Справа № 826/24244/15
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2016-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

01 червня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Губської Л.В., секретаря судового засідання Самсонової М.М., секретаря судового засідання Самсонової М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу Київської міської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 лютого 2016 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АД шина" до Київської міської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «АД Шина» звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Київської міської митниці Державної фіскальної служби України, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № 100270002/2015/700034/2 від 24.09.2015.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що висновки митного органу про заниження позивачем митної вартості товару є необґрунтованими, відповідачем безпідставно не взято до уваги всі документи, що були подані позивачем, які підтверджують достовірність задекларованої вартості товару.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 лютого 2016 р. адміністративний позов задоволено повністю.

Суд першої інстанції виходив з того, що позивачем були подані документи, які підтверджують митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами частин четвертої-п'ятої статті 58 Митного кодексу України, а відповідачем не доведено правомірність прийнятого ним рішення.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 лютого 2016 р. як таку, що прийнято з порушенням норм матеріального права, та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що перевіркою документів було встановлено суперечність відомостей в поданих до митної декларації підтверджуючих документах, внаслідок чого, податкові-повідомлення рішення прийнято правомірно.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, вважає, що апеляційна скарга не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 01.02.2014 між ТОВ «АД Шина» (покупець) та Компанією «DONGYING JINTAІ RUBBER MACHINERY CO., LTD» (продавець) укладено договір поставки автошин № 01022014.

Умови договору наступні: продавець зобов'язується виробити та поставити покупцю пневматичні гумові шини JT RADIAL для легкових автомобілів, автобусів та вантажівок. Товар відвантажується у відповідності до інвойсу, який є невід'ємною частиною даного Договору; поставки, витрати на товар, ризики щодо його пошкодження або знищення підпорядковуються міжнародним правилам інтерпретації комерційних термінів у редакції 2010 року (ІНКОТЕРМС 2010); товар ввозитиметься на митну територію України на умовах СІF (Одеса (Україна), Іллічівськ (Україна)), CFR (Одеса (Україна), Іллічівськ (Україна)), FOB (Циндао ( Китай)); ціна товару визначається в доларах США та вказується в інвойсі до кожної поставки; розрахунки відбуватимуться за умови 30 % передоплати суми інвойсу на користь продавця, решта 70 % сплачується протягом 20 днів з дати відправки товару з порту відвантаження.

22.09.2015 позивачем для митного оформлення товару шини пневматичні гумові для вантажних автомобілів, тип протектора JT 106, торгова марка JT Radial, шина 385/65R22.5 були подані через систему електронного декларування до Київської міської митниці ДФС ВМД від 22.09.2015 № 100270002/2015/259604.

Позивачем митна вартість товару була визначена за основним методом, як то підтверджено інвойсом № JTAD03 від 19.07.2015, за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), та становила 28969,20 доларів США (в національній валюті України сума поставки складала 633126,10 грн., за курсом відносно долару 21,855146 грн.).

На підтвердження митної вартості товару позивачем були подані митному органу наступні документи: міжнародна автомобільна накладна CMR № 174785 від 21.09.2015; коносамент (Bill of Lading) № 581638849 від 30.07.2015; банківський платіжний документ, що стосується товару (MUR) 1567 від 09.07.2015; банківський платіжний документ, що стосується товару (MUR) 1748 від 25.08.2015; рахунок - фактура (інвойс) № JTAD03 від 19.07.2015; страховий поліс № від 30.07.2015; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються № 01022014 від 01.02.2014; сертифікат відповідності UA1.196.0075239-15 від 22.09.2015; інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару (для товарів і транспортних засобів, що не підлягають екологічному контролю) № 2761 від 30.07.2015; сертифікат про походження товару загальної форми № 15С3702М8810/00007 від 20.08.2015; копія митної декларації країни відправлення № 581168450 від 23.07.2015; митна декларація № 100270002.2015.259604 від 22.09.2015.

Відповідачем після отримання вказаного переліку документів було складено та направлене електронне повідомлення на адресу позивача про необхідність надання додаткових документів, а саме: - транспортних (перевізних) документів, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документів, що містять відомості про вартість товару перевезення оцінюваних товарів; - виписки з бухгалтерської документації; - каталогів, специфікацій, прейскурантів (прайс-листів) виробника товару; - копії митної декларації країни відправлення; - висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформації біржових організацій про вартість товару або сировини; - інших платіжних та/або бухгалтерських документів, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

У зв'язку з ненаданням позивачем всіх додаткових документів, відповідачем було прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів № 100270002/2015/70034/2 від 24.09.2015 року, яким позивачу відмовлено в митному оформленні митної декларації № 100270002/2015/259604 від 22.09.2015, оскільки подані до митного оформлення документи не містили відомостей щодо чисельних значень складових митної вартості товарів та містили розбіжності даних, а саме: в інвойсі № JTAD03 від 19.07.2015 зазначені умови поставки СІF, а в експортній декларації країни відправника № 581638849 від 30.07.2015 - FOB. Крім того, однією з причин відмови у прийняті вищевказаної митної декларації стало неподання позивачем до митного оформлення товарного прейскуранту цін, схваленого радою зі сприяння міжнародної торгівлі Китаю та пакувального листа, передбачених Договором.

Відповідач, у зв'язку з ненаданням позивачем всіх додаткових документів та у зв'язку з відсутністю інформації щодо вартісної основи для застосування методів визначення митної вартості на підставі ціни угоди щодо ідентичних товарів і подібних (аналогічних) товарів, а також неможливістю застосування попередніх методів, застосував резервний метод на підставі рівнів митної вартості аналогічних товарів, оформлених раніше 902050000/2015/5122 від 10.08.2015.

