Справа № 808/918/16
Суддя: Нестеренко Людмила Олексіївна
Дата ухвалення: 2016-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 року Справа № 808/918/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нестеренко Л.О., при секретарі судового засідання Фесик А.В.,

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи

за позовною заявою: Публічного акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК»

до: Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3

про: визнання протиправними дій з вилучення запису про іпотеку,

ВСТАНОВИВ:

15 березня 2016 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Публічного акціонерного товариства УКРСОЦБАНК до Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання протиправними дій з вилучення запису про іпотеку №7901430 з державного реєстру іпотек від 16.10.2010.

Згідно з позовною заявою позовні вимоги обґрунтовує наступним. 12 вересня 2008 року між АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_4 був укладений Договір кредиту №153СМБ/08 (далі - Кредитний договір ), згідно якого були надані кредитні кошти в розмірі 65000 (шістдесят п'ять тисяч) доларів США 00 центів зі сплатою 15% (далі - Кредит) річних та кінцевим терміном погашення до 11.09.2016. В забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаними Кредитними договорами щодо погашення кредиту, сплати процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат з ОСОБА_4 (надалі - Іпотекодавець) був укладений Іпотечний договір №153СМБ/08/1і від 12.09.2008 (далі - Договір іпотеки), посвідчений 12.09.2008 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим №4698 та внесена заборона за № 4699/56. Предметом іпотеки за цими договорами є нерухоме майно, а саме: двокімнатна квартира, загальною площею 53,57/кв. м., житловою 20,3 кв. м. розташована за адресою: АДРЕСА_1.

16.12.2010 приватним нотаріусом ОСОБА_3 на підставі ухвали господарського суду Запорізької області від 09.11.2010 по справі № 21/133/10 знято заборону відчуження з належної ОСОБА_4 квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, та без законних підстав вилучено запис про іпотеку у Державному реєстрі іпотек зі вказаного нерухомого майна. Вважає вчинення вказаних дій в частині вилучення запису про іпотеку із Державного реєстру іпотек безпідставними та такими, що суперечать нормам діючого законодавства. Тому просить суд визнати ці дії нотаріуса протиправними.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, зазначених у позові. Просить суд позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні з позовними вимогами не погодився з підстав, викладених у наданих письмових запереченнях. На обґрунтування заперечень зазначив, що 16.12.2010 р. Відповідачем за заявою арбітражного керуючого ОСОБА_5, ліквідатора фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 на підставі наданих заявником документів, а саме, ухвали господарського суду Запорізької області від 09.11.2010 у справі № 21/133/10, а також постанови господарського суду Запорізькій області від 03.06.2010 у тій самій справі про визнання боржника банкрутом та відкриття стосовно нього ліквідаційної процедури, було вчинено такі дії: знято заборону відчуження квартири АДРЕСА_3, що було предметом іпотечного договору № 153СМБ/08/11 від 20.09.2008; виключено відповідний запис з Державного реєстру іпотек. Також, представник відповідача зазначив, що згідно з абз.7 ч.1 ст.23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, яка діяла в 2010 році) з прийняттям господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Отже, постанова господарського суду про визнання боржника банкрутом та відкриття стосовно нього ліквідаційної процедури є документом, з прийняттям якого закон пов'язує настання цілком конкретних наслідків, зокрема, скасування арештів, накладених на майно банкрута, а також інших обмежень щодо розпорядження цим майном. Враховуючи, що згідно зі ст.124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України, у відповідача не було жодних правових підстав для відмови ліквідатору у виключенні запису про заставлене майно банкрута з Державного реєстру іпотек. На підставі викладеного, вважає дії відповідача щодо вилучення запису про іпотеку №7901430 з державного реєстру іпотек від 16.10.2010 цілком правомірними, а позовні вимоги необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши надані до справи матеріали, зясувавши обставини та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом з пояснень сторін та матеріалів справи, 12 вересня 2008 року між АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_4 був укладений Договір кредиту №153СМБ/08, згідно з яким ОСОБА_4 були надані кредитні кошти в розмірі 65000 (шістдесят п'ять тисяч) доларів США зі сплатою 15% річних та кінцевим терміном погашення до 11.09.2016. В забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаними Кредитними договорами щодо погашення кредиту, сплати процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат з ОСОБА_4 був укладений Іпотечний договір №153СМБ/08/1і від 12.09.2008, посвідчений 12.09.2008 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим №4698 та внесена заборона за № 4699/56. Предметом іпотеки за цими договорами є нерухоме майно, а саме: двокімнатна квартира, загальною площею 53,57/кв. м., житловою 20,3 кв. м. розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з ухвалою господарського суду Запорізької області від 09.11.2010 № 21/133/10, скасовано заборони на нерухоме майно банкрута ОСОБА_4, що зареєстровані в Єдиному реєстрі заборон відчуження об»єктів нерухомого майна: запис 3 від 12.09.2008 року 11:18 за № 7901111, підстава іпотечний договір № 153СМБ/08/1і.4698 від 12.09.2008 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1. Заявник ЗОФ АКБ «Укрсоцбанк».

