Справа № 338/1863/14-а
Суддя: Єрьомін А.В.
Дата ухвалення: 2016-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2016 року м. Київ К/800/46434/15

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Єрьоміна А.В.(головуючий);
Кравцова О.В., Цуркана М.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України у Богородчанському районі Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, що переглядається за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 7 жовтня 2015 року, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 року ОСОБА_4 (далі - позивач) звернувся до Богородчанського районного суду Львівської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Богородчанському районі Івано-Франківської області (далі - відповідач), у якому просив визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у зарахуванні на пільгових умовах в півтора кратному розмірі загального стажу роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі, зобов'язати відповідача здійснити перерахунок його стажу роботи із розрахунку один рік роботи в районах Крайньої Півночі за один рік і шість місяців за період роботи з 1 жовтня 1981 року по 28 жовтня 1991 року, з 29 жовтня 1991 року по 17 липня 1994 року, а також зобов'язати виплатити йому недоотримані кошти, починаючи з часу призначення пенсії - 29 грудня 2005 року.

Ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 16 грудня 2014 року адміністративний позов в частині вимог за період з 29 грудня 2005 року по 2 червня 2014 року залишено без розгляду, відповідно до статті 99, 100 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постановою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 16 грудня 2014 року позов задоволено частково.

Визнано неправомірною відмову Управління Пенсійного Фонду України в Богородчанському районі в перерахунку пенсії позивачу з врахуванням пільгового стажу. Зобов'язано Управління Пенсійного Фонду України в Богородчанському районі провести перерахунок пенсії позивачу зарахувавши в пільговому обчисленні період роботи з 1 жовтня 1981 року по 28 жовтня 1991 рік, з 29 жовтня 1991 року по 17 липня 1994 рік, як трудовий стаж, зароблений в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі та в районах Крайньої Півночі, зарахувавши один рік роботи за один рік шість місяців. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області зробити перерахунок пенсії, що виплачується позивача з врахуванням пільгового стажу з 3 червня 2014 року.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 7 жовтня 2015 року апеляційна скарга Управління Пенсійного фонду України у Богородчанському районі Івано-Франківської області задоволена.

Постанова Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 16 грудня 2014 року скасована та прийнята нова, якою в задоволенні позову ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України у Богородчанському районі Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії відмовлено.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального та матеріального права, просить оскаржуване рішення скасувати, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, здійснивши перевірку матеріалів справи та доводів касаційної скарги, суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку у відповідача.

Позивач працював в Івано-Франківському управлінні бурових робіт на посаді помічника бурильника, помічника бурильника капітального ремонту свердловин Івано-Франківського УБР під час виконання підприємством робіт в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі в період з 1 жовтня 1981 року по 28 жовтня 1991 рік вахтово-експедиційним методом в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі (Ханти-Мансійський автономний округ Тюменської області), з 29 жовтня 1991 року по 17 липня 1994 року вахтово-експедиційним методом в районах Крайньої Півночі (Ямало-Ненецький автономний округ Тюменської області).

Позивач вважає, що при обчисленні пенсії періоди роботи в районах Крайньої Півночі з 1 жовтня 1981 року по 28 жовтня 1991 року, з 29 жовтня 1991 року по 17 липня 1994 року враховані без кратного коефіцієнту.

Листом відповідача від 25 листопада 2014 року №5445/03 відмовлено у задоволенні заяви позивача про перерахунок пенсії із застосуванням кратності до згаданих періодів роботи, оскільки він не укладав строкових трудових договорів.

Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач має право на пільгове обчислення стажу в півтора разовому розмірі за період його роботи з 1 жовтня 1981 року по 28 жовтня 1991 року, з 29 жовтня 1991 року по 17 липня 1994 року, оскільки з наданих ним документів вбачається факт, що він, працюючи в районі Крайньої Півночі та в місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі, користувався пільгами, передбаченими Указом від 10 лютого 1960 року.

Суд апеляційної інстанції обгрунтовано не погодився з таким висновком суду першої інстанції і вважає неможливим застосування кратності стажу роботи в районах Крайньої Півночі за відсутності доказів про укладення позивачем трудових договорів, виходячи з наступного.

За правилами п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту 110 Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженого постановою ради Міністрів СРСР від 3 серпня 1972 року №590, робота в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з 1 березня 1960 року зараховується в стаж в полуторному розмірі за умови, якщо працівник мав право на пільги, встановлені статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, працюючих в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Відповідно до пункту «д» цієї статті працівникам, що переводяться, направляються або запрошеним на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах строком на три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що надає право на отримання пенсії через старість і по інвалідності.

Для отримання права на пільги, передбачені наведеною статтею, особа повинна укласти строковий трудовий договір.

Факт укладання такого договору є предметом доказування у випадку спору між особою і пенсійним органом. Відповідними доказами може бути трудова книжка, в якій є наявний штамп підприємства про розповсюдження пільг по обчисленню стажу роботи або довідка роботодавця, в якій зазначено про факт роботи за строковим трудовим договором, період, на який він був укладений, та розповсюдження на особу пільг по обчисленню стажу за цей період. Наявність лише запису у трудовій книжці про факт роботи в районах Крайньої Півночі не є достатньою підставою для обчислення стажу з урахуванням кратності.

Щодо періодів стажу після 1991 року, чинним законодавством не передбачено врахування цих періодів роботи в пільговому обчисленні.

Відповідно до статті 1 Тимчасової угоди громадяни Сторін, що домовляються, які пропрацювали не менше 15 календарних років в районах Крайньої Півночі або не менше 20 календарних років в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, незалежно від місця їх постійного проживання на території обох держав мають право на пенсію по старості (за віком): чоловіки - по досягненню 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, жінки - по досягненню 50 років і при загальному стажі роботи не менше 20 років. Громадянам Сторін, що домовляються, які працювали як в районах Крайньої Півночі, так і в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, один рік роботи в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, зараховується за дев'ять місяців роботи в районах Крайньої Півночі.

Згідно зі статтею 3 Тимчасової угоди при призначенні пенсії у відповідності із статтею 1 цієї Тимчасової Угоди на території України, компетентні органи Російської Федерації відшкодують витрати на виплату цієї пенсії у тій її частині, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, починаючи з 1 січня 1991 року. У цьому випадку частина пенсії, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, обчислюються за нормами законодавства Російської Федерації. Порядок відшкодування витрат на виплату зазначених вище пенсій регулюються спеціальною Угодою між компетентними органами Сторін. Відшкодування витрат у відповідності із пунктом 1 цієї статті здійснюється до виникнення права на пенсійне забезпечення згідно законодавства України (з врахуванням Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року).

Таким чином, вказана Тимчасова угода надає громадянам Сторін цієї угоди право на достроковий вихід на пенсію по старості (за віком) за вказаних у статті 1 угоди умов, а також визначає порядок реалізації цього права.

Ні в зазначеній Тимчасовій угоді від 15 січня 1993 року, ні в Угоді про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року не передбачено пільг при обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Не йдеться про пільгове обчислення такого стажу в Законах України "Про пенсійне забезпечення" і «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для зарахування в пільговому обчисленні і стажу роботи позивача після 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі і в прирівняних до них місцевостях.

Суд апеляційної інстанції об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, а тому суд апеляційної інстанції зробив правильний висновок про відмову в задоволенні адміністративного позову.

За правилами частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 7 жовтня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді