Справа № 815/6914/15
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2016-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6914/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Самойлюк Г.П.,

при секретарі: Піньковській О.С.

сторін:

позивач: ОСОБА_1 (представник за довіреністю)

відповідачі: не з'явився

треті особи: не з'явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до відділу Держгеокадастру у м. Білгороді-Дністровському Одеської області, відділу Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3, Затоківська селищна рада про скасування запису, анулювання кадастрового номера, -

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 31 травня 2016 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 до відділу Держгеокадастру у м. Білгороді-Дністровському Одеської області, відділу Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3, Затоківська селищна рада, в якому позивач, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить:

визнати протиправним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно відділу Реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції від 11.11.2014 р., індексний номер 29312920, видане ОСОБА_3;

скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності запис про право власності (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 03) реєстрацію за ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) права власності на земельну ділянку площею 0,0446 га за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, «Кінаповець», садівничий кооператив (район «Сонячний»), земельна ділянка НОМЕР_3;

анулювати кадастровий номер НОМЕР_4, який присвоєно земельній ділянці, площею 0,0446 га за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, «Кінаповець», садівничий кооператив (район «Сонячний»), земельна ділянка НОМЕР_3.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_2 є власницею земельної ділянки НОМЕР_5, площею 0,045 га на підставі рішення Затоківської селищної ради № 63 від 21.10.1999р. Позивач, посилаючись на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 05.09.2013 р., яким визнано недійсним державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, серія НОМЕР_6, площею 0, 0895 га, яка розташована за адресою: Одеська область м. Білгород-Дністровський, смт.Затока, CK "Кинаповець", який зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 24, зазначає, що, незважаючи на існування цього рішення суду ОСОБА_4 (чоловік відповідача) звернувся до відділу Реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції та зробив поділ земельної ділянки, розділивши земельну ділянку НОМЕР_5 на дві ділянки: земельну ділянку НОМЕР_5 та НОМЕР_3 (спірна ділянка), площею 0,0446 га. Відтак, на думку позивача, відсутні передумови виникнення у ОСОБА_3 права власності на земельну ділянку площею 0,046 га, оскільки її право виникло 11.11.2014р., тобто в той час, коли набрало чинності рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 05.09.2013 р. у справі 2-2726/11, яким скасовано державний акт на земельну ділянку площею 0,895 га.

Ухвалою суду від 31.05.2016р. закрито провадження у справі в частині позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно відділу Реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції від 11.11.2014 р., індексний номер 29312920, виданого ОСОБА_3.

У судовому засіданні представник позивача, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та в уточненому адміністративному позові, підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідачі та треті особи до судового засідання не з'явились, явку представників не забезпечили, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином та завчасно.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд,-

ВСТАНОВИВ:

У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься запис про реєстрацію права власності (номер запису про право власності 7645412) за ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), внесений державним реєстратором реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області ОСОБА_5, щодо об'єкта нерухомого майна земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_4), площею 0,0446 га за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, «Кінаповець», садівничий кооператив (район «Сонячний»), земельна ділянка НОМЕР_3. Цільове призначення земельної ділянки - для колективного садівництва. Реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 03. Зазначене вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 56435085 від 31.03.2016р. (а.с. 185).

Підставою виникнення права власності зазначено свідоцтво про право власності, серія та номер: індексн. №29312920, видане 11.11.2014р., видавник: Реєстраційна служба Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області.

Підставою внесення запису про право власності є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 17115544 від 11.11.2014р.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого ОСОБА_3, реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції від 11.11.2014 р., індексний номер 29312920, останній на праві приватної власності належить об'єкт нерухомого майна - земельна ділянка (кадастровий номер НОМЕР_4) площею 0,0446 га за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, «Кінаповець», садівничий кооператив (район «Сонячний») (а.с.16).

Всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Оцінюючи правомірність дій відповідача, суд керувався критеріями, закріпленими у ч.3 ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб'єкта.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд з'ясовує, чи використане повноваження, надане суб'єкту владних повноважень, з належною метою; обґрунтовано, тобто вчинено через вмотивовані дії; безсторонньо, тобто без проявлення неупередженості до особи, стосовно якої вчиняється дія; добросовісно, тобто щиро, правдиво, чесно; розсудливо, тобто доцільно з точки зору законів логіки і загальноприйнятих моральних стандартів; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, тобто з рівним ставленням до осіб; пропорційно та адекватно; досягнення розумного балансу між публічними інтересами та інтересами конкретної особи.

Тому вирішуючи справу стосовно позовних вимог про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності запису про право власності (реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 03) реєстрацію за ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) права власності на земельну ділянку площею 0,0446 га за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, «Кінаповець», садівничий кооператив (район «Сонячний»), земельна ділянка НОМЕР_3, перш за все слід дослідити питання наявності підстав для такої реєстрації.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; державний реєстр речових прав на нерухоме - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані права і обтяження, суб'єктів прав, об'єкти нерухомого майна, документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; порядок ведення Державного реєстру прав визначає Кабінет Міністрів України.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам, яка проводиться на підставі заяви власника, іншого право набувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи, разом із якою подаються оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, їх копії, засвідчені в установленому порядку.

Згідно з п.2 ч.1 ст.19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав проводиться, зокрема, на підставі свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону.

Відповідно до ст.26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

У матеріалах справи міститься рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.09.2013 р. у справі № 2-2726/11, яким визнано недійсним державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, серія НОМЕР_6, плошею 0,0895 га, яка розташована за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт.Затока, СК «Кинаповець», ділянка НОМЕР_5, який зареєстрований у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 24, виданий ОСОБА_4; скасовано державну реєстрацію вищевказаної земельної ділянки (а.с. 8-12).

Також позивачем надано рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.12.2010р. у справі № 2-144, яким зобов'язано ОСОБА_4 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у користуванні ділянкою НОМЕР_8 СК «Кінаповець», смт. Затока, м. Білгород-Дністровський шляхом звільнення проїзду, проходу до ділянки (а.с. 13-15); державний акт на право власності на землю; витяг з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_7) площею 0,0604 га, розташовану за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, СК «Кінаповець», ділянка НОМЕР_8 (а.с. 56-58; 125; 126).

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, запис про право власності (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 03) від 31.03.2016р. та витягу з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.11.2014р., реєстрацію за ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) права власності на земельну ділянку площею 0,0446 га за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, «Кінаповець», садівничий кооператив (район «Сонячний»), земельна ділянка НОМЕР_3, здійснено на підставі свідоцтва про право власності №29312920, виданого 11.11.2014р. Реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області (а.с. 17, 185-186). Дане свідоцтво не визнано недійсним, не скасовано, зокрема, протилежного позивачем не доведено.

Суд вважає необґрунтованими посилання позивача як на підставу для задоволення позову на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 05.09.2013 р., яким визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_6 на право приватної власності на земельну ділянку площею 0, 0895 га, оскільки земельну ділянку НОМЕР_3 за ОСОБА_3 зареєстровано на підставі свідоцтва про право власності №29312920 від 11.11.2014р. виданого Реєстраційною службою Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області..

При цьому, суд вважає безпідставними та такими, що не ґрунтуються на приписах діючого законодавства, твердження позивача про те, що свідоцтво про право власності на земельну ділянку не є підставою для внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, оскільки останнє не є правовстановлюючим документом, з огляду на наступне.

Законом України «Про державну реєстрацію речових прав не нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) передбачалось, що право власності на нерухоме майно (в т.ч. і земельні ділянки) посвідчує свідоцтво про право власності на нерухоме майно, головним завданням якого є підтвердження виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно. У свою чергу Земельним кодексом України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125). Таким чином, у випадках проведення державної реєстрації права власності з виданням відповідного свідоцтва до 1 січня 2016 року саме відомості про видане свідоцтво вносилися до відомостей про підставу виникнення права власності.

Вирішуючи спір, суд зважає, що в силу вимог ч.2 ст.49 КАС України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки, що з огляду на запроваджений ст.8 Конституції України принцип верховенства права та в кореспонденції з приписами ч.1 ст.71 КАС України означає абсолютний і безумовний обов'язок кожної особи, яка бере участь в адміністративній справі довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому належність доказу означає встановлення інформації (фактичних даних), які визначають предмет доказування. Зміст фактичних даних повинен відповідати їх формі, а саме документально підтверджувати певні обставини, на які посилається сторона, тобто мати ознаку допустимості, що виключає суперечливість поєднання змісту та форми доказу. Останній критерій є обов'язковою ознакою для правової придатності доказу та його достовірності, що, в свою чергу, визначає якісну оцінку вже наявного доказу як належного та допустимого, тобто дозволяє перевірити його правдоподібність та відповідність реальній дійсності у співвідношенні з іншими засобами доказування.

