Справа № 820/10975/15
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2016-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"31" травня 2016 р. № 820/10975/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Спірідонова М.О.,

за участю секретаря судового засідання Хмелівської Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб, Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_3 Ворота" в особі Уповноваженої особи ОСОБА_2 гарантування вкладів на тимчасову адміністрацію АТ "ОСОБА_3 ворота" ОСОБА_4
про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд:

- визнати протиправним пункт 2 Наказу Уповноваженої особи ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «ОСОБА_3 Ворота» ОСОБА_4 №79-1 від 23.10.2014 року;

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в ПАТ «ОСОБА_3 Ворота» ОСОБА_4 щодо не включення позивача, ОСОБА_1, до переліку вкладників ПАТ «ОСОБА_3 Ворота», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобовязати Уповноважену особу ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «ОСОБА_3 Ворота» ОСОБА_4 вчинити дії та включити позивача, ОСОБА_1, до переліку вкладників ПАТ «ОСОБА_3 Ворота», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобовязати Уповноважену особу ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «ОСОБА_3 Ворота» ОСОБА_4 подати до ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивача, ОСОБА_1, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «ОСОБА_3 Ворота», за рахунок ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобовязати ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб (м. Київ, бул-р ОСОБА_5, буд. 33-б, ) виплатити ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, грошові кошти в розмірі 193 500 (сто дев'яносто три тисячі п'ятсот) гривень 00 копійок.

- стягнути з Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Ворота» () та ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб (м. Київ, бул-р ОСОБА_5, буд. 33-б, ) на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, витрати по справі, а саме, судовий збір в розмірі 3 153,00 (три тисячі сто п'ятдесят три) гривні 00 копійок.

В обґрунтування позову зазначено, що позивача було протиправно не включено до Реєстру вкладників на підставі складеного Уповноваженою особою фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в Публічному акціонерному товаристві "ОСОБА_3 ВОРОТА" ОСОБА_4 повного переліку вкладників цього банку, який за діючим законодавством затверджується рішенням фонду гарантування вкладів. Таку бездіяльність позивач вважає незаконною та такою, що не відповідає діючому законодавству України.

В судове засідання представник позивача зявився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб в судове засідання зявився, проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі.

Представник відповідача - Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в Публічному акціонерному товаристві" ОСОБА_3 ВОРОТА" ОСОБА_4, в судове засідання зявився, проти задоволення позовних вимог заперечував.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ПАТ "ОСОБА_3 ворота" 11.06.2014 року укладено договір банківського рахунку №ID7345336, відповідно до якого банк відкрив позивачу поточний рахунок в національній валюті за № 2621. За умовами Договору банківського вкладу Банк відкриває клієнту поточний рахунок в гривні та здійснює його розрахунково-касове обслуговування.

Того ж дня між позивачем та АТ "МЕА "ЕЛТА" укладено договір позики №4, відповідно до якого підприємство надало позивачу позику в сумі 193500,00 грн. строком до 11.06.2016 р.

12.06.2014 року на рахунок позивача, АТ "МЕА "ЕЛТА" перерахувало грошові кошти у розмірі 193500,00 грн., що підтверджується випискою по рахунку. Кошти на поточному рахунку позивача з моменту їх перерахування та на час звернення до суду залишалися на його рахунку.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 31.07.2014 року № 456 "Про віднесення ПАТ "ОСОБА_3 ВОРОТА" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб 01.08.2014 року прийнято рішення № 67 про запровадження з 04.08.2014 року по 04.11.2014 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженою особою ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ "ОСОБА_3 ВОРОТА" ОСОБА_4.

З 15 жовтня 2014 року ПАТ "ОСОБА_3 ворота" розпочало виплати коштів вкладникам за договорами, строк дії яких закінчився по 04 серпня 2014 року включно, та за договорами банківського рахунку (поточні та карткові рахунки). Виплати коштів здійснювалися протягом терміну дії тимчасової адміністрації через установи ПАТ "Комерційний банк "Стандарт". З 20.02.2015 року в банку "Комерційний банк "Стандарт" введена тимчасова адміністрація.

На звернення позивача від 27.10.2014 року тимчасова адміністрація в ПАТ "ОСОБА_3 Ворота" повідомила, що виконавчою дирекцією ОСОБА_2 прийнято рішення тимчасово не здійснювати виплати вкладникам фізичним особам, на рахунки яких внаслідок сумнівних операцій з повязаними юридичними особами отримані грошові кошти в період, коли ОСОБА_3 не у повній мірі виконувались свої зобовязання перед вкладниками та у провадженні СУ ГУМВС України у Харківській області перебуває кримінальне провадження за вищевказаним фактом, а з огляду на те, що остаточного рішення у кримінальному провадженні не прийнято, підстав для ініціювання перегляду прийнятого рішення ОСОБА_2 на даний час не вбачається.

31.10.2014 року відповідно до рішення виконавчої дирекції ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб №114 "Про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "ОСОБА_3 Ворота" продовжено тимчасову адміністрацію в ПАТ "ОСОБА_3 Ворота" повноваження уповноваженої особи ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ "ОСОБА_3 Ворота" до 04.12.2014 року.

04.12.2014 року Правлінням Національного банку України прийнято постанову №781 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "ОСОБА_3 Ворота".

05.12.2014 року, на виконання вищевказаної постанови Національного банку України, виконавчою дирекцією ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №142 "Про початок процедури ліквідації АТ "ОСОБА_3 Ворота" та призначення уповноваженої особи ОСОБА_2 на ліквідацію банку".

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Щодо посилання позивача на ту обставину, що відповідачами безпідставно не включено її, як вкладника у розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі ЗУ «Про СГВФО») до Переліку та Загального реєстру вкладників неплатоспроможного ОСОБА_3, що мають право на відшкодування вкладів за рахунок ФГВФО, оскільки на думку Позивачки, зазначені документи мали складатися відповідачами в ході виведення неплатоспроможного ОСОБА_3 з ринку, а її не включення у Перелік та Загальний реєстр вкладників, що мають право на відшкодування за вкладами за рахунок ФГВФО то зазначене посилання суд вважає безпідставним, оскільки як було встановлено судом під час здійснення тимчасової адміністрації в неплатоспроможному АТ «ОСОБА_3 ВОРОТА» та до затвердження ОСОБА_2 плану врегулювання, Банк повинен був виконувати свої зобовязання перед вкладниками за депозитними договорами, строк яких закінчився станом на 04.08.2014, та за договорами банківського рахунку вкладників (п. 1 ч. 6 ст. 36 Закону «Про СГВФО»).

У звязку із істотним відтоком ресурсної бази та набуття ОСОБА_3 ознак стійкої неплатоспроможності, свої зобовязання перед вкладниками фізичними особами за власний кошт він виконувати не міг та звернувся до ОСОБА_2 за отриманням цільової позики (у відповідності до абзацу 9 ч. 6 ст. 36 Закону).

Відповідно до наведеної норми Закону, п. 7 розділу II та п. 8 розділу I Положення «Про порядок відшкодування ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами», затвердженого Рішення виконавчої дирекції ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб № 14 від 09.08.2012, а також відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону надання цільової позики віднесено виключно на розсуд ОСОБА_2, оскільки її надання не свідчить про відшкодування коштів вкладникам неплатоспроможного банку за рахунок коштів ОСОБА_2, а є лише заходом фінансової підтримки неплатоспроможного банку у виконанні його зобовязань перед вкладниками під час здійснення тимчасової адміністрації.

У силу приписів ст. 29 та п. 3 ч. 1 ст. Закону «Про СГВФО» після надання неплатоспроможному ОСОБА_3 цільової позики для здійснення останнім виплат вкладникам ФГВФО стає кредитором ОСОБА_3 третьої черги на видану суму коштів.

Отже, аналізуючи вищезазначені положення суд приходить до висновку, що в жодному випадку сума цільової позики не є сумою відшкодування ФГВФО сум вкладів вкладникам неплатоспроможного ОСОБА_3.

Право на відшкодування коштів за рахунок ОСОБА_2 у межах гарантованої суми вкладники набувають лише після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і у випадку затвердження ОСОБА_2 класичного способу виведення банку з ринку шляхом його ліквідації та виплат відшкодування за вкладами за рахунок ОСОБА_2 (п. 1 ч. 2 ст. 39 Закону).

До цього часу ОСОБА_2 може надати позику ОСОБА_3 в повному обсязі для покриття витрат на виплату вкладів всім вкладникам/надати позику в меншому за загальну суму грошових вимог розмірі/вправі взагалі не надавати позику до затвердження плану врегулювання.

ПАТ «БАНК СТАНДАРТ» в період тимчасової адміністрації здійснював функції банку агенту на підставі договору № 1 від 13.10.2014 щодо виплат коштів перед вкладниками АТ «ОСОБА_3 ВОРОТА» за депозитними договорами, строк яких закінчився станом на 04.08.2014 та за договорами банківського рахунку вкладників за рахунок отриманої АТ «ОСОБА_3 ВОРОТА» позики від ОСОБА_2.

Виходячи з вище викладеного суд приходить до висновку, що не включення Уповноваженою особо ОСОБА_2 Позивачки до Додатку № 1 до зазначеного Договору на виплати коштів під час тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики, не є порушенням її прав на відшкодування вкладу по системі гарантування.

Згідно приписів ст. 39 ЗУ «Про СГВФО» протягом 30 днів з дня початку тимчасової адміністрації виконавча дирекція ОСОБА_2 затверджує план врегулювання з обовязковим дотриманням принципу найменших витрат для ОСОБА_2. За рішенням виконавчої дирекції ОСОБА_2 цей строк може бути продовжений до 30 днів.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону План врегулювання складається відповідно до вимог, встановлених актами ОСОБА_2. У плані врегулювання на підставі оцінки фінансового і майнового стану банку визначаються заходи щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку в один із таких способів: 1) ліквідація банку з відшкодуванням з боку ОСОБА_2 коштів за вкладами фізичних осіб у порядку, встановленому цим Законом; 2) ліквідація банку з відчуженням у процесі ліквідації всіх або частини його активів і зобовязань на користь приймаючого банку; 3) відчуження всіх або частини активів і зобовязань неплатоспроможного банку на користь приймаючого банку з відкликанням банківської ліцензії неплатоспроможного банку та подальшою його ліквідацією; 4) створення та продаж інвестору перехідного банку з передачею йому активів і зобовязань неплатоспроможного банку і подальшою ліквідацією неплатоспроможного банку; 5) продаж неплатоспроможного банку інвестору.

Суд зазначає, що ФГВФО був обраний спосіб виведення неплатоспроможного АТ «ОСОБА_3 ВОРОТА» з ринку шляхом відчуження всіх або частини активів і зобовязань неплатоспроможного банку на користь приймаючого банку з відкликанням банківської ліцензії неплатоспроможного банку та подальшою його ліквідацією.

На виконання плану врегулювання 28 листопада 2014 року Уповноваженою особою ОСОБА_2 на тимчасову адміністрацію в ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «ОСОБА_3 ВОРОТА» ОСОБА_4 на виконання затвердженого плану врегулювання було підписано з ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «СТАНДАРТ» договір про передачу частини активів та зобовязань АТ «ОСОБА_3 ВОРОТА».

Відповідно до вказаного договору з 28 листопада 2014 року ПАТ КБ «СТАНДАРТ» набув усіх прав та обовязків боржника перед вкладниками АТ «ОСОБА_3 ВОРОТА» щодо повернення грошових коштів вкладників, залучених АТ «ОСОБА_3 ВОРОТА», і сплати відсотків за договорами банківського рахунку/вкладу, укладеними АТ «ОСОБА_3 ВОРОТА», у межах 200 тисяч гривень.

Наведена інформація міститься у відкритому доступі на веб-сайті ОСОБА_2 в мережі інтернет у розділі «Тимчасова адміністрація та ліквідація банків» у вкладці щодо АТ «ОСОБА_3 ВОРОТА» за адресою: http://www.fg.gov.ua/payments/bank-zoloti-vorota з оголошенням для вкладників, що для проведення ідентифікації, перевірки даних щодо обсягу належних виплат та отримання коштів вкладники АТ «ОСОБА_3 ВОРОТА» можуть звертатись до установ ПАТ КБ «СТАНДАРТ» з паспортом та ідентифікаційним кодом.

Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку, що з наведеного вище вбачається, що з дня передання зобовязань неплатоспроможного ОСОБА_3 перед його вкладниками приймаючому банку, у ФГВФО відсутнє зобовязання вчиняти дії щодо виплат (повернення) коштів вкладникам.

Враховуючи вище викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо визнання протиправною бездіяльність Уповноваженої особи ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в ПАТ «ОСОБА_3 Ворота» ОСОБА_4 щодо не включення позивача, ОСОБА_1, до переліку вкладників ПАТ «ОСОБА_3 Ворота», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб; зобовязання Уповноваженої особи ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «ОСОБА_3 Ворота» ОСОБА_4 вчинити дії та включити позивача, ОСОБА_1, до переліку вкладників ПАТ «ОСОБА_3 Ворота», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб; зобовязання Уповноваженої особи ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «ОСОБА_3 Ворота» ОСОБА_4 подати до ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивача, ОСОБА_1, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «ОСОБА_3 Ворота», за рахунок ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб; зобовязання ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб (м. Київ, бул-р ОСОБА_5, буд. 33-б, ) виплатити ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, грошові кошти в розмірі 193 500 (сто дев'яносто три тисячі п'ятсот) гривень 00 копійок; стягнуння з Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Ворота» () та ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб (м. Київ, бул-р ОСОБА_5, буд. 33-б, ) на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, витрати по справі, а саме, судовий збір в розмірі 3 153,00 (три тисячі сто п'ятдесят три) гривні 00 копійок. є необґрунтованими.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним пункту 2 Наказу Уповноваженої особи ОСОБА_2 № 79-1 від 23.10.2014 р., у відповідності до якого визнано нікчемними всі транзакції та інші правочини згідно переліку, який є додатком до цього наказу, а саме: Банківської операція з переказу 12.06.2014 р. АТ "МЕА "ЕЛТА" зі свого поточного рахунку в ОСОБА_3 193500, 00 грн. безвідсоткової позики на поточний рахунок Позивачки в ОСОБА_3 містить в особі ознаки нікчемного правочину, передбачені ст. 228 ЦК України то суд зазначає, що уповноважена особа вправі вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій; про що вона видає накази та розпорядження (пп 1,3 ч. 2 та п. 2 ч. 3 ст. 37 Закону).

При цьому Закон в жодному разі не обмежує Уповноважену особу ОСОБА_2 виявляти та фіксувати правочини, якщо вони містять в собі ознаки, з наявністю яких інші нормативно правові акти України, зокрема Цивільний кодекс, відносить їх до категорії нікчемних.

У той же час чинне законодавство України не зобовязує Уповноважену особу звертатися до суду з позов про визнання недійсними договорів позики та вчинених на їх виконання банківських операцій з переказу коштів, оскільки нікчемний правочин є недійсним в силу прямої вказівки закону та не потребує його визнання таким в судовому порядку (ч. 2 ст. 215 ЦК України).

Зазначене кореспондується з правовою позицією Верховного суду України, викладеною в п. 4 Постанови пленуму Верховного суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009 р., відповідно до якої нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом.

Судом встановлено та зазначена обставина не заперечувалась позивачем по справі, що 12.06.2014 р. АТ "МЕА "ЕЛТА" (далі підприємство позикодавець) зі свого поточного рахунку в ОСОБА_3 переказав в рамках безвідсоткової позики на рахунок позивачки 193500, 00 грн.

