Справа № 815/1513/16
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2016-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1513/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Самойлюк Г.П.,

при секретарі: Піньковській О.С.

сторін:

позивач: ОСОБА_1 (представник за довіреністю)

відповідач: Долинський М.М. (представник за довіреністю)

третя особа: Возікова Н.В. (представник за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача ПАТ «Акціонерний банк "Південний" про скасування постанов про передачу матеріалів виконавчого провадження № 47839866 від 23.03.2016р. та від 28.03.2016р., -

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 31 травня 2016 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_4 до Відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача ПАТ «Акціонерний банк "Південний", в якому позивач, з урахуванням заяви про зміну позовних, просить: скасувати постанову начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Балабая В.М. від 23.03.2016р. про передачу матеріалів виконавчого провадження № 47839866 до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області з примусового виконання виконавчого напису № 883, виданого 20.05.2015р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бураковою О.І., про звернення стягнення на майно: будівлю-кафе «Замок», загальною площею 234,3 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яке належить ОСОБА_4 на праві приватної власності; скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області Чекерської Л.В. від 28.03.2016р. про передачу матеріалів виконавчого провадження №47839866 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області з примусового виконання виконавчого напису №883, виданого 20.05.2015р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бураковою О.І., про звернення стягнення на майно: будівлю-кафе „Замок", загальною площею 234,3 кв. м., що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, вул. Лазурна, 62, яке належить ОСОБА_4 на праві приватної власності.

Ухвалою суду від 18.04.2016р., яка занесена до журналу судового засідання, залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача ПАТ «Акціонерний банк "Південний".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у Відділі державної виконавчої служби знаходилось виконавче провадження №47839866, відкрите на підставі виконавчого напису №883, виданого 20.05.2015р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бураковою О.І., про звернення стягнення на майно: будівлю-кафе «Замок», загальною площею 234,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яке належить ОСОБА_4 на праві приватної власності. 23.03.2016р. начальником Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Балабай В.М. винесено постанову про передачу виконавчого провадження №47839866. На виконання постанови начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 23.03.2016р. старшим державним виконавцем Відділ державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області Чекерською Л.В. винесено постанову від 28.03.2016р. про передачу матеріалів виконавчого провадження до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Позивач вважає неправомірною передачу виконавчого провадження з Відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області. На думку позивача, відповідачами порушено приписи ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження», ст.4 Порядку передачі матеріалів виконавчого провадження з одного органу державної виконавчої служби до іншого або виконавчої групи, від одного виконавця до іншого, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 38/5 від 17.04.2004р., в зв'язку з чим останній звернувся з цим позовом.

Представник позивача у судовому засіданні, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та заяві про зміну позовних вимог (т.1, а.с. 4-6; т.2. а.с. 54-56), підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач проти позову заперечував з підстав, наведених у письмових запереченнях.

Представник третьої особи проти позову заперечував, надавши в судовому засіданні заперечення на адміністративний позов.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд,-

ВСТАНОВИВ:

17.02.2016р. (вих. № 03-33-6408) від Відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області на адресу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області надійшло подання про передачу виконавчого провадження, зі змісту якого вбачається, що одночасно з відкриттям виконавчого провадження накладено арешт на іпотечне майно боржника шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16.06.2015р. серії ВП № 47839866 та внесення даних про арешт до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номер запису про обтяження - 10134375 (спеціальний розділ), однак вимоги виконавчого напису нотаріуса боржником самостійно не виконано. Дане подання мотивовано тим, що сума заборгованості, яка включає суму основного зобов'язання, суму судового збору та витрат на проведення виконавчих дій, складає більше трьох мільйонів гривень, а також зазначається про конфліктність сторін виконавчого провадження, що значно ускладнює виконання рішення (т.1, а.с. 7-8).

16.06.2015р. старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області Булгаровою Ларисою Валеріївною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису №883, виданого 20.05.2015р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бураковою О.І., про звернення стягнення на майно: будівлю-кафе «Замок», загальною площею 234,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яке належить ОСОБА_4 на праві приватної власності (т.1, а.с. 31).

23.03.2016р. начальником управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Балабаєм В.М. винесено постанову про передачу виконавчого провадження № 47839866 з примусового виконання виконавчого напису №883, виданого 20.05.2015р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бураковою О.І. про стягнення на будівлю кафе «Замок» для задоволення вимог акціонерного банку «Південний» за кредитним договором № В-686 від 22.11.2007р. за період з 31.03.2015р. по 18.05.2015р. у сумі 137683,81 доларів США та витрати за здійснення виконавчого напису 2500,00 грн. (т.2, а.с. 37-38).

28.03.2016 р. старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області Чекерською Ларисою Валеріївною винесено постанову про передачу матеріалів виконавчого провадження № 47839866 до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (т.1, а.с. 10).

Всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Вирішуючи питання щодо позовних вимог ОСОБА_4 до Відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, суд керувався критеріями, закріпленими у ч. 3 ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи, які повинні дотримуватися при реалізації повноважень владного суб'єкта.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином суд з'ясовує, чи використане повноваження, надане суб'єкту владних повноважень, з належною метою; обґрунтовано, тобто вчинено через вмотивовані дії; безсторонньо, тобто без проявлення неупередженості до особи, стосовно якої вчиняється дія; добросовісно, тобто щиро, правдиво, чесно; розсудливо, тобто доцільно з точки зору законів логіки і загальноприйнятих моральних стандартів; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, тобто з рівним ставленням до осіб; пропорційно та адекватно; досягнення розумного балансу між публічними інтересами та інтересами конкретної особи.

Суд наголошує, що захист прав здійснюється у разі їх порушення. З цього слідує, що під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав позивача, адже без цього не можна виконати завдання судочинства. Якщо позивач не довів факту порушення особисто своїх прав, то навіть у разі, якщо дії суб'єкта владних повноважень є протиправними, підстав для задоволення позову немає. Звернення до суду є способом захисту порушених суб'єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

Об'єктом судового захисту є права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Для розкриття цих категорій необхідно звернути увагу на Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 ЦПК України (справа про охоронюваний законом інтерес) від 01 грудня 2004 року №18-рп/2004 (справа N 1-10/2004). Системний аналіз, який проведено Конституційним Судом України, свідчить, що поняття "охоронюваний законом інтерес" у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права" має один і той же зміст.

З урахуванням наведених вище міркувань Конституційний Суд України вирішив, що поняття "охоронюваний законом інтерес" треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам.

Тому вирішуючи питання стосовно позовних вимог щодо скасування оскаржуваних постанов, слід дослідити питання наявності протиправних дій чи бездіяльності відповідачів як владних суб'єктів.

Згідно ч.7 ст.20 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження може бути передано від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого в порядку, встановленому Міністерством юстиції України.

Законом України «Про виконавче провадження» передбачено, що на відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України покладається виконання рішень, за якими: 1) боржниками є Апарат Верховної Ради України, Адміністрація Президента України, вищі чи центральні органи виконавчої влади, Конституційний Суд України, Верховний Суд України, вищі спеціалізовані суди, апеляційні суди, Генеральна прокуратура України, регіональні прокуратури, Вища рада юстиції, Національний банк України, Рахункова палата, Управління справами Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська і Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації та їх структурні підрозділи, інші органи державної влади та їх посадові особи; 2) сума зобов'язання становить десять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті (ч.1 ст.21).

На відділ примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головного управління юстиції в області, містах Києві та Севастополі покладається виконання рішень, за якими: 1) боржниками є територіальні підрозділи центральних органів виконавчої влади, місцеві суди, міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, місцеві прокуратури, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи; 2) сума зобов'язання становить від трьох до десяти мільйонів

гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті (ч.2 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч.3 ст.21 Закону України «Про виконавче провадження» інші виконавчі провадження, що перебувають на виконанні в органах державної виконавчої служби, можуть передаватися до відділів примусового виконання рішень в установленому Міністерством юстиції України порядку.

Розділом VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012р. (далі - Інструкція № 512/5), врегульовано порядок передачі виконавчого провадження від одного органу ДВС до іншого, від одного державного виконавця до іншого.

Так, згідно п. 6.1 Інструкції № 512/5 виконавче провадження може бути передано від одного органу ДВС до іншого, від одного державного виконавця до іншого у випадках, визначених Законом та цією Інструкцією.

Згідно пп. «в» п.6.3 Інструкції № 512/5 передача виконавчих проваджень на виконання може здійснюватися до відділу примусового виконання рішень регіонального органу ДВС, територіальних органів ДВС та виконавчих груп, утворених при цих органах, - за рішенням начальника регіонального органу ДВС щодо виконавчих проваджень, що перебувають на виконанні в територіальних органах ДВС.