Як вбачається з наданих матеріалів, 16.12.2010 відповідачем за заявою арбітражного керуючого ОСОБА_5, ліквідатора фізичної особи - підприємця ОСОБА_4, на підставі наданих заявником документів, а саме, ухвали господарського суду Запорізької області від 09.11.2010 у справі № 21/133/10, а також постанови господарського суду Запорізької області від 03.06.2010 у тій самій справі про визнання боржника банкрутом та відкриття стосовно нього ліквідаційної процедури, було вчинено такі дії:

- знято заборону відчуження квартири АДРЕСА_3, що було предметом іпотечного договору № 153СМБ/08/1і від 20.09.2008;

- виключено відповідний запис з Державного реєстру іпотек.

Предметом даного позову є оскарження саме цих дій відповідача вилучення запису про іпотеку з Державного реєстру іпотек від 16.10.2010 року.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

За приписами абз.7 ч.1 ст.23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, яка діяла в 2010 році), з прийняттям господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника.

Отже, постанова господарського суду Запорізької області про визнання боржника банкрутом та відкриття стосовно нього ліквідаційної процедури від 03.06.2010 року є документом, з прийняттям якого закон пов'язує настання цілком конкретних наслідків, зокрема, скасування арештів, накладених на майно банкрута, а також інших обмежень щодо розпорядження цим майном. Враховуючи, що згідно зі ст.124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України, у відповідача не було жодних правових підстав для відмови ліквідатору у виключенні запису про заставлене майно банкрута з Державного реєстру іпотек.

Відповідно до приписів п.25 Тимчасового порядку державної реєстрації іпотек, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.2004 №410 (який був чинний на момент вчинення нотаріусом оскаржуваних дій), після виконання зобов'язання, забезпеченого іпотекою, іпотекодержатель зобов'язаний протягом десяти днів надіслати реєстратору письмове повідомлення про виключення запису з Реєстру з обов'язковим зазначенням порядкового номера запису, а запис про обтяження майна іпотекою може бути виключений на підставі рішення суду з обов'язковим зазначенням порядкового номера запису.

Аналіз зазначеної норми передбачає, що виключення запису з реєстру іпотек на підставі письмового повідомлення іпотекодержателя про виконання забезпеченого іпотекою зобов'язання або судового рішення з обов'язковим зазначенням порядкового номеру запису не звільняють відповідача від зобов'язання виконувати прямий припис Закону, що містить цілком самостійний випадок зняття всіх заборон і обмежень з майна боржника.

Крім того, згідно з ч.3 ст.113 Конституції України та з огляду на роз'яснення Міністерства юстиції України (Лист від 01.2009 № Н-35267-18), Закон України має вищу юридичну силу, ніж підзаконний акт (зокрема, постанова Кабінету Міністрів України), а отже у разі будь-яких суперечностей між нормами вказаних нормативних актів слід керуватися нормами Закону України.

Суд приходить до висновку, що виключення з Державного реєстру іпотек запису про обтяження іпотекою майна банкрута само по собі за жодних обставин не могло завдати шкоди інтересам позивача, адже згідно зі ст.ст.26, 29, 30, 31, 48 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, що діяла в 2010 році) ліквідаційна процедура стосовно боржника, визнаного банкрутом, полягає у виявленні, оцінці та реалізації всього його майна з наступним задоволенням, за рахунок отриманих коштів, вимог кредиторів в порядку встановленої черговості, яка враховує переважне право заставодержателя на задоволення його вимог за рахунок реалізації заставленого майна.

Як було наведено вище, позивач входив до складу виявлених судом кредиторів банкрута, що чітко вбачалося із наданих ліквідатором ухвали і постанови господарського суду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вчиняючи дії щодо виключення запису про іпотеку з Державного реєстру іпотек, відповідач правомірно виходив з того, що предмет іпотеки, дійсно, буде реалізовано, але не самостійно позичальником, а ліквідатором в межах процедури банкрутства та під контролем господарського суду, з наступним задоволенням вимог кредиторів, передусім, позивача.

Події, які сталися пізніше (скасування постанови про визнання боржника банкрутом, припинення провадження у справі, і, нарешті, реалізація позичальником формально вільного від обтяжень майна без згоди банку) знаходяться поза межами відповідальності відповідача, не перебувають у причинному зв'язку з його діями та не могли бути відомі відповідачу аж до грудня 2015 року, коли позивач вперше звернувся до Відповідача з вимогою відновити виключені раніше записи.

Суд звертає увагу на те, що дії відповідачів аналізуються судом на предмет їх правомірності та відповідності вимогам чинного законодавства України станом на момент вчинення цих дій та обсягу доказів та інших фактичних обставин, які існували на цей момент.

З урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Судові витрати необхідно віднести на позивача.

Керуючись ст.ст. 94, 158, 160, 161, 162, 163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Публічному акціонерному товариству «УКРСОЦБАНК» до Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання протиправними дій з вилучення запису про іпотеку №7901430 з державного реєстру іпотек від 16.10.2010 відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.О. Нестеренко