Справа № 804/1272/16
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2016-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 квітня 2016 р. Справа № 804/1272/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Ріал Простір" до Державної податкової інспекції у Кіровському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
В обґрунтування позову позивач зазначив, що за результатами перевірки фахівці ДПІ дійшли висновку, що позивач порушив вимоги п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1 ст.201 Податкового Кодексу України, зі змінами та доповненнями та, як наслідок, в періоді, що перевірявся, занижено суму податку на додану вартість в розмірі 77 498,34 грн.
Також в обґрунтування своїх висновків відповідачами зазначено про наявність інформації ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві стосовно того, що ТОВ «Гордон Сервіс» та ТОВ «Амарант Груп» мають стан 9 (направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням) та основний вид економічної діяльності - 46.73 - оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням, а також інформацію про те, що згідно інформаційних баз даних ДФС контрагенти не мають матеріальних ресурсів.
Стосовно твердження відповідача про фіктивність контрагентів позивача, то відповідно до чинного законодавства та численних роз'яснень судової практики Вищого адміністративного суду України, певні факти та обставини можуть вважатись доведеними в разі їх встановлення вироком суду, який набрав законної сили. В даному випадку відсутнє посилання перевіряючих у акті перевірки на такий вирок.
Відповідно до вимог діючого податкового законодавства України, не є підставою для відмови у праві на податковий кредит з податку на додану вартість порушення податкової дисципліни, вчинені контрагентом платника податку. Також не є підставою для визнання неправомірними операцій платника податків, подальше припинення чи анулювання статусу платника податку на додану вартість його контрагента. Усі операції, вчинені контрагентом платника податку до припинення такого контрагента, не можуть автоматично розглядатися як нікчемні правочини в силу самого припинення юридичної особи або анулювання її податкового статусу.
Якщо контрагент не виконав свого зобовязання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на віднесення сплачених ним у ціні товару відповідних сум податку на додану вартість до податкового кредиту, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо цього та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, адміністративний позов просив задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог позивача, просив відмовити у їх задоволенні та додатково пояснив, що у підприємств-постачальників основним видом діяльності є - оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням, виходячи з наведеного вони не мали права надавати маркетингові та інші послуги.
Згідно протоколів допиту у якості свідків директора ТОВ «Гордон Сервіс» ОСОБА_6, від 24.03.2015р., та ОСОБА_5 директора ТОВ «Амарант-Груп», які зазначили, що жодного відношення до ведення фінансово-господарської діяльності вказаних підприємств не мають, жодних первинних бухгалтерських документів не складали та не підписували.
Вищенаведені обставини дають підстави вважати про відсутність господарських операцій між позивачем та його контрагентами.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство, суд встановив наступні обставини.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Ріал Простір» - позивач зареєстроване 02.11.2004 року у Виконавчому комітеті Дніпропетровської міської ради.
На підставі наказу ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області в період з 02.09.2015 р. по 10.09.2015 року проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Ріал Простір» щодо дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинам з платниками податків ТОВ «Гордон Сервіс» та ТОВ «Амарант Груп» за період з 01.04.2013 р. по 31.07.2015 р.
За наслідками перевірки складено акт №3291 від 17.09.2015 року згідно висновків якого встановлено відсутність обєктів оподаткування та неможливість реального здійснення ТОВ «Ріал Простір» операцій по ланцюгу з постачальниками ТОВ " Гордон Сервіс " (код 39378923) у листопаді 2014 р.- січень 2015 р. на суму 67 745,01 грн., ТОВ " Амарант Груп " (код 39163342) у лютому 2015 р. на суму 9 733,33 грн.;
встановлено порушення п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1 ст.201 Податкового Кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 77 478,34 грн., в т.ч. по періодам:
у листопаді 2014 року ПДВ в сумі 16 255,00 грн.;
у грудні 2014 року ПДВ в сумі 35 028,34 грн.;
у січні 2015 року ПДВ в сумі 16 461,67 грн.;
у лютому 2015 року ПДВ в сумі 9 733,33 грн.
На підставі висновків акту перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 05.10.2015 року, згідно якого позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість на суму 116 217, 51 грн. з яких 77 478,34 грн. за основним платежем та 38 739,17 грн. за штрафними санкціями.
Не погодившись з винесеним податковим повідомленням-рішенням, позивач 16.10.2015 року направив до ГУ ДФС у Дніпропетровській області первинну скаргу.
Не погодившись із зазначеним вище податковим повідомленням-рішенням та рішенням ГУ ДФС у Дніпропетровській області, позивач 25.12.2015 року направив до ДФС України повторну скаргу.
Згідно протоколу допиту свідка від 28.03.2015 р. - директора ТОВ «Гордон Сервіс» ОСОБА_6 від 24.03.2015р., останній повідомив, що жодного відношення до ведення фінансово-господарської діяльності даного підприємства не мав, жодних первинних бухгалтерських документів не складав, не підписував та нікого від свого імені на це не уповноважував, звітність не подавав, не підписував.
Відповідно до Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що субєкт господарювання ТОВ «Гордон Сервіс» протягом листопада 2014р. - січня 2015 р. придбавав у постачальників продукти харчування, товар (послуги), відмінний від того, що в подальшому було реалізовано позивачу в період листопад 2014 р. - січень 2015 р.
Отже, встановлено невідповідність придбаного товару (послуг) постачальником ТОВ «Гордон Плюс» та реалізованого в адресу покупця та неможливо простежити ланцюг придбання товару, у звязку з відсутністю постачальника даного товару.
Таким чином неможливо підтвердити факт придбання позивачем товару у ТОВ «Гордон Сервіс», та взагалі підтвердити реальність здійснення господарської операції.
Отже, зазначені операції між ТОВ "Гордон Сервіс" та між ТОВ «Ріал Простір» не містять у суті своїй розумних економічних або інших причин. Такі причини можуть бути наявними лише за умови, що платник податку має намір одержати економічний ефект у результаті підприємницької або іншої економічної діяльності. Наслідком діяльності ТОВ "Гордон Сервіс" є виключно чи переважно формування податкових зобовязань та податкового кредиту на адресу контрагентів.
Як наслідок первинна документація за підписом ОСОБА_7 в силу чинного законодавства України не має юридичної сили.
Відповідно до Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що субєкт господарювання ТОВ «Амарант Груп» протягом лютого 2015 року придбавав у постачальників: продукти харчування (Чай ТЕСС 525 Earl Grey 100гх15, чорний, пиво в асортименті), оренда автомобіля МАЗ 33-58 АЕТ, Покрівельна мембрана з самоклійким швом, Баудер ТОП ТС 40 НСК 1В, розмір рулону 1.0 х 40.0 м. товар (послуга), відмінний від того, що в подальшому реалізовано платнику податків ТОВ «Ріал Простір» в лютому 2015 року.
Таким чином перевіркою встановлено невідповідність придбаного товару (послуг) постачальником ТОВ «Амарант Груп» та реалізованого в адресу покупця і неможливо простежити ланцюг придбання товару у звязку з відсутністю постачальника даного товару.
Згідно проведеного аналізу інформаційних баз даних ДФС за період 2015р. ТОВ «Амарант Груп» не встановлено придбання товару, який згідно зареєстрованих податкових накладних начебто реалізовувався в адресу вищезазначених контрагентів - покупців.
Таким чином, неможливо підтвердити факт придбання ТОВ «Ріал Простір» товару у ТОВ «Амарант Груп» та взагалі підтвердити реальність здійснення господарської операції.
Вищезазначене свідчить про відсутність у ТОВ «Амарант Груп» необхідних умов для здійснення господарської діяльності в частині придбання, реалізації товарів (робіт, послуг) в адресу ТОВ «Ріал Простір».
Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» №996-XIV ( далі Закон - №996-XIV) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Статтею 4 Закону № 996-ХІV визначено, що бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються на таких основних принципах: превалювання сутності на формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з їх юридичної форми.
Пунктом 1 ст. 9 Закону №996-XIV встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Відповідно до п. 2 ст. 9 Закону №996-XIV первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити:
назву документа (форми);
дату і місце складання;
назву підприємства, від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;
особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Згідно з пунктом 2 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за № 168/704 (із змінами і доповненнями) (далі - Положення) первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на к проведення.
Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо.
Відповідно до підпункту 2.13 пункту 2 Положення керівник підприємства, установи забезпечує фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій, що були проведені, у первинних документах та виконання всіма підрозділами, службами і працівниками правомірних вимог головного бухгалтера щодо порядку оформлення та подання для обліку відомостей і документів.
Відповідно до п.2.15 та п.2.16 вищевказаного Положення забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.
Вищезазначене доводить неможливість реального здійснення ТОВ «Ріал Простір» задекларованих господарських операцій з постачальниками ТОВ "Гордон Сервіс", ТОВ «Амарант Груп» за відповідні періоди з придбання вищезазначених товарів, робіт (послуг).
В свою чергу, економічний результат (ефект) відображає вартісні показники, що характеризують проміжні і кінцеві результати діяльності підприємства, і виражається в отриманні прибутку, економії тих чи інших видів виробничих ресурсів або загальної економії від зниження собівартості продукції тощо.
Соціальний результат (ефект) зводиться до скорочення тривалості робочого тижня, збільшення нових робочих місць і рівня зайнятості людей, поліпшення умов праці тощо.
Відповідно до пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов'язаннями, що були включені отримувачем таких послуг до податкової декларації попереднього періоду.
Згідно пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
У відповідності до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.
Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що протягом судового розгляду справи відповідач довів правомірність оскаржуваного рішення. У зв'язку з цим суд не вбачає законних підстав для задоволення адміністративного позову.
Керуючись ст. ст. 158-163 КАС України, суд, -

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. 186 КАС України, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд.
Повний текст постанови складений 25 квітня 2016 року.
Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 25 квітня 2016 року. Суддя З оригіналом згідно. Суддя ОСОБА_1 ОСОБА_1 ОСОБА_1