Справа № 2а-1370/2259/12
Суддя: Загородній А.Ф.
Дата ухвалення: 2016-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2016 року м. Київ К/800/8645/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді - Загороднього А.Ф.,

суддів: Веденяпіна О.А, Зайцева М.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області

на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14 травня 2012 року

та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2015 року

у справі № 2а-1370/2259/12

за позовом Державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця»

до Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області

про визнання дій протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

встановив:

ДТГО «Львівська залізниця» звернулося до суду з адміністративним позовом до Ужгородської ОДПІ ГУ Міндоходів у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 21 листопада 2011 року № 36/17-2/05391324, № 37/17-2/05391324, № 35/17-2/05391324.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 14 травня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2015 року, позовні вимоги задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення відповідача від 21 листопада 2011 року № 36/17-2/05391324, № 37/17-2/05391324, № 35/17-2/05391324.

Ужгородська ОДПІ ГУ Міндоходів у Закарпатській області не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, подала касаційну скаргу в якій посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судові рішення та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Крім того, позивачем було заявлене клопотання про заміну Державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця» на її правонаступника - Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі його регіональної філії «Львівська залізниця».

Згідно зі статтею 55 Кодексу адміністративного судочинства України, заявлене клопотання підлягає задоволенню.

Перевіривши доводи касаційної скарги, рішення судів першої та апеляційної інстанцій щодо застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ВП «Ужгородська дистанція електропостачання» ДТГО «Львівська залізниця» відповідно до довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України має місцезнаходження суб'єкта господарювання: м. Ужгород, вул. Пирогова,1. Взято на податковій облік в органах державної податкової служби 02 квітня 1997 року за № 01-15-12/483. На момент проведення перевірки перебував на обліку в ДПІ у м. Ужгороді.

Відповідно до нової редакції Положення про ВП «Ужгородська дистанція електропостачання» від 18 квітня 2006 року, такий входить до складу ДТГО «Львівська залізниця», створений на підставі наказу начальника залізниці від 14 листопада 1997 року № 306 і діє відповідно до статті 64 Господарського кодексу України. Без права юридичної особи ВП «Ужгородська дистанція електропостачання» безпосередньо підпорядкований відокремленому підрозділу «Служба електропостачання» ДТГО «Львівська залізниця».

02 листопада 2012 року ДПІ у м. Ужгороді Закарпатської області було складено акт № 2467/17-319/10/05391324 «Про результати документальної виїзної позапланової перевірки Відокремленого підрозділу «Ужгородська дистанція електропостачання» ДТГО «Львівська залізниця» з питань правильності обчислення та своєчасності внесення до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб за період з 01 липня 2010 року по 30 червня 2011 року.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення форми «Р» від 21 листопада 2011 року:

- № 36/17-2/05391324, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок з доходів найманих працівників на суму 83 150,11 грн. у тому числі за основним платежем 83 149,11 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 1,00 грн.;

- № 37/17-2/05391324, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок з доходів найманих працівників на суму 5 029,04 грн. у тому числі за основним платежем 5 028,04 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 1,00 грн.

- № 35/17-2/05391324, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок з доходів найманих працівників на суму 2 770,82 грн. у тому числі за основним платежем 27 699,82 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 1,00 грн.

Висновок акту перевірки зроблений податковим органом з посиланням на безпідставне нарахування, утримання і сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів фізичних осіб за місцезнаходженням ВП «Ужгородська дирекція електропостачання» ДТГО «Львівська залізниця», а не за місцезнаходженням окремих структурних підрозділів, які входять до складу зазначеного підрозділу.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційний інстанції, мотивував своє рішення тим, що ВП «Ужгородська дистанція електропостачання» ДТГО «Львівська залізниця» виконано обов'язок в частині нарахування, утримання та сплати (перерахування) податку на доходи фізичних осіб до бюджету, оскільки останнім сплачено (перераховано) суми податку за своїм місцезнаходженням: до бюджету м. Ужгород, що підтверджено платіжними дорученнями.

Суд касаційної інстанції погоджується з таким висновком судів попередніх інстанцій, з огляду на наступне.

