Справа № 819/359/16
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2016-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/359/16

31 травня 2016 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

судді Данилевич Н.А.

при секретарі судового засідання Стасюк А.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представник відповідача не зявився

представник третьої особи не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "АВАНТ-БАНК" ОСОБА_2, третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "АВАНТ-БАНК" ОСОБА_2 (надалі - відповідач), третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «АВАНТ-БАНК» ОСОБА_2 щодо не визнання укладеного договору відступлення права вимоги від 28 січня 2016 між ОСОБА_1 та фізичною особою-підриємцем ОСОБА_3, відповідно до якого первісний кредитор уступив новому кредитору право вимоги на суму 10000,0 грн. (десять тисяч гривень) з нарахованими процентами за Договором строкового банківського вкладу (депозиту) №Д-Ю/15/1040-28 «Авант-Еталон» від 18 грудня 2015 року укладеним між первісним кредитором та Публічним акціонерним товариством «АВАНТ-БАНК».

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «АВАНТ-БАНК» ОСОБА_2 щодо не визнання укладеного договору відступлення права вимоги від 28 січня 2016 між ОСОБА_1 та фізичною особою-підриємцем ОСОБА_4, відповідно до якого первісний кредитор уступив новому кредитору право вимоги на суму 49000,0 грн. (сорок девять тисяч гривень) з нарахованими процентами згідно умов договору строкового банківського вкладу (депозиту) №Д-Ю/15/1040-29 «Авант-Еталон» від 18 грудня 2015 року укладеним між первісним кредитором та Публічним акціонерним товариством «АВАНТ-БАНК».

- зобовязати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «АВАНТ-БАНК» ОСОБА_2 подати до Фонду гарантування вкладів додаткову інформацію про ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), як вкладника ПАТ «АВАНТ-БАНК», який має право на відшкодування коштів за договорами строкового банківського вкладу (депозиту) №Д-Ю/15/1040-28 «Авант-Еталон» від 18 грудня 2015 року на суму 10000,0 грн. (десять тисяч гривень) та нарахованими процентами, і Д-Ю/15/1040-29 «Авант-Еталон» від 18 грудня 2015 на суму 49000,0 грн. (сорок девять тисяч гривень) та нарахованими процентами, за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в порядку передбаченому частиною 1 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «АВАНТ-БАНК» ОСОБА_2 безпідставно та необґрунтовано відмовлено у включені його до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «АВАНТ-БАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, набутого у звязку з укладенням між ним та фізичними особами-підриємцями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 28 січня 2015 року договорів відступлення права вимоги за договорами строкових банківських вкладів (депозитів) від 18 грудня 2015 року №Д-Ю/15/1040-28 «Авант-Еталон» та №Д-Ю/15/1040-29 «Авант-Еталон», укладеними між первісними кредиторами та Публічним акціонерним товариством «АВАНТ-БАНК». Вважає, що відмова у включенні його до переліку вкладників для відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не має жодних правових підстав.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з мотивів викладених в позовній заяві, просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, подав письмові заперечення щодо позовних вимог. З приводу порушення норм законів, на які позивач посилається у адміністративному позові відповідач зазначив, що ОСОБА_1 правомірно не включений до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, оскільки він не має права на таке відшкодування, адже безпосередньо не є вкладником банку.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причин неявки суду не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності не надходило.

Заслухавши пояснення позивача, повно і всебічно зясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18 лютого 2015 року між Публічним акціонерним товариством «АВАНТ-БАНК» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) №Д-Ю/15/1040-28 «Авант-Еталон» на суму 10000,0 грн. (десять тисяч гривень), також 18 лютого 2015 року між ПАТ «АВАНТ-БАНК» і фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 був укладений договір строкового банківського вкладу (депозиту) №Д-Ю/15/1040-29 «Авант-Еталон» на суму 49000,0 грн. (сорок девять тисяч гривень).

