Справа № 817/2821/15
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2016-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

817/2821/15

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

УХВАЛА

Суддя Вищого адміністративного суду України Сорока М.О., розглянувши матеріали касаційної скарги Департаменту з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2016 року і ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 10 травня 2016 року в адміністративній справі за позовом Департаменту з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації до Державної фінансової інспекції в Рівненській області, третя особа - ТОВ «Магістральшляхбуд» про визнання протиправною та скасування вимоги, -

в с т а н о в и в :

Департамент з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати вимогу Державної фінансової інспекції в Рівненській області від 17.08.2013 № 17-06-17/5319.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2016 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 10 травня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Департамент з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до положень пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті – пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

З оскаржуваних судових рішень вбачається, що на підставі звернення слідчого Корецького РВ УМВС України в Рівненській області від 24.06.2015 № 59/7-2205, постанови про призначення позапланової виїзної ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Департаменту з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації від 17.06.2015, ухвали Корецького районного суду від 22.06.2015 та на підставі направлень на проведення позапланової ревізії від 07.07.2015 №№ 467,468 відповідачем проведено позапланову ревізію питань фінансово-господарської діяльності Департаменту з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації за період з 01.10.2013 по 30.04.2014, про що складено акт № 17-06-06/36 від 20.07.2015.

На цій підставі відповідачем 17.08.2015 прийнято лист-вимогу № 17-06-17/5319.

У пункті 1 вимоги зазначено про те, що контрольним обміром встановлено невідповідність обсягів виконаних робіт включених в акти форми № КБ-2в з фактичними обсягами робіт. Так, в акти виконаних робіт № 611/1 та № 611/2 за грудень 2013 року включено влаштування вирівнюючих основ та підсилюючих шарів із щебеню та суміші С-1 в кількості 963 м3. Різниця між кількістю щебеню та суміші С-1, які включені в акти виконаних робіт та яка встановлена фактично становить 189,5 м3.

У пункті 2 вимоги зазначено, що технічний нагляд по об'єкту фінансування «Капітальний ремонт вул. Нова та вул. Ковалівська в с. Сапожин Корецького району», по якому встановлено завищення вартості виконаних робіт, здійснювався власними силами УКБ Департаменту з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації. Враховуючи лист Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 04.10.2000 № 7/7-1010, завищення вартості послуг по здійсненню технічного нагляду за виконанням робіт складає 1166,00 грн.

Вказане призвело до порушення п.2.8.13 ДБН Д.1.1-1-2000 - завищення обсягів та вартості виконаних робіт по об'єкту та відповідно до матеріальної шкоди (збитків) нанесених місцевому бюджету на суму 1166,00 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з наступного.

Згідно із Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011, Державна фінансова інспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, та який входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (пункт 1 цього Положення).

Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням установлено, що у разі якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» № 2939-ХІІ, згідно з якими органу державного фінансового контролю надано право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналізуючи вказані норми, суди попередніх інстанцій прийшли до висновку, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Таким чином в органу державного фінансового контролю наявні права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

Враховуючи, те що збитки відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, наявність порушення, правильність обчислення збитків за наслідками виявлених порушень перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною, суди першої та апеляційної інстанцій прийшли до висновку про відмову у задоволенні позову.

Оскільки доводи скаржника не спростовують висновку судів попередніх інстанцій та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи у зв’язку із ненаведенням підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права, ця касаційна скарга є необґрунтованою.

За таких обставин у відкритті касаційного провадження за даною касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити Департаменту з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2016 року і ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 10 травня 2016 року.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з доданими до скарги матеріалами направити Департаменту з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.О. Сорока