Справа № 804/16099/15
Суддя: Павловський Дмитро Павлович
Дата ухвалення: 2016-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Павловський Д.П., одноособово розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхпостач КР" до Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії, -
03 грудня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Шляхпостач КР» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області з позовними вимогами, в яких просить суд:
- визнати протиправними дії Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо коригування показників податкової звітності ТОВ «Шляхпостач КР» в АІС «Податковий блок» АІС «Система автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПІ України» та інших податкових базах за грудень 2014 року, за січень 2015 року, які зроблені на підставі Акту від 21.05.2015р. №317/22.12/36510824;
- зобовязати Криворізьку південну обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Дніпропетровській області відновити в АІС «Податковий блок» АІС «Система автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПІ України» та інших податкових базах показники податкової звітності ТОВ «Шляхпостач КР» за грудень 2014 року та січень 2015 року, які зроблені на підставі Акту від 21.05.2015 року №317/22.12/36510824;
- скасувати висновки, викладені в Акті документальної позапланової виїзної перевірки від 21.05.2015 року № 317/22.12/36510824.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки, наведені в акті позапланової виїзної перевірки від 21.05.2015 року № 317/22.12/36510824, не відповідають дійсності. Посилається на те, що висновки акту перевірки щодо недійсності правовідносин з контрагентами є невірним, оскільки вони ґрунтуються на припущеннях, а не на достовірних даних. Також, вказує про неправомірність дій відповідача щодо здійснення коригування показників податкової звітності ТОВ «Шляхпостач КР» за грудень 2014 року та січень 2015 року, які були самостійно задекларовані позивачем, у аналітичній системі «АІС «Податковий блок» АІС «Система автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПІ України» на підставі акту перевірки від 21.05.2015 року №317/22.12/36510824, без відповідного винесення податкового повідомлення-рішення. Вказане твердження позивач обґрунтовує посиланням на ст. ст. 54, 58 Податкового кодексу України, якими передбачено, що суми податкових зобов'язань платника податків можуть бути визначені двома способами, а саме: безпосередньо платником податків при поданні ним податкової звітності у встановленому законом порядку, або податковим органом у разі винесення останнім податкового повідомлення-рішення, яке має бути узгодженим. Проте, в порушення вказаних норм законодавства, відповідачем було внесено коригування в самостійно задекларовані ТОВ «Шляхпостач КР» показники податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ без попереднього винесення податкового повідомлення рішення.
У судове засідання 14.04.2016 р. прибули представники позивача, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, подали письмове клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження
Відповідач явку уповноваженого представника в судові засідання не забезпечив, про причин неявки суд не повідомив, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується наявними у справі повідомленнями про вручення поштових відправлень. Надав до суду заперечення проти позовної заяви в яких зазначив, що не згоден з позовними вимогами, вважає їх необґрунтованими, незаконними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки дані податкового органу, по суті, є лише збиранням податкової інформації, що фіксується в акті перевірки. Крім того, наявна в електронній базі інформація сама по собі не впливає на права та інтереси позивача, не створює для нього додаткових обов'язків, не визначає правову поведінку позивача, отже, прав та інтересів позивача не порушує. Також зазначив, що задоволення цих позовних вимог є втручанням та перешкоджанням законній діяльності органу ДФС в сфері податкового контролю. Просив в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
Керуючись приписами ст. ст. 122, 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив розглянути справу в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.
Так, судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Шляхпостач КР» зареєстровано як юридична особа 10.06.2009 року виконавчим комітетом Криворізької міської ради, з 11.06.2009 року перебуває на податковому обліку як платник податку, та на час проведення перевірки перебувало на податковому обліку в Криворізькій південній обєднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
В акті № 317/22.12/36510824 від 21.05.2015 року зафіксовані наступні порушення:
1. п.198.1, п.198.2, п.198.3, п. 198.4, п. 198.6 ст.198, п. 201.1, 201.4, п. 201.6, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України в наслідок не підтвердження реальності здійснення операції придбання ТМЦ у постачальників, завищено суму податкового кредиту на 4 797 749, 66 грн., а саме:
- за грудень 2014 року на 4 364 958, 54 грн., в тому числі внаслідок включення сум ПДВ по податковим накладним виписаних контрагентами:
- за січень 2015 року на суму 432 791, 12 грн., в тому числі внаслідок включення сум
ПДВ по податковим накладним виписаних контрагентами:
2. п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України - завищено суму податкових зобовязань на суму 4 797 749, 66 грн., а саме:
- за січень 2015 року на 432 791, 12 грн., в тому числі по ПАТ «Північний ГЗК» (код 00191023) 432 791, 12 грн.
Рішенням Криворізької південної ОДПІ про розгляд заперечень від 22.06.2015 року за №1245/10/04-82/22.04/36510824 вказано висновки, викладені в акті, вважати наступними:

1. по взаємовідносинах з підприємствами, якими подано позовні заяви до Окружного адміністративного суду міста Києва - до отримання інформації про набрання законної сили постанов Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.05.15 року №826/5184/15 за позовом ТОВ «Астон Інком» до ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві; від 05.05.2015 року №826/5183/15 за позовом ТОВ «ДГ» до ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві; від 08.04.15 року №826/5182/15 за позовом ТОВ «Формоза-сіті» до ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві та постанови за позовною заявою ТОВ «Теана» від 21.04.15 року №21/04-15 до ДГІІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві та вирішення адміністративним судом міста Києва справи за адміністративними позовами вищевказаних контрагентів, відсутня можливість підтвердити або спростувати реальність здійснення фінансово - господарських взаємовідносин з ТОВ «Астон Інком» (), ТОВ «ДГ» (), ТОВ «Формоза-сіті» (), і ТOB «Теана» (), які сформували податковий кредит перевіряємого підприємства в грудні 2014 року і в січні 2015 року, які відображені в податкових деклараціях з ПДВ за грудень 2014 року, січень 2015 року та достовірності сформованого податкового зобовязання з ПДВ по реалізації товарів (робіт, послуг) придбаних у зазначених контрагентів за перевіряємий період;

2. по взаємовідносинах з підприємствами постачальниками ТОВ Іксів Авілан» (), ТОВ «Івас Груп» (), ТОВ «Бай-Бек компані» (), ТОВ «Стабільність і К» (), висновки за результатами документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ШЛЯХПОСТАЧ KP» () з питань достовірності формування податкового кредиту під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин з питань достовірності формування податкового кредиту під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин в грудні 2014 року з з ТОВ «Формоза-Сіті» (), ТОВ «Астон Інком» (), ТОВ «ДГ» (), ТОВ «Євро-Блок» (), ТОВ Спецсплав (), ТОВ «Івас Груп» (), ТОВ Іксів Авілан» (), ПАТ «Електрозавод» (), і в січні 2015 року з ТОВ «Теана» () , ТОВ «Бай-Бек компані» (), ТОВ «Стабільність і К» (), ПП «Адепт-Аудіт» (), та достовірності сформованого податкового зобовязання з ПДВ по реалізації товарів (робіт, послуг) придбаних у вище зазначених контрагентів постачальників за перевіряє мий період, є обґрунтованими та такими, що відповідають чинному законодавству.

На підставі акту перевірки від 21.05.2015 року № 317/22.12/36510824 відповідачем були здійснені коригування показників податкової звітності ТОВ «Шляхпостач КР», що і стало підставою для звернення до суду.

За результатами висновків перевірки податкове повідомлення-рішення не приймалось та позивачу не направлялось.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає, що відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає Податковий Кодекс України.

Відповідно до підпункту 4.1.3 пункту 4.1 статі 4 Податкового кодексу України, податкове законодавство ґрунтується на принципі невідворотності настання визначеної законом відповідальності у разі порушення податкового законодавства.

Згідно пунктів 192.1 та 192.3 статті 192 Податкового кодексу України, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню. Результат перерахунку податкових зобов'язань і податкового кредиту постачальна та отримувача відображається у складі податкової декларації за звітний податковий період у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Статтею 58 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом, відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого відємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або відємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу 5 цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що коригування сум податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів може здійснюватись лише після узгодження податкових зобов'язань шляхом надання платником ПДВ уточненої декларації або шляхом винесення податковим органом податкового повідомлення-рішення.

