/1985 про перевезення пасажирів автомобільним транспортом на приміському внутрішньо обласному автобусному маршруті загального користування від 16 березня 2016 року, укладеного із позивачем та Івано-Франківською ОДА, організатор надає перевізнику право на перевезення пасажирів на приміському маршруті загального користування у звичайному режимі руху згідно з розкладом руху, що є невід'ємною частиною цього договору.

Із розкладу руху, який є додатком до договору вбачається, що зупинкою у м. Івано-Франківську підприємця ОСОБА_1 при здійсненні ним перевезень на маршрут Богородчани-Івано-Франківськ, є Автостанція-3. Однак відповідач здійснив зупинку поза межами автостанції.

Позивачем в позовній заяві та доказами доданими до неї не спростовано факту порушення ним п. п. 15.9 ПДР.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Отже, безпідставними є твердження позивача про те, що інспектором не складено протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а також ч. 4 ст. 70 КАС України, обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

З огляду на не представлення позивачем доказів, які спростовують обставини, викладені інспектором в постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності, судом розцінюються не обґрунтованими доводи позивача щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позивачу слід відмовити в задоволенні адміністративного позову.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 122 ч. 1, 251, 252, 254, 258, 283, 288 КУпАП ст. ст. 11 ч. 1, 17, 18, 71 ч. 1 КАС України, керуючись ст. ст. 159, 160, 163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора батальйону управління патрульної поліції м. Івано-Франківська рядового поліції Романюка Миколи Богдановича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, але якщо апеляційна скарга не була подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається через Івано-Франківський міський суд протягом 10 днів з дня її проголошення.

Довідка: повний текст постанови виготовлено 06 червня 2016 року.

Суддя Бабій О.М.