Вище зазначену банківському операцію було визнано такою, що містить в особі ознаки нікчемного правочину, передбачені ст. 228 ЦК України дана обставина була підставою для тимчасового припинити здійснення ОСОБА_3 банківських операцій по рахунку Позивачки на час проведення досудового розслідування та прийняття остаточного процесуального рішення з приводу вчиненого, про що Уповноважена особа повідомив Позивачку у листі № 5936 від 19.11.2014 р.

Перед вирішенням питання щодо виплат переказаних коштів Позивачці під час тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики ОСОБА_2, Уповноважена особа повідомляв ОСОБА_2 про результати перевірки правочинів за участі ОСОБА_3 на предмет законності та про наявність низки правочинів, що містять в собі ознаки нікчемності та потребують додаткової перевірки з боку правоохоронних органів.

За результатами такого повідомлення Уповноваженою особою ФГВФО останнім прийнято рішення № 226/14 від 16.10.2014 про блокування банківських операцій, згідно із поданим Уповноваженою особою списком.

23.10.2014 Уповноваженою особою офіційно прийнято наказ № 79-1 від 23.10.2014 р. про зупинення перерахування/виплати за транзакціями і правочинами, визнання нікчемними згідно із додатком до наказу.

Уповноважена особа звернувся із заявою до правоохоронних органів з приводу виявлених ним нікчемних правочинів з підстав порушення публічного порядку (ст. 228 ЦК України), в тому числі і переказу спірних 1935000, 00 грн. на рахунок Позивачки.

За цією заявою на сьогодні триває досудове слідство.

Виходячи із змісту ст. 214 Кримінально процесуального кодексу України заява вносить до ЄДРДР, а досудове розслідування розпочинається, якщо у скоєному вбачаються ознаки кримінального правопорушення.

Окрім того, в силу частини другої статті 215 ЦК України, норми закону щодо підстав нікчемності правочинів є імперативними, що також кореспондується з правовою позицією Верховного суду України, викладеною у п. 29 постанови Пленуму №9 від 06.11.2009 р.

Суд зазначає, що положеннями Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не обмежено уповноважену особу ОСОБА_2 вчинити дії, право на які передбачені іншими нормами права, зокрема: визнати правочини нікчемними з підстав, що передбачені ЦК України, якщо вони містять в собі ознаки, з наявністю яких чинне законодавство України пов'язує їх недійсність.

Діюче законодавство не зобов'язує уповноважену особу ОСОБА_2 звертатися до суду з позовом про визнання недійсними договорів позики та вчинених на їх виконання банківських операцій з переказу коштів, оскільки нікчемний правочин не потребує визнання його таким в судовому порядку.

На підставі викладеного, фактично вищевказаний договір позики, укладені між позивачем та підприємством-позикодавцем, було визначено уповноваженою особою ОСОБА_2 як нікчемні в силу прямих приписів діючого законодавства. Факт нікчемності правочину був зафіксований відповідним наказом уповноваженої особи ОСОБА_2 від 23.10.2014 року №79-1.

Виходячи з вище викладеного суд приходить до висновку, що у відповідачів не настав встановлений Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" строк, коли вони повинні були складати Перелік вкладників та Загальний реєстр вкладників. В зв'язку з чим, права позивача на момент пред'явлення позову не могли бути порушені, оскільки вони на той час ще не могли бути реалізовані або не реалізовані.

Відповідно до частини 1 статті 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно із статтею 86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Суд зазначає, що позивачем під час розгляду справи не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог.

Натомість відповідачі, як субєкти владних повноважень, заперечуючи проти позову, довели правовірність власних дій, що є предметом оскарження позивачем.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3)обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідачі діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження їм надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), добросовісно та розсудливо.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 86, ч.1 ст.158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України Харківський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб, Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_3 Ворота" в особі Уповноваженої особи ОСОБА_2 гарантування вкладів на тимчасову адміністрацію АТ "ОСОБА_3 ворота" ОСОБА_4 про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії відмовити

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні.

Якщо субєкта владних повноважень, у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова у повному обсязі виготовлена 03 червня 2016 року.

Суддя Спірідонов М.О.