Справа № 522/18514/13-а
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2016-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" червня 2016 р. м. Київ К/800/23608/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Донця О.Є.,

Чалого С.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_2 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2014 року у справі №522/18514/13 за позовом ОСОБА_2 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області про визнання протиправними дій та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області про визнання протиправними акту перевірки від 24.01.2013, протоколу про адміністративне правопорушення від 24.01.2013 та припису про усунення порушень від 24.01.2013.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що не вчиняв порушень у сфері містобудівної діяльності, зокрема, не зазначав недостовірних даних при заповненні декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2 із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального та матеріального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення та винести нове, яким задовольнити позов повністю.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно з декларацією про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої Інспекцією ДАБК в Одеській області від 08.01.2013, позивачем побудовано житловий будинок з господарськими спорудами на території Таїрівської селищної ради Овідіопольского району в с.Мізікевича.

У січні 2013 року Інспекцією ДАБК в Одеській області проведено позапланову перевірку земельної ділянки № 48 «Енергетик», ж/м «Совіньон», с. Мізікевича, Таїровська селищна рада, Овідіопольского району Одеської області з питань дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, за результатами якої складено акт перевірки дотримання вимог у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 24.01.2013.

Перевіркою встановлено, що будівництво садового будинку здійснено позивачем всупереч даним, поданим у декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

За результатами перевірки відповідачем складено припис від 24.01.2013, яким зобов'язано позивача усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, та протокол про адміністративне правопорушення від 24.01.2013.

Вважаючи зазначені акт, протокол та припис Інспекції протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності будь-яких правових підстав для визнання протиправними акту перевірки, протоколу про адміністративне правопорушення та припису, прийнятих інспекцією ДАБК 24.01.2013.

Залишаючи без змін постанову Приморського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2013 року, суд апеляційної інстанції виходив з наявності факту порушення позивачем вимог містобудівного законодавства в частині подання недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Колегія суддів, виходячи з меж касаційного перегляду, встановлених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає передчасними висновки судів попередніх інстанцій щодо достатності досліджених судами обставин для вирішення спору по суті, з огляду на наступне.

Щодо позовних вимог про скасування акта Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області від 24.01.2013 та протоколу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області від 24.01.2013, колегія суддів вказує наступне.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

При цьому, обов'язковою ознакою дій чи рішень суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до адміністративного суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб'єктів відповідних правовідносин і мають обов'язковий характер.

Акт та протокол про адміністративне правопорушення не породжують обов'язкових юридичних наслідків для позивача, а є лише засобами доказової інформації, на підставі яких контролюючим органом можуть прийняті відповідні рішення у подальшому (припис, постанова тощо).

Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що акт перевірки та протокол про адміністративне правопорушення не є рішеннями суб'єкта владних повноважень у розумінні статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки не зумовлюють виникнення будь-яких прав і обов'язків для особи, діяльність якої перевірялася.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що позовні вимоги про скасування акта перевірки та протоколу про адміністративне правопорушення не є належним способом захисту прав позивача та не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про скасування припису Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області від 24.01.2013, колегія суддів вказує наступне.

У своїй позовній заяві позивач вказує, що будь-яких порушень у сфері містобудівного законодавства ним допущено не було.

За змістом акта перевірки від 24.01.2013 посадовою особою відповідача зазначено про порушення позивачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, а саме: подання недостовірних даних в декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

За наслідками перевірки відповідачем також прийнято припис від 24.01.2013, за змістом якого позивача зобов'язано привести об'єкт будівництва у відповідність до будівельного паспорту від 10.05.2010 № 180.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції оцінки доводам позивача про відсутність будь-яких порушень у сфері містобудівного законодавства не надав.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що постановою Київського районного суду м. Одеси від 06.06.2013 у справі № 520/3344/13-а вже досліджувався факт правомірності спірних акту, протоколу та припису.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, колегія суддів суду апеляційної інстанції погодилась з доводами суду першої інстанції та додатково вказала, що факт будівництва позивачем садового будинку з порушенням вимог містобудівної документації також підтверджено постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 04.06.2013 у справі № 509/1481/13.

Колегія суддів вказує на передчасність зазначених висновків судів попередніх інстанцій з огляду на наступне.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 06.06.2013 у справі № 520/3344/13 відмовлено ОСОБА_2 у скасуванні постанови Інспекції ДАБК в Одеській області від 01.02.2013 № 84 року у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2

При цьому, зі змісту зазначеного судового рішення убачається, що воно мотивоване виключно відсутність процедурних порушень з боку Інспекції при прийнятті спірного рішення. Правомірність винесення припису від 24.01.2013 під час розгляду справи № 520/3344/13 судом не досліджувалась.

Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 04.06.2013 у справі № 509/1481/13, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.10.2013, відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій Таїровської селищної ради Овідіопольського району щодо відмови у видачі довідки про присвоєння адреси житловому будинку, збудованому позивачем.

Водночас, зі змісту зазначеного судового рішення убачається, винесення спірного припису від 24.01.2013 під час розгляду зазначеної справи судом також не досліджувалось. Мотивувальна частині рішення містить лише посилання на припис від 24.01.2013 та на вимоги Інспекції, що даний припис містить.

Тобто, всупереч твердженням судів попередніх інстанцій, наявність чи відсутність факту порушення позивачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, покладеного в основу оскаржуваного припису, не була предметом розгляду у інших судових справах, на які послались суди.

Відповідно до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У даному випадку, відмовляючи у задоволенні позову суди попередніх інстанцій, дійшли передчасного висновку про доведеність вини позивача у вчиненні порушення у сфері містобудівної діяльності.

З огляду на викладене, зважаючи на недотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права щодо повного і всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування постанови Приморського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2013 року та ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2014 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про скасування припису Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області від 24.01.2013.

Судам при новому розгляді спору необхідно належним чином дослідити наявність чи відсутність факту внесення позивачем недостовірних даних в декларацію про готовність об'єкта до експлуатації.

Згідно з статтею 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись статями 160, 167, 220, 222, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2014 року змінити, скасувавши в частині відмови у задоволенні позову про скасування припису Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області від 24.01.2013.

У вказаній частині справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

В іншій частині постанову Приморського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута в порядку статей 235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: