Справа № 757/13551/16-а
Суддя: Москаленко К. О.
Дата ухвалення: 2016-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2016 року Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя Москаленко К.О.,

при секретарі Ольховській М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві в особі Пальохи Олександра Олександровича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

24.03.2016 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову серії ПС3 № 003983 від 19.03.2016 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 і накладення на нього адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП України та закрити провадження в адміністративній справі.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що оскаржувана постанова є незаконною, оскільки винесена з порушенням норм чинного законодавства.

Так, позивач в своїй позовній заяві вказує на те, що він не порушував п. 8.4 (в) ПДР та вимоги знаку 3.34 «Зупинка заборонена». Однак, не зважаючи на його пояснення та заперечення відповідач склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за порушення п. 8.4 ПДР та вимоги знаку 3.34. При цьому позивач послався на те, що він здійснив короткочасну зупинку по АДРЕСА_1, для висадки пасажира з автомобіля та чекав доки автомобіль, що був припаркований на тротуарі випаркується з місця для паркування, що не суперечило правилам п. 8.4 та дорожнього знаку 3.34 ПДР. Крім того зазначив, що він своїм маневром не створив перешкоди дорожнього руху або загрозу безпеці руху.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.

Суд, враховуючи думку представника позивача, керуючись п.4 ч.2 ст.128 КАС України, визнав можливим розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх наданими позивачем доказами, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 19.03.2016року лейтенантом поліції Управління патрульної поліції у м. Києві Пальохою О.О. було складено протокол про адміністративне правопорушення, згідно якого 19.03.2016 о 15-55год. в АДРЕСА_1, ОСОБА_1 на автомобілі марки «Тойота», д.н.з. НОМЕР_1, здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинка заборонена», чим порушив п. 8.4 (в) ПДР. На підставі вказаного протоколу 19.03.2016 було складено постановою серії ПС3 № 003983 у справі про адміністративне правопорушення, притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 і накладено на нього адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с.6).

Диспозиція частини 1 статті 122 КУпАП України передбачає відповідальність за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно вищезазначеної постанови, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 8.4 (в) ПДР.

Відповідно до пункту п. 8.4. (в) ПДР дорожні знаки поділяються на заборонені знаки.Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Згідно зі ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 70 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх. Крім того, у зв'язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб'єкта владних повноважень, ч. 4 ст. 70 КАС України, зобов'язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріли, які можуть бути використані як докази у справі.

Разом з тим, відповідач в судове засідання не з'явився, письмових заперечень та доказів, які б спростовували доводи позивача суду не надав, правомірність свого рішення суду не довів.

Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Виходячи з встановлених обставин згідно пояснень позивача, які не були в порушення вимог ст. 70 КАС України спростовані відповідачем, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам п.3 ч.3 ст. 2 КАС України.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що постанова серії ПС3 № 003983 від 19.03.2016 року є неправомірною та незаконною, в зв'язку з чим вона підлягає скасуванню.

Разом з тим, не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо закриття провадження у адміністративній справі за відсутністю події і складу правопорушення, тобто на підставі п.1 ст. 247 КУпАП України, оскільки таке питання вирішується за правилами, встановленими КУпАП України та, відповідно до ст. 105 КАС України не відноситься до компетенції суду загальної юрисдикції під час розгляду ним адміністративних справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 251, 256 КУпАП, ст. ст. 11, 70, 71, 72, 105, 128, 161, 162, 163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві в особі Пальохи Олександра Олександровича про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ПС3 № 003983 від 19.03.2016, винесену лейтенантом поліції Управління патрульної поліції у м. Києві Пальохою Олександром Олександровичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП України.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Печерського

районного суду м.Києва К.О. Москаленко