Відповідно до підпункту 14.1.180 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність податковим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Згідно з підпунктів 168.1.1, 168.1.2 пункту 168.1 статті 168 зазначеного Кодексу податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу; податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Суми податку на доходи, нараховані відокремленим підрозділом на користь фізичних осіб, за звітний період перераховуються до місцевого бюджету за місцезнаходженням такого відокремленого підрозділу. У разі якщо відокремлений підрозділ не уповноважений нараховувати (сплачувати) податок на доходи фізичних осіб за такий відокремлений підрозділ, усі обов'язки податкового агента виконує юридична особа. Податок на доходи, нарахований працівникам відокремленого підрозділу, перераховується до місцевого бюджету за місцезнаходженням такого відокремленого підрозділу (підпункт 168.4.3 пункту 168.4 статті 168 Податкового кодексу України).

Відповідно до підпункту 168.4.4 пункту 168.4 статті 168 Податкового кодексу України юридична особа за своїм місцезнаходженням та місцезнаходженням не уповноважених сплачувати податок відокремлених підрозділів, відокремлений підрозділ, який уповноважений нараховувати, утримувати і сплачувати (перераховувати) до бюджету податок, за своїм місцезнаходженням одночасно з поданням документів на отримання коштів для виплати належних платникам податку доходів, сплачує (перераховує) суми утриманого податку на відповідні рахунки, відкриті в органах Державного казначейства України за місцезнаходженням відокремлених підрозділів. Органи Державного казначейства України в установленому Бюджетним кодексом України порядку розподіляють зазначені кошти згідно з нормативами, визначеними Бюджетним кодексом України, та спрямовують такі розподілені суми до відповідних місцевих бюджетів. Територіальні управління Державного казначейства України в установленому Бюджетним кодексом України порядку розподіляють зазначені кошти згідно з нормативами, визначеними Бюджетним кодексом України, та спрямовують такі розподілені суми до відповідних місцевих бюджетів.

Згідно з підпунктом «б» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані: подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до органу державної податкової служби за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається. У разі якщо відокремлений підрозділ юридичної особи не уповноважений нараховувати, утримувати і сплачувати (перераховувати) податок до бюджету, податковий розрахунок у вигляді окремого витягу за такий підрозділ подає юридична особа до органу державної податкової служби за своїм місцезнаходженням та надсилає копію такого розрахунку до органу державної податкової служби за місцезнаходженням такого відокремленого підрозділу в установленому порядку;

Відповідно до частин 1, 2 статті 64 Господарського кодексу України підприємство може складатися з виробничих структурних підрозділів (виробництв, цехів, відділень, дільниць, бригад, бюро, лабораторій тощо), а також функціональних структурних підрозділів апарату управління (управлінь, відділів, бюро, служб тощо). Функції, права та обов'язки структурних підрозділів підприємства визначаються положеннями про них, які затверджуються в порядку, визначеному статутом підприємства або іншими установчими документами.

Таким чином, ВП «Ужгородська дистанція електропостачання», як відокремлений підрозділ ДТГО «Львівська залізниця» діє на підставі Положення про цей відокремлений підрозділ, взятий на облік як платник податку з доходів фізичних осіб за своїм місцезнаходженням і на підставі статті 168 Податкового кодексу України йому надано повноваження щодо нарахування, утримання і сплати (перерахування) до бюджету податку на доходи фізичних осіб. Отже, в розумінні положень Податкового кодексу України ВП «Ужгородська дирекція залізничних перевезень» юридично наділений статусом податкового агента.

Відтак, правильним є висновок судів попередніх інстанцій про те, що цехи, оборотні депо, чергові пункти, електродиспетчерські групи, виробничі дільниці є виробничими структурними підрозділами та не мають затверджених ДТГО «Львівська залізниця» положень, які б надавали їм статусу відокремлених підрозділів, а також законодавчо не наділені повноваженнями податкового агента (нарахувати заробітну плату найманим працівникам та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходів фізичних особі).

Враховуючи викладене, доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло б призвести до невірного вирішення спору, а тому оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими, і підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 55, 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

Здійснити заміну Державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця» на її правонаступника - Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі його регіональної філії «Львівська залізниця».

Касаційну скаргу Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області відхилити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14 травня 2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала підлягає перегляду Верховним Судом України у порядку, строки та з підстав, передбачених главою третьою розділу ІV Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий А.Ф. Загородній

Судді О.А. Веденяпін

М.П. Зайцев