Податковим органом на підставі акту від 21.05.2015 року № 317/22.12/36510824 «Про результати позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «Шляхпостач КР» з питань достовірності формування податкового кредиту під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин в грудні 2014 року з ТОВ «Формоза-Сіті» (), ТОВ «Астон Інком» (), ТОВ «ДГ» (), ТОВ «Євро-Блок» (), ТОВ Спецсплав (), ТОВ «Івас Груп» (), ТОВ Іксів Авілан» (), ПАТ «Електрозавод» (), і в січні 2015 року з ТОВ «Теана» () , ТОВ «Бай-Бек компані» (), ТОВ «Стабільність і К» (), ПП «Адепт-Аудіт» () та достовірності сформованого податкового зобовязання з ПДВ по реалізації товарів (робіт, послуг) придбаних у вищезазначених контрагентів постачальників за перевіряємий період», податкові повідомлення-рішення не приймались.

Наказом Державної податкової служби України № 1197 від 24.12.2012 року «Про введення в експлуатацію інформаційної системи «Податковий блок» з 01.01.2013 року було введено в експлуатацію АІС «Податковий блок» в органах державної податкової служби всіх рівнів.

Оскільки за наслідками перевірки податкові повідомлення-рішення не приймались, а відповідно податкові зобов'язання не узгоджувались, то відповідачем безпідставно було відкореговано показники відповідної податкової звітності позивача з податку на додану вартість, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню, а належним способом захисту прав та інтересів платника податків у випадку незаконності таких дій повинно бути відновлення в цій базі таких показників податкового кредиту та податкових зобов'язань, які задекларував платник податків.

З урахуванням викладеного, дії податкового органу по зміні задекларованих платником податків показників податкової звітності, в тому числі дії з коригування показників податкової звітності ТОВ «Шляхпостач КР» в АІС «Податковий блок» АІС «Система автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПІ України» та інших податкових базах за грудень 2014 року та січень 2015 року, які зроблені на підставі Акту від 21.05.2015 року №317/22.12/36510824 здійснені у спосіб, що суперечить вимогам чинного законодавства України.

Разом з тим, суд, дослідивши первинну документацію по господарським взаємовідносинам ТОВ «Шляхпостач КР» в грудні 2014 року з ТОВ «Формоза-Сіті» (), ТОВ «Астон Інком» (), ТОВ «ДГ» (), ТОВ «Євро-Блок» (), ТОВ Спецсплав (), ТОВ «Івас Груп» (), ТОВ Іксів Авілан» (), ПАТ «Електрозавод» (), і в січні 2015 року з ТОВ «Теана» () , ТОВ «Бай-Бек компані» (), ТОВ «Стабільність і К» (), ПП «Адепт-Аудіт» () приходить до висновку про хибність висновків акту 21.05.2015 року №317/22.12/36510824 щодо непідтвердження реальності господарських операцій по вищезазначеним контрагентам позивача.

Згідно Закону України № 996 від 16.07.1999 року «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Так, в судовому засіданні судом було досліджено: договори, акти прийому-здачі послуг (робіт), податкові накладні, видаткові накладні, рахунки на оплату, платіжні доручення по взаємовідносинам позивача в грудні 2014 року із ТОВ «Формоза-Сіті» (), ТОВ «Астон Інком» (), ТОВ «ДГ» (), ТОВ «Євро-Блок» (), ТОВ Спецсплав (), ТОВ «Івас Груп» (), ТОВ Іксів Авілан» (), ПАТ «Електрозавод» (), та в січні 2015 року із ТОВ «Теана» () , ТОВ «Бай-Бек компані» (), ТОВ «Стабільність і К» (), ПП «Адепт-Аудіт» ().

В матеріалах справи відсутні докази визнання недійсними договорів, укладених позивачем з вищезазначеними контрагентами. Факт укладення такого договору і його виконання обома сторонами підтверджується фактичними обставинами справи, зокрема первинними документами, які фіксують здійснення господарських операцій на виконання умов договору. Всі надані первинні документи відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та мають всі необхідні реквізити (печатки підприємств, підписи уповноважених осіб тощо) як наслідок - вони є такими, які підлягають обов'язковому врахуванню як в бухгалтерському, так і в податковому обліку.

Суд зазначає, що під час розгляду справи відповідачем за правилами частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України не спростовано достовірності відомостей первинних та розрахункових документів, поданих платником податків на підтвердження факту реальності здійснення господарських операцій за спірними правочинами, відповідачем не доведено неможливості проведення господарських операцій з урахуванням фізичних характеристик товару, просторових та часових факторів, економічних чинників, не подано доказів відсутності руху активів у процесі здійснення господарської операції, доказів відсутності зміни стану та структури активів, зобов'язань чи власного капіталу сторін спірних правочинів, доказів отримання майнової вигоди чи права на таку вигоду будь-кого з учасників операції виключно шляхом зменшення бази оподаткування з певного податку та/або отримання коштів із Державного бюджету за одночасної відсутності об'єктивної можливості отримати майнову вигоду від цієї операції в інший спосіб, доказів отримання позивачем товарів (робіт, послуг) від іншої особи ніж сторона за правочином.

Отже, оцінюючи дані факти, суд надає перевагу письмовим доказам (первинним документам) та поясненням позивача, а також враховує, що про реальність господарських операцій позивача з контрагентами свідчить той факт, що отримані від зазначеного контрагенту товари та послуги були реально обліковані підприємством. Достовірних фактів, які б викликали сумнів у реальності господарських операцій, у суду немає.

Таким чином, доводи відповідача в акті перевірки про завищення суми податкового кредиту на 4 797 749, 66 грн. та про завищення суми податкових зобовязань на суму 4 797 749, 66 грн. не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи.

Суд також зазначає, що дії з коригування визнаються протиправнмии, якщо визнано протиправними дії щодо перевірки та висновків акту.

Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 9 грудня 2014 року у справі № 21-511а14, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України. Так, виходячи із системного тлумачення статей 71, 72, 74 Податкового кодексу України колегія суддів Судової плати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла такого правового висновку: для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла за результатами податкового контролю і не може бути виключена з баз даних, якщо дії зі здійснення такого контролю не визнані протиправними в установленому порядку.

Відповідно до положень ч.1 статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині скасування висновку, викладеного в акті документальної позапланової перевірки від 21.05.2015 року №317/22.12/36510824, оскільки відповідно до приписів статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України предметом розгляду по суті в порядку адміністративного судочинства є не будь-які рішення, дії або бездіяльність субєкта владних повноважень, а лише ті, що породжують права та обовязки учасників спірних відносин.

Проте, акт перевірки не є рішеннями субєкта владних повноважень, та не тягне наслідків для платника податків.

Акт податкового органу, складений за результатом перевірки, не є предметом оскарження в адміністративному суді, оскільки не є обовязковими ані для платника податків, ані для керівника контролюючого органу. Останній оцінює викладені в акті перевірки доводи і в разі наявності податкових порушень приймає податкове повідомлення-рішення, яке і визначає грошові зобовязання платникові податків. Натомість висновки, викладені в акті перевірки, є лише відображенням фактичних дій податкових інспекторів-ревізорів та їх особистої думки, а тому не створюють жодних правових наслідків.

Відповідно, акти перевірки не порушують права платників податків безвідносно до змісту таких актів, в звязку з чим відсутні підстави для задоволення позовних вимог щодо протиправності актів перевірки, а так само дій щодо включення до актів перевірки будь-яких даних.

Таким чином, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно частини 3 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем - ТОВ «Шляхпостач КР» при зверненні до суду понесені судові витрати, повязані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 3654,00 грн., що документально підтверджується платіжними дорученнями № 1395 від 19.11.2015 року, № 1396 від 19.11.2015 року, № 1397 від 19.11.2015 року.

Приймаючи до уваги, що рішення у справі ухвалене в частині на користь позивача, який не є суб'єктом владних повноважень, суд вважає за необхідне присудити здійснені ним судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 2436,00 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 11, 14, 69 - 71, 86, 94, 122, 128, 158 - 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхпостач КР" до Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області щодо коригування показників податкової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхпостач КР» в АІС «Податковий блок» АІС «Система автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПІ України» та інших податкових базах за грудень 2014 року, за січень 2015 року, які зроблені на підставі Акту від 21.05.2015р. № 317/22.12/36510824.

Зобовязати Криворізьку південну обєднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області відновити в АІС «Податковий блок» АІС «Система автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПІ України» та інших податкових базах показники податкової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхпостач КР» за грудень 2014 року та січень 2015 року, які зроблені на підставі Акту від 21.05.2015 року № 317/22.12/36510824.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхпостач КР» () документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2436,00 грн. (дві тисячі чотириста тридцять шість гривень 00 копійок).

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, в порядку та у строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, та набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1