Справа № 824/2501/15-а
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2016-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/2501/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Спіжавка Г.Г.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

02 червня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Сторчака В. Ю. Ватаманюка Р.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Марцісь Ю.А.,

позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3, представник на підставі довіреності

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги ОСОБА_2, Чернівецької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 03 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Чернівецької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2015 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернуся до суду з позовом до Чернівецької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 03.02.2016 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду в частині відмови в задоволенні позову та прийняти нову про задоволення позову у повному обсязі. В обґрунтування скарги позивач вказав, що суд першої інстанції визнав порушення прав позивача, скасував оскаржуване рішення проте по суті не відновив порушені права.

Відповідач також подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду в частині задоволення позову та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову. В апеляційній скарзі відповідач вказав, що наявність боргу по сплаті єдиного податку, що є підставою для анулювання реєстрації платника єдиного податку, підтверджується карткою особового рахунку про узгоджену суму боргу, інформаційною довідкою, необхідність перевірки для встановлення вказаного боргу не передбачена вимогами Податкового кодексу України.

Позивач підтримав вимоги апеляційної скарги, та заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача.

Представник відповідача підтримав вимоги викладені в апеляційній скарзі податкового органу, та заперечував проти задоволення апеляційної скарги позивача.

Сторони брали участь у судовому засіданні у суді апеляційної інстанції в режимі відеоконференції, передбаченого ст.122-1 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, проте підлягає задоволенню апеляційна скарга відповідача, а постанова суду першої інстанції скасуванню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, ОСОБА_2 зареєстрований в якості фізичної особи - підприємця 08.09.2008 року, з 01.04.2012 року здійснює діяльність на спрощеній системі оподаткування та є платником єдиного податку другої групи (20% від розміру мінімальної заробітної плати).

Як свідчать дані ІС Податковий Блок в КОР платника ОСОБА_2 станом на 01.04.2015 р. сума заборгованості з єдиного податку склала 1356,31 грн., 01.05.2015 р. 1599,91 грн., 01.06.2015 р. 1843,51 грн., 01.07.2015 р. 2087,11 грн., 01.08.2015 р. 600,02 грн., 01.09.2015 р. 843,62 грн., 01.10.2015 р. 1087,22 грн.

Тобто, позивач протягом тривалого часу не сплачував податкове зобовязання з єдиного податку.

Відповідач, 05.11.2015 року виніс рішення №10738 про анулювання реєстрації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 Підставою стала несплата даним платником податків протягом двох послідовних кварталів у порядку, встановленому Податковим кодексом України податкового боргу.

Задовольняючи позовні вимоги частково суд першої інстанції зазначив, що відповідач приймаючи оскаржуване рішення про анулювання статусу позивача як платника єдиного податку залишив поза увагою те, що сума податкового зобов'язання позивача в розмірі 1330,82 грн. не є узгодженою, а тому не може вважатися податковим боргом. Вказане свідчить і про помилковість висновків податкового органу про несплату позивачем суми податкового боргу протягом двох послідовних кварталів, на підставі якого прийнято спірне рішення. Проте, суд відмовив в задоволенні вимоги про зобовязання відповідача відновити в Реєстрі платників єдиного податку відомості про позивача як платника єдиного податку, оскільки судом скасовано рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку , а тому така реєстрація є чинною.

Суд апеляційної інстанції частково погоджується з висновками суду першої інстанції враховуючи наступні обставини.

Податковим зобов'язанням в розумінні ПК України визначається сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

В силу норм пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання набуває статусу податкового боргу.

Виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк (п. 38.1 ст. 38 ПК України).

Відповідно до п.54.1 ст.54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з п.п.49.18.2 п.49.18 ст.49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Відповідно до норм податкового законодавства, однією з підстав для анулювання реєстрації платника єдиного податку є факт існування податкового боргу у такого платника податку. Так, згідно п. 299.10 ст. 299 ПК України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу в тому числі, зокрема, у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу.

У відповідності до п. 31.1 ст. 31 ПК України, строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному додатковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов'язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Пунктом 38.1 статті 38 ПК України передбачено, що виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно з п. 295.1 ст. 295 ПК України платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування здійснюється відповідно до підпунктів 298.1.1 - 298.1.4 цієї статті (п. 298.1 ст. 298 Податкового кодексу України).

Згідно з п. 299.10 ст. 299 ПК України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі:

1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв'язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву;

2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення;

3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу.

Відповідно до п. 8 пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПК України, платники єдиного податку зобов'язані перейти на сплату інших податків зборів, визначених Податковим кодексом України, у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.

У разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб'єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом (п. 299.11 ст. 299 ПК України).

Разом з тим, пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 Податкового кодексу України визначено, що платники єдиного податку зобов'язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки, зокрема, у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.

З наведеного вбачається, що однією із підстав для анулювання свідоцтва платника єдиного податку за рішенням контролюючого органу, згідно із пп. 3 п. 299.10 ст. 299 Податкового кодексу України, є несплата протягом двох послідовних кварталів у порядку, встановленому Податковим кодексом України, податкового боргу, що виник у платника єдиного податку.

Згідно з п. 300.1 ст. 300 ПК України, платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

Враховуючи, що сума податкового боргу не була в повному обсязі погашена позивачем, а відтак заборгованість існувала станом на перше число в період з 01.04.2015 на 01.10.2015, відповідачем було правомірно прийнято рішення про анулювання свідоцтва платника єдиного податку 31.12.2014, тобто в останній день місяця, що відповідає положенням пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 Податкового кодексу України.

Про наявність у позивача податкового боргу свідчить Інформаційна довідка щодо порушення платником єдиного податку вимог перебування на спрощеній системі оподаткування та картка особового рахунку платника податку.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що з першого числа місяця наступного за кварталом, в якому допущено порушення розпочинається наступний податковий період, відповідно з першого числа місяця у платника податку виникає право на обрання або перехід на спрощену систему оподаткування.

З огляду на те, що судом встановлено правомірність рішення № 10738 від 05.11.2015 року про анулювання свідоцтва платника єдиного податку фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 таким, що винесено відповідно до вимог чинного законодавства, а позовні вимоги про зобов'язання відповідача відновити в Реєстрі платників єдиного податку відомості про ОСОБА_2 як фізичну особу-підприємця платника єдиного податку є похідними, то в задоволенні останніх слід також відмовити.

Аналізуючи вище викладене, суд приходить до висновку про правомірність дій податкового органу та обґрунтованість його рішення.

Окрім цього, колегія суддів не може погодитись з доводами суду першої інстанції щодо неузгодженості грошового зобов'язання, оскільки позивач сплачував фіксовану ставку податку, яка не потребувала узгодження.

В силу пункту 3 частини 1 статті 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи встановлене порушення судом першої інстанції норм матеріального права, колегія суддів встановила підстави для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 122-1, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Чернівецької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області задовольнити повністю.

Постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 03 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Чернівецької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії скасувати, прийняти нову постанову.

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 09 червня 2016 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5