Відповідно до вимог п.п. 64-6.7 Інструкції № 512/5 передача виконавчого провадження до іншого органу ДВС або у зв'язку з утворенням виконавчої групи при іншому органі ДВС здійснюється за вмотивованою постановою особи, яка прийняла рішення про передачу матеріалів виконавчого провадження, яка надсилається сторонам виконавчого провадження та до відповідного органу ДВС. У постанові обов'язково зазначаються обставини, які обумовили передачу виконавчого провадження, особа, якій передаються матеріали виконавчого провадження (керівник виконавчої групи), а також встановлюються строки передачі, які не можуть перевищувати п'яти робочих днів. При передачі матеріалів виконавчого провадження до іншого органу ДВС державний виконавець або керівник виконавчої групи в день одержання матеріалів виконавчого провадження виносить постанову про прийняття виконавчого провадження до виконання, яку надсилає сторонам виконавчого провадження із супровідним листом, у якому зазначає свій робочий телефон, дні прийому та місцезнаходження органу ДВС, до якого передано виконавче провадження або при якому утворено виконавчу групу. При передачі виконавчого провадження з одного органу ДВС до іншого, від одного державного виконавця до іншого відповідні відомості заносяться до Єдиного реєстру.

З наявної в матеріалах справи постанови від 23.03.2016р. про передачу виконавчого провадження № 47839866 вбачається, що останню винесено з дотриманням вищенаведених норм Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції № 512/5, зокрема, у вказаній постанові зазначено, що виконавче провадження № 47839866 передається до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області. У постанові зазначено обставини, які обумовили передачу виконавчого провадження, а саме з метою забезпечення повного, неупередженого та своєчасного виконання виконавчих документів, та у зв'язку з наявністю конфлікту інтересів учасників виконавчого провадження. У вказаній постанові також встановлено строк передачі, який не перевищує п'яти робочих днів (до 29.03.2016р.). У матеріалах справи наявний супровідний лист (від 23.03.2016р. вих. № 09.2-2112) про направлення постанови від 23.03.2016р. про передачу виконавчого провадження № 47839866 на адресу сторін виконавчого провадження, в тому числі ОСОБА_4. На виконання вказаної постанови старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області Чекерською Л.В. винесено постанову від 28.03.2016р. про передачу матеріалів виконавчого провадження до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

14.04.2016р. після одержання матеріалів вищезазначеного виконавчого провадження головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 винесено постанову про прийняття до виконання виконавчого провадження № 47839866 (т.2, а.с. 41).

Суд вважає безпідставним посилання позивача у своєму позові на порушення відповідачами ст.4 Порядку передачі матеріалів виконавчого провадження з одного органу державної виконавчої служби до іншого або виконавчої групи, від одного виконавця до іншого, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 38/5 від 17.04.2004р., оскільки вказаний наказ втратив чинність на підставі наказу № 512/5 від 02.04.2012р.

Крім того, суд вважає необґрунтованими посилання позивача на те, що у постанові про передачу виконавчого провадження № 47839866 від 23.03.2016р. не вказано причин передачі виконавчого провадження, оскільки, як зазначено у оскаржуваній постанові, передачу вказаного виконавчого провадження здійснюється з метою забезпечення повного, неупередженого та своєчасного виконання виконавчих документів, та у зв'язку з наявністю конфлікту інтересів учасників виконавчого провадження.

Як вбачається яз матеріалів справи, ОСОБА_4, вважаючи, що державним виконавцем не виконуються покладені Законом України «Про виконавче провадження» обов'язки, протягом перебування виконавчого провадження № 47839866 у Відділі державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, оскаржувала дії державного виконавця Чекерської Л.В. Так, в матеріалах справи є копія скарги про бездіяльність державного виконавця від 25.02.2016р. (вх. № 1148/03-33) (т.2, а.с.32-33).

Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги встановлені судом обставини у сукупності, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для скасування постанов про передачу матеріалів виконавчого провадження № 47839866 від 23.03.2016р. та від 28.03.2016р., в зв'язку з чим суд відмовляє у їх задоволенні.

Відповідно до ч.1 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Статтею 86 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно зі ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відтак, приймаючи до уваги вищевикладене та оцінюючи наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 неправомірні, безпідставні, не ґрунтуються на приписах чинного законодавства, отже задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 11, 71, 86, 128, 159-164, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до Відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача ПАТ «Акціонерний банк "Південний" про скасування постанов про передачу матеріалів виконавчого провадження № 47839866 від 23.03.2016р. та від 28.03.2016р., - відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 06.06.2016 р.

Суддя Самойлюк Г.П.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до Відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача ПАТ «Акціонерний банк "Південний" про скасування постанов про передачу матеріалів виконавчого провадження № 47839866 від 23.03.2016р. та від 28.03.2016р., - відмовити повністю.

06 червня 2016 року.