Справа № 816/273/16
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2016-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

06 червня 2016 рокум. ПолтаваСправа № 816/273/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ясиновського І.Г.,

за участю: секретаря судового засідання Петренко О.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру України у Полтавській області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Мокіївська сільська рада, про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

03 березня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру України у Полтавській області про скасування наказу №688 - СГ від 02 березня 2015 року "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" (з урахуванням заяви про зміну предмету позову /а.с. 39-43, т.1/.

В ході судового розгляду справи судом поставлено на обговорення питання щодо закриття провадження у справі.

В судовому засіданні представник позивач заперечував проти закриття провадження у справі.

Представник відповідача в судовому засіданні при вирішенні даного питання покладався на розсуд суду.

Ухвалою суду від 12 квітня 2016 року до участі у справі залучено в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Мокіївську сільську раду Чорнухинського району Полтавської області.

Третя особа - Мокіївська сільська рада Чорнухинського району Полтавської області не забезпечила явку уповноваженого представника в судове засідання, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Судом встановлено, наказом Головного управління Держземагенства у Полтавській області №688-СГ від 02 березня 2015 року надано дозвіл Мокіївській сільській раді на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності площею 52,4 га кадастровий номер :00:016:0039, розташованої в адміністративних межах Мокіївської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області /а.с. 57, т.1/.

Відповідно до інформації Відділу Держгеокадастру у Чорнухинському районі Полтавської області від 14 березня 2016 року №22-1626-0.3-52/2-16 земельна ділянка загальною площею 52,4 га кадастровий номер :00:016:0039 була поділена від 30 грудня 2015 року відповідно технічної документації з землеустрою щодо поділу земельної ділянки відповідно наказу "Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки" від 02 березня 2015 року № 688 - СГ головного управління Держеокадастру у Полтавській області /а.с.56, т.1/.

До матеріалів справи відповідачем надано накази Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою фізичним особам внаслідок такого поділу земельної ділянки /а.с.60-80, т.2/.

За змістом статті 6 КАС кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Водночас суб'єктивна оцінка порушення права не є абсолютною. В деяких випадках сам законодавець визначає коло осіб, права яких можуть бути порушені внаслідок бездіяльності, вчинення суб'єктом владних повноважень певних дій чи прийняття актів, правомірно обмежуючи право інших осіб на звернення до суду за захистом порушених прав, свобод або інтересів.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «субєкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Водночас у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Аналогічний правовий висновок висловлений у постанові Верховного суду України від 24 лютого 2015 року (реєстраційний номер 43075090).

Також у постанові ВСУ від 24 лютого 2015 року зазначено, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Статтею 80 Земельного кодексу України установлено, що субєктами права власності на землю є, зокрема, держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Відповідно до статті 2 Земельного кодексу України суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Таким чином, позов, предметом якого є перевірка правильності формування волі однієї із сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав на неї, не може бути розглянутий за правилами, встановленими Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Так, позивачу, Головним управлінням Держземагенства у Полтавській області, надано дозвіл на розробку документації із землеустрою на земельну ділянку за кадастровим номером :00:016:0039 (наказ №5073 - СГ від 03 грудня 2014 року).

В той же час, відповідачем прийнято наказ №688-СГ від 02 березня 2015 року щодо поділу земельної ділянки за кадастровим номером :00:016:0039 площею 52,4 га, який став підставою для закриття кадастрового номера :00:016:0039 та реєстрації земельних ділянок, які утворилися в результаті такого поділу з присвоєнням їм інших кадастрових номерів.

Оскаржуваний наказ відповідача фактично вичерпав свою дію, оскільки був реалізований та після поділу такої земельної ділянки відповідач прийняв окремі рішення про надання окремим фізичним особам дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, які утворилися внаслідок поділу земельної ділянки, на яку свого часу відповідачем було надано аналогічний дозвіл позивачу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду.

Таким чином, станом на момент розгляду цієї справи, одночасно у позивача та інших фізичних осіб, яким надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, утворених внаслідок поділу земельної ділянки, на яку позивач виготовив проект землеустрою, виникло право вимоги до відповідача, як до суб'єкта якому відповідно до закону належить право розпорядження землями державної власності та про розгляд заяви про затвердження проекту землеустрою виготовленого на підставі попередньо наданих відповідачем дозволів, як для позивача так і для окремих фізичних осіб, що, в свою чергу свідчить про виникнення спору про право та не може бути вирішено окружним адміністративним судом в межах адміністративного судочинства.

З викладеного вбачається, що з метою належного способу захисту прав позивача в межах наявного спору та з урахуванням правових висновків ВСУ, спір про правомірність оскаржуваного наказу має вирішуватися у порядку цивільного судочинства, за правилами якого можливий одночасний розгляд вимог про визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, а також зустрічних вимог інших осіб щодо правомірності дій відповідача за наслідками прийняття ним рішень про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою на земельну ділянку позивачу, про поділ такої земельної ділянки та про надання дозволів на розроблення проекту землеустрою на земельні ділянки, які утворилися внаслідок такого поділу.

Оскарження результату волевиявлення державного органу з приводу розпорядження землею знаходиться поза сферою адміністративного судочинства. Тому, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру України у Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Мокіївська сільська рада Чорнухинського району Полтавської області про скасування рішення.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

На підставі викладеного, керуючись пунктом 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Провадження за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру України у Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Мокіївська сільська рада Чорнухинського району Полтавської області про скасування рішення - закрити.

Роз'яснити позивачу його право на звернення до місцевого загального суду із відповідним позовом в порядку, встановленому цивільним судочинством.

Копію ухвали направити особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд.

Повний текст ухвали виготовлено 08 червня 2016 року.

Суддя І.Г. Ясиновський