На підставі вказаного Рішення відповідачем також було прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації № 100270002/2015/00111 від 24.09.2015, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (далі - картка відмови). Скоригована відповідачем вартість товару склала 272084,82 грн. Після сплати митних платежів товар позивача випущений у вільний обіг за ціною, визначеною митним органом в Рішенні у порядку, визначеному частиною сьомою статті 55 Митного кодексу України, відповідно до ВДМ № 100270002/2015/259697.

Вищенаведені обставини, встановлені судом першої інстанції, перевірені, знайшли своє підтвердження при апеляційному розгляді справи, і не є спірними.

Відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Митний кодекс України від 13.03.2012 р. № 4495-VІ (надалі МК) встановлює порядок визначення митної вартості імпортованих товарів та правила її декларування.

Відповідно до статті 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч.1-3 ст.54 МК контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно п.2 ст. 52 МК декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Пунктом 2 (а) статті VII ГАТТ визначено, що оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару, який обкладається митом, або на вартості аналогічного товару.

Згідно із пунктом 2 (b) статті VII ГАТТ, під «дійсною вартістю» повинна розумітися ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах вільної конкуренції. Якщо дійсна вартість не може бути визначена відповідно до пункту (b), оцінка для митних цілей повинна ґрунтуватися на найближчому еквіваленті, який може бути встановлений.

Відповідно до статті 54 МК України, контроль за правильністю визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. При цьому, митний орган має право упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості.

Частиною другою статті 53 МК України визначено перелік основних документів, які подаються декларантом для підтвердження митної вартості товарів, а саме: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Декларанта було зобов'язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості товару, що передбачені статтею 53 МК України.

Митний орган має право, здійснюючи перевірку та контроль щодо правильності визначення декларантом митної вартості, витребувати додаткові документи. При цьому митниця може вимагати, а суб'єкт господарювання повинен надати, лише належні та необхідні документи, які об'єктивно будуть підтверджувати заявлену митну вартість, а не витребувані з формальних підстав.

Згідно із пунктом 1 глави 1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів (далі - Правила), затверджених наказом Мінфіну від 24 травня 2012 року № 598, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 1 червня 2012 року за № 883/21195, рішення про коригування митної вартості товарів (далі - Рішення) - це закріплення результатів здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів як до, так і після їх випуску відповідно до вимог статей 54 і 55 МК України.

Статтею 57 МК України передбачені такі методи визначення митної вартості товарів: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Відповідно до частини другої статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

З матеріалів справи вбачається, що позивач при подачі митної декларації для підтвердження заявлених відомостей подав необхідний перелік документів для підтвердження митної вартості товару, як то передбачено ст.53 МК України.

Вказана обставина не є спірною.

Відповідач проаналізувавши подані позивачем документи вирішив, що є сумніви у достовірності поданих декларантом відомостей.

Суд першої інстанції зазначив, що надані позивачем до митного оформлення імпортованого товару основні документи згідно з частиною 2 статті 53 Митного кодексу України містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару на умовах постачання СІF м. Одеса.

Колегія суддів з вказаним висновком суду першої інстанції погоджується, оскільки відповідно до пункту 1.5 Договору номенклатура, вартість та кількість товару визначаються в інвойсах до кожної конкретної поставки. В інвойсі № JTAD03 від 19.07.2015 визначені умови поставки - СІF, м. Одеса (Україна), кількість, марка та вартість товару, а також умови оплату товару - 30 % переоплати суми інвойсу на користь продавця, решта 70 % сплачується протягом 20 днів з дати відправки товару з порту відвантаження. На підтвердження виконання умов Договору в частині оплати товару декларантом надано відповідачу платіжні доручення в іноземній валюті MUR 1567 від 09.07.2015 та MUR 1748 від 25.08.2015.

Отже, подані декларантом документи, копії яких наявні у справі, чітко ідентифікують оцінюваний товар, містять дані, що піддаються обчисленню, і підтверджують ціну товару, яка підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджують митну вартість товарів за ціною договору.

Внаслідок вказаного, сумніви, які виникли у відповідача щодо достовірності поданих декларантом відомостей, були необґрунтованими.

Таким чином, враховуючи надані позивачем та відповідачем докази, та положення ч.2 ст.72 КАС України, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскаржувані рішення підлягають скасуванню, як протиправні, оскільки відповідачем не доведено правомірність прийнятого ним рішення та застосування резервного методу.

Стаття 71 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Доводи апелянта не заслуговують уваги, оскільки вони не спростовують вірних висновків суду першої інстанції, які зазначені вище.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування постанови.

Повний текст ухвали виготовлено 06.06.2016р.

Відповідно до положень ст.94 КАС України з апелянта стягуються судові витрати у розмірі 1339,80 грн.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 200, 205, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Київської міської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 лютого 2016 р., залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 лютого 2016 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АД шина" до Київської міської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості, залишити без змін.

Стягнути судові витрати з Київської міської митниці Державної фіскальної служби України у розмірі 1339,80 грн. (тисяча триста тридцять дев`ять грн. 60 коп.) на розрахунковий рахунок - 1007, код ЄДРПОУ - 38004897, МФО банку - 820019, отримувач - УДКСУ у Печерському районі, банк - ГУДКСУ у м. Києві, призначення платежу - *;101;Судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Київський апеляційний адміністративний суд, Код класифікації доходів бюджету 22030001.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

Л.В. Губська

Головуючий суддя Карпушова О.В.

Судді: Епель О.В.

Губська Л.В.