Справа № 813/497/15
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2016-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" червня 2016 р. м. Київ К/800/41689/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого Рецебуринського Ю.Й.,

Суддів Стародуба О.П.,

Швеця В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (далі - ГУ МВС України у Львівській області), Личаківського районного відділу Львівського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (далі - Личаківський РВ Львівського МУ ГУ МВС України у Львівській області) про визнання дій протиправними, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

за касаційною скаргою Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 19 червня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 серпня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому, з врахуванням доповнень, просив: визнати протиправними дії ГУ МВС України у Львівській області по винесенню наказу про звільнення ОСОБА_2; скасувати наказ ГУ МВС України у Львівській області від 26 грудня 2014 року №670 в частині звільнення ОСОБА_2 з органів внутрішіх справ; поновити ОСОБА_3 на попередній роботі на посаді першого заступника начальника районного відділу - начальника слідчого відділення Личаківського районного відділу Львівського МУ ГУ МВС України у Львівській області; зобов'язати Личаківський РВ Львівського МУ ГУ МВС України у Львівській області відшкодувати ОСОБА_2 грошове утримання за вимушені прогули з 31 грудня 2014 року.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 19 червня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 серпня 2015 року, позов задоволено в повному обсязі. Визнано протиправними дії ГУ МВС України у Львівській області по винесенню наказу від 26 грудня 2014 року №670 о/с «По особовому складу» в частині звільнення з органів внутрішніх справ за пунктом 64 «є» (за порушення дисципліни) підполковника міліції ОСОБА_2 (М-086953), першого заступника начальника районного відділу - начальника слідчого відділення Личаківського районного відділу Львівського МУ ГУ МВС України у Львівській області, з 31 грудня 2014 року. Визнано протиправним та скасовано наказ ГУ МВС України у Львівській області від 26 грудня 2014 року №670 о/с «По особовому складу» в частині звільнення з органів внутрішніх справ за пунктом 64 «є» (за порушення дисципліни) підполковника міліції ОСОБА_2, першого заступника начальника районного відділу - начальника слідчого відділення Личаківського районного відділу Львівського МУ ГУ МВС у Львівській області, з 31 грудня 2014 року. Поновлено ОСОБА_2 на службі в органах внутрішніх справ на посаді першого заступника начальника районного відділу - начальника слідчого відділення Личаківського РВ Львівського МУ ГУ МВС України у Львівській області з 1 січня 2015 року. Стягнуто з Личаківського РВ Львівського МУ ГУ МВС України у Львівській області на користь ОСОБА_2 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу в розмірі 32732 грн 63 коп без урахування сум обов'язкових до сплати податків та зборів.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалені ними судові рішення, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

З'ясувавши обставини справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права згідно статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про задоволення касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 працював на посаді першого заступника начальника райвідділу - начальника слідчого відділення Личаківського РВ Львівського МУ ГУ МВС України у Львівській області.

Наказом ГУ МВС України у Львівській області від 24 березня 2014 року №396 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності першого заступника начальника відділу - начальника СВ Личаківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області підполковника міліції ОСОБА_2.» за грубе порушення службової дисципліни, вимог Дисциплінарного статуту ОВС України та наказів МВС України від 16 березня 2007 року №81, від 26 березня 2010 року №90, що виразилось у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного спяніння та без посвідчення водія, а також скоєння злочину, що дискредитує звання працівника правоохоронного органу на ОСОБА_2 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ. Даний наказ був оскаржений до суду.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2014 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2015 року у справі №813/4837/14 за позовом ОСОБА_2 до ГУ МВС України у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу, відмовлено у задоволенні позову.

Відповідно до наказу ГУ МВС України у Львівській області від 26 грудня 2014 року №670 о/с підполковника міліції ОСОБА_2 (М-086953), першого заступника начальника районнного відділу - начальника слідчого відділення Личаківського РВ ЛМУ ГУМВС звільнено з органів внутрішніх справ з 31 грудня 2014 року за порушення дисципліни. Підставою звільнення зазначено наказ ГУМВС України у Львівській області від 24 березня 2014 року №396.

Задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій виходили з того, що на позивача накладено дисциплінарне стягнення - звільнення з органів внутрішніх справ згідно наказу ГУ МВС України у Львівській області від 24 березня 2014 року №396, виконано дисциплінарне стягнення відповідачем лише 26 грудня 2014 року відповідно до наказу ГУ МВС України у Львівській області №670 о/с, тобто після спливу місячного строку з дня накладення дисциплінарного стягнення в порушення вимог статті 18 Дисциплінарного статуту, у якій вказано, що після закінчення цього строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року №3460-IV (далі - Дисциплінарний статут) службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції, законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно з статтею 2 Дисциплінарного статуту дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни може бути накладено такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з органів внутрішніх справ.

Порядок накладання дисциплінарних стягнень визначено статтею 14 Дисциплінарного статуту, відповідно до якої, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник, або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення.

Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності під підпис. У разі звільнення з органів внутрішніх справ видається витяг з наказу.

За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Відповідно до статті 16 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення накладається у строк до одного місяця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику. У разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці.

Згідно з статтею 18 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його накладення, не враховуючи періоду перебування особи рядового або начальницького складу у відпустці, відрядженні або її тимчасової непрацездатності. Після закінчення цього строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади та звільнення з органів внутрішніх справ, накладені на осіб рядового і начальницького складу, які тимчасово непрацездатні або перебувають у відпустці, відрядженні, виконуються після їх прибуття до місця проходження служби. Особи, з вини яких накладені дисциплінарні стягнення не виконані без поважних причин, несуть відповідальність за цим Статутом. У разі подання скарги виконання накладеного дисциплінарного стягнення не припиняється.

Такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади, пониження в спеціальному званні та звільнення з органів внутрішніх справ, вважаються виконаними після видання наказу по особовому складу.

Задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій виходили з того, що відповідачем порушено вимоги статті 18 Дисциплінарного стату щодо дотримання місячного строку з дня накладення дисциплінарного стягнення відносно позивача.

Проте, судами попередніх інстанцій не надано оцінки доводам відповідача щодо перебування позивача на лікарняному з моменту видачі наказу про накладення дисциплінарного стягнення до 13 грудня 2014 року включно, що могло вплинути на строки виконання дисциплінарного стягнення. Крім того, судами не досліджено посилання відповідача щодо того, що з 13 грудня 2014 року позивачем не було надано відповідачу відповідних листків про його тимчасову непрацездатність.

Частиною першою статті 220 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно зі статтею 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И ЛА:

Касаційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області задовольнити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 19 червня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 серпня 2015 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута у порядку і з підстав, передбачених статтями 235-237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ю.Й. Рецебуринський

Судді О.П. Стародуб

В.В. Швець