06 жовтня 2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 був укладений договір позикина суму 10000,00 грн., що стверджується письмовою розпискою. Грошові кошти ОСОБА_3 зобовязувався повернути до 31.12.2015 року.

Крім того, 06 жовтня 2015 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 був укладений договір позики на суму 50000,00 грн., що стверджується письмовою розпискою. Грошові кошти ОСОБА_4 зобовязувався повернути до 31.12.2015 року.

У звязку із неможливістю повернення коштів за вказаними договорами, між позивачем та фізичними особами-підприємцями ОСОБА_3 і ОСОБА_4, були укладені договори відступлення права вимоги від 28 січня 2016 року, відповідно до умов яких первісні кредитори уступили позивачу, новому кредитору, право вимоги на загальну суму 59000,0 грн. (пятдесят девять тисяч гривень) та нарахованими процентами за договорами строкових банківських вкладів (депозитів) від 18 грудня 2015 року №Д-Ю/15/1040-28 «Авант-Еталон» та №Д-Ю/15/1040-29 «Авант-Еталон», укладеними між первісними кредиторами та ПАТ «АВАНТ-БАНК».

За цими договорами Новий кредитор (ОСОБА_1) одержує право замість Первісних кредиторів (ОСОБА_3 і ОСОБА_4) вимагати від Боржника (ПАТ «АВАНТ-БАНК») сплати грошових коштів у розмірі, визначеному в п. 2.1 цього Договору, в обсязі та на умовах, що існують на момент укладення цих договорів (п. 1.2. Договору).

01 лютого 2016 року на адресу Публічного акціонерного товариства «АВАНТ-БАНК» позивачем було направлено повідомлення про укладення договору відступки права вимоги.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 29 січня 2016 року №44 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «АВАНТ-БАНК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 29 січня 2016 року №96 про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «АВАНТ-БАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку.

25 лютого 2016 року Правлінням Національного банку України прийнято постанову №109 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АВАНТ-БАНК» та прийнято рішення про ліквідацію Банку.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 25 лютого 2016 року №109 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АВАНТ-БАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 26 лютого 2016 року №262 про початок процедури ліквідації ПАТ «АВАНТ-БАНК», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «АВАНТ-БАНК» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «АВАНТ-БАНК» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_2 строком на 2 роки з 26 лютого 2016 року до 26 лютого 2018 року включно.

Листом від 16 березня 2015 року на адресу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «АВАНТ-БАНК» позивач звертався про визнання його вкладником на підставі договорів про відступлення права вимоги та просив включити його до переліку вкладників ПАТ «АВАНТ-БАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в розмірі вкладу на суму 59000,0 грн., в порядку передбаченому ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Відповіді на вказаний лист позивач не отримав.

Позивач вважає протиправною бездіяльність щодо не включення його до переліку вкладників ПАТ «АВАНТ-БАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та такою, що суперечить Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та порушує право позивача на отримання гарантованої суми вкладу.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи усіх форм дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 р. № 4452-VІ (далі Закон № 4452-VІ) та врегульовані нормами Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 року №14, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 07.09.2012 року за № 1548/21860 (далі Положення).

Частина 1 статті 3 Закону № 4452-VІ визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами (абз. 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 4452-VІ).

За правилами частин 1-3 ст. 27 Закону № 4452-VІ передбачено, що уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Таким чином вищевикладені норми законодавства забезпечують права і інтереси осіб щодо забезпечення гарантованого Законом № 4452-VІ відшкодування коштів вкладників банку за їх вкладами.

Згідно з п. п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону № 4452-VІ вклад кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Вкладник фізична особа (крім фізичних осіб суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката (п.п.4 ч.1 ст.2 Закону №4452-VІ).

Ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначає, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник), зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу (ч. 2 ст. 509 ЦК України) .

Сторонами у зобовязанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України).

У зобовязанні на стороні боржника або кредитора можуть бути одна або одночасно кілька осіб (ч. 2 ст. 510 ЦК України).

В результаті укладання договорів відступлення права вимоги, за умовами пунктів 1.2.-2.1. договорів, всі права кредитора, передбачені договорами строкових банківських вкладів (депозитів) від 18 лютого 2015 року №Д-Ю/15/1040-28 «Авант-Еталон» та №Д-Ю/15/1040-29 «Авант-Еталон» укладених між первісними кредиторами та ПАТ «АВАНТ-БАНК» перейшли до ОСОБА_1 на загальну суму 59000,0 грн. (пятдесят девять тисяч гривень).

Статтею 12 ЦК України передбачено, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на свій розсуд. Особа може за відплатним або безвідплатним договором передати своє майнове право іншій особі, за винятком випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Як вбачається з наданих до матеріалів справи договорів банківських вкладів (депозитів) від 18 лютого 2015 року №Д-Ю/15/1040-28 «Авант-Еталон» та №Д-Ю/15/1040-29 «Авант-Еталон» вони не містить обмежень щодо можливості передачі кредитором своїх прав або обмеження обсягу прав, які передає кредитор.

Згідно статті 512 ЦК України, кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок:

1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);

2) правонаступництва;

3) виконання обовязку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем);

4) виконання обовязку боржника третьою особою.

Кредитор у зобовязанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Кредитор у зобовязанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первинного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, які існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частина 1 статті 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Закон України Про банки та банківську діяльність не містить обмежень прав вкладників на укладання договорів уступки права вимоги у зв'язку з початком ліквідаційної процедури банку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заміну кредитора у зобов'язаннях по договорах банківських вкладів (депозитів) від 18 лютого 2015 року №Д-Ю/15/1040-28 «Авант-Еталон» та №Д-Ю/15/1040-29 «Авант-Еталон» здійснено у відповідності до порядку, визначеному ст.ст. 512-517 ЦК України.

Аналогічної позиції дотримається Вищій адміністративний суд України, зокрема в ухвалі від 20.02.2014 р. у справі К/9991/7694/11.

Виходячи з викладеного, суд критично оцінює доводи відповідачів про те, що позивач не є вкладником ПАТ «АВАНТ-БАНК» в розумінні Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до п. 4 розд. ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 року №14 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 року за № 1548/21860 (далі по тексту - Положення № 14) перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Приписами п. 6 розд. III Положення встановлено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.

Частиною 2 статті 11 КАС України надано право суду вийти за межі позовних вимог у разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. На думку суду, вихід за межі позовних вимог повинен безумовно узгоджуватися й бути спрямованим на захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, що є завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, та відповідно, на ефективне відновлення порушених прав таких осіб і усунення їх порушень.

У зв'язку з чим, суд вважає, що для ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача та для реалізації завдань адміністративного судочинства, слід вийти за межі позовних вимог і прийняти рішення, яким зобовязати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ АВАНТ-БАНК ОСОБА_2 включити ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню за договорами строкового банківського вкладу (депозиту) від 18 грудня 2015 року №Д-Ю/15/1040-28 Авант-Еталон та №Д-Ю/15/1040-29 Авант-Еталон, та зобовязати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 на підставі додаткової інформації наданої Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ АВАНТ-БАНК ОСОБА_2 до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ АВАНТ-БАНК за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

1. Зобовязати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ АВАНТ-БАНК ОСОБА_2 включити ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню за договорами строкового банківського вкладу (депозиту) №Д-Ю/15/1040-28 Авант-Еталон від 18 грудня 2015 року та №Д-Ю/15/1040-29 Авант-Еталон від 18 грудня 2015 року.

2. Зобовязати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на підставі додаткової інформації наданої Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ АВАНТ-БАНК ОСОБА_2 до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ АВАНТ-БАНК за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (бульвар Т. Шевченка, буд. 33-б, м. Київ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) понесені витрати по сплаті судового збору 551,20 грн. (пятсот пятдесят одна гривня двадцять копійок).

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлено 03.06.2015 року.

Головуючий суддя Данилевич Н.А.

копія вірна

Суддя Данилевич Н.А.