Твердження позивача не підтверджені належними доказами, спростовуються матеріалами справи та є передчасними.

Одночасно суд зазначає, що Законом України від 26 листопада 2015 року N 834-VIII, що набув чинності з 01.01.2016року, до Закону N 1952-IV внесено зміни шляхом викладення його в новій редакції.

Так, ст.26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" в редакції Закону України N 834-VIII врегульовано питання внесення записів до Державного реєстру прав, змін до них та їх скасування.

Згідно ч.1 ст.26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

У разі зміни ідентифікаційних даних суб'єкта права, відомостей про об'єкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), за заявою власника чи іншого правонабувача, а також у випадку, передбаченому підпунктом "в" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, вносяться зміни до записів Державного реєстру прав.

У разі якщо помилка в реєстрі впливає на права третіх осіб, зміни до Державного реєстру прав вносяться на підставі відповідного рішення суду.

Подання та отримання документів за заявою про внесення змін до записів Державного реєстру прав здійснюються у порядку, передбаченому для державної реєстрації прав.

Частиною 2 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується.

За приписами ч.3 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", у разі скасування на підставі рішення суду рішення про внесення змін до запису Державного реєстру прав, про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна відповідний запис скасовується.

Частиною 4 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про відмову в державній реєстрації прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "б" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування відповідного рішення та відновлюється розгляд документів за відповідною заявою у сфері державної реєстрації прав.

Враховуючи наведене, приймаючи до уваги встановлені судом обставини в сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності запису про право власності (реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 03) реєстрацію за ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) права власності на земельну ділянку площею 0,0446 га за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, «Кінаповець», садівничий кооператив (район «Сонячний»), земельна ділянка НОМЕР_3.

Щодо позовних вимог стосовно анулювання кадастрового номера НОМЕР_4, який присвоєно земельній ділянці, площею 0,0446 га за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, «Кінаповець», садівничий кооператив (район «Сонячний»), земельна ділянка НОМЕР_3, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Частинами 2-6 ст.25 Закону України "Про Державний земельний кадастр" встановлено, що поземельна книга відкривається одночасно з державною реєстрацією земельної ділянки. Поземельна книга ведеться в паперовій та електронній (цифровій) формі. Поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. До Поземельної книги в паперовій формі долучаються всі документи, які стали підставою для внесення відомостей до неї. Форма Поземельної книги та порядок її ведення визначаються Порядком ведення Державного земельного кадастру.

Згідно ч.ч.1, 3, 5 ст. 26 Закону України "Про Державний земельний кадастр" при відкритті Поземельної книги відомості до неї вносяться на підставі документації, яка подана для державної реєстрації земельної ділянки (крім відомостей про власників та користувачів земельної ділянки). Зміни до відомостей про земельну ділянку (крім випадків, визначених у частині другій цієї статті) вносяться до Поземельної книги за заявою власника або користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності на підставі документації, передбаченої цим Законом. Державний кадастровий реєстратор, який здійснює ведення Поземельної книги, протягом чотирнадцяти робочих днів з дати реєстрації заяви вносить до Поземельної книги інформацію про зміну відомостей про земельну ділянку або надає мотивовану відмову у внесенні таких відомостей.

Згідно п.67 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1051 від 17.10.2012р. (далі - Постанова № 1051), внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється виключно на підставі та відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр" та цього Порядку.

Пунктом 50 Постанови № 1051 передбачено, що дата відкриття Поземельної книги є датою державної реєстрації земельної ділянки. Номером Поземельної книги є кадастровий номер земельної ділянки.

Згідно п.60 Постанови № 1051 запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду.

Згідно п.п.61, 62 Постанови № 1051 скасування (поновлення) запису в Поземельній книзі здійснюється шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про його скасування (поновлення) із зазначенням дати та підстави для скасування (поновлення), посади, прізвища та ініціалів Державного кадастрового реєстратора, який скасував (поновив) запис, та формування з використанням програмного забезпечення Державного земельного кадастру нових аркушів Поземельної книги, які засвідчуються: в електронній (цифровій) формі - електронним цифровим підписом Державного кадастрового реєстратора; у паперовій формі - підписом Державного кадастрового реєстратора та скріплюються його печаткою. Державний кадастровий реєстратор письмово повідомляє протягом трьох робочих днів особу, на яку зареєстрована земельна ділянка, про скасування (поновлення) запису за формою згідно з додатком 10.

Згідно п. 116 Постанови № 1051 внесення до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) про зареєстровану земельну ділянку, зазначених у пункті 24 цього Порядку, здійснюється шляхом внесення таких відомостей до відповідної Поземельної книги.

У разі коли до Державного земельного кадастру вносяться відомості (зміни до них) про зареєстровану раніше земельну ділянку, на яку відповідно до цього Порядку Поземельна книга не відкривалася, такі відомості (зміни до них) вносяться до неї після її відкриття відповідно до пунктів 49-54 цього Порядку.

Приписами ст. 202 ЗК України визначено, що державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі в порядку, встановленому Законом.

Тобто в межах позовних вимог, що були заявлені ОСОБА_2, йдеться про анулювати кадастрового номера НОМЕР_4, який присвоєно земельній ділянці, площею 0,0446 га за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, «Кінаповець», садівничий кооператив (район «Сонячний»), земельна ділянка НОМЕР_3, а не скасування державної реєстрації земельної ділянки у розумінні вищенаведених приписів діючого законодавства.

Разом з тим, суд зазначає, що згідно ч.1 ст.1 Закону України "Про Державний земельний кадастр" кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Частиною 6 ст.16 Закону України "Про Державний земельний кадастр" передбачено, що кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера.

Аналогічні положення містяться у п.29 Постанови № 1051, в якому також зазначено, що кадастровий номер земельної ділянки присвоюється за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру. Кадастровий номер присвоюється земельній ділянці незалежно від форми власності. У разі переходу права власності на земельну ділянку від однієї особи до іншої, виникнення інших, крім права власності, речових прав на земельну ділянку, зміни речових прав на земельну ділянку, інших відомостей про неї кадастровий номер не змінюється. У разі поділу чи об'єднання земельній ділянці присвоюється новий кадастровий номер.

Як вбачається з наведеного, позивачем обрано неналежний спосіб захисту власних прав та інтересів в частині позовних вимог щодо анулювання кадастрового номера НОМЕР_4, який присвоєно земельній ділянці НОМЕР_3, площею 0,0446 га за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, «Кінаповець», садівничий кооператив (район «Сонячний»).

Водночас, суд наголошує, що захист прав здійснюється у разі їх порушення. З цього слідує, що під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав позивача, адже без цього не можна виконати завдання судочинства. Якщо позивач не довів факту порушення особисто своїх прав, то навіть у разі, якщо дії суб'єкта владних повноважень є протиправними, підстав для задоволення позову немає. Звернення до суду є способом захисту порушених суб'єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

Об'єктом судового захисту є права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Для розкриття цих категорій необхідно звернути увагу на Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 ЦПК України (справа про охоронюваний законом інтерес) від 01 грудня 2004 року №18-рп/2004 (справа N 1-10/2004). Системний аналіз, який проведено Конституційним Судом України, свідчить, що поняття "охоронюваний законом інтерес" у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права" має один і той же зміст.

З урахуванням наведених вище міркувань Конституційний Суд України вирішив, що поняття "охоронюваний законом інтерес" треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам.

Приймаючи до уваги наведене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог щодо анулювання кадастрового номера НОМЕР_4, який присвоєно земельній ділянці, площею 0,0446 га за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, «Кінаповець», садівничий кооператив (район «Сонячний»), земельна ділянка НОМЕР_3, слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Статтею 86 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відтак, приймаючи до уваги вищевикладене та оцінюючи наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. У зв'язку з тим, що у задоволенні позовних вимог позивача суд відмовляє у повному обсязі, стягнення з відповідача судового збору також не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 11, 71, 86, 159-164, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до відділу Держгеокадастру у м. Білгороді-Дністровському Одеської області, відділу Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3, Затоківська селищна рада про скасування запису, анулювання кадастрового номера,- відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 06.06.2016р.

Суддя: Г.П. Самойлюк

Клопотання третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3 про закриття провадження у справі, - задовольнити частково.

Провадження у справі №815/6914/15 за позовом ОСОБА_2 до відділу Держгеокадастру у м. Білгороді-Дністровському Одеської області, відділу Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3, Затоківська селищна рада закрити в частині позовних вимог, а саме щодо:

визнання протиправним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно відділу Реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції від 11.11.2014 р., індексний номер 29312920, виданого ОСОБА_3.

В іншій частині клопотання, - відмовити.

06 червня 2016 року.