Справа № 826/20779/15
Суддя: Мамчур Я.С
Дата ухвалення: 2016-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

31 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Мамчура Я.С.

суддів: Желтобрюх І.Л., Шостака О.О.

при секретарі Кривді В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві Про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 07.11.2014 року №.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 березня 2016 року - позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та прийняти нову постанову, якою у задовлені позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав:

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову невиїзну перевірку правильності обчислення, повноти та своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб платником податків ОСОБА_2 (реєстраційний номер НОМЕР_1) за період з 01.01.2013 по 31.12.2013 року.

У висновку Акту перевірки від 24.09.2014 року № 4342/26-58-17-01-17- відповідачем встановлено порушення позивачем норм Податкового законодавства, а саме: пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, пп. 16.1.2 п. 16.1 ст. 16, п. 138.1 ст. 138, п. 153.8 ст. 153, ст. 164, п. 170.2 ст. 170, п. 176.1 ст. 176, п. 179.1 ст. 179 ПК України.

На підставі висновків цього Акту, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 07.11.2014 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб у розмірі 180993,09 грн. за основним платежем та у розмірі 45418,27 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Не погоджуючись із вказаним рішенням податкового органу, позивач звернувся до суду з позовом про його скасування.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що висновки акту перевірки про порушення позивачем вимог Податкового законодавству є безпідставними, а отже, оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 07.11.2014 року № є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне:

Відповідно до пп. 164.2.3, пп. 164.2.9 п. 164.2 ст. 164 ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: доходи від продажу об'єктів майнових і немайнових прав, зокрема інтелектуальної (промислової) власності, та прирівняні до них права, доходи у вигляді сум авторської винагороди, іншої плати за надання права на користування або розпорядження іншим особам нематеріальним активом (творами науки, мистецтва, літератури або іншими нематеріальними активами), об'єкти права інтелектуальної промислової власності та прирівняні до них права (далі - роялті), у тому числі отримані спадкоємцями власника такого нематеріального активу; інвестиційний прибуток від проведення платником податку операцій з цінними паперами, деривативами та корпоративними правами, випущеними в інших, ніж цінні папери, формах, крім доходу від операцій, зазначених у підпунктах 165.1.2, 165.1.40 і 165.1.52 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу.

Згідно з пп. 14.1.81 п. 14.1 ст. 14 ПК України, інвестиції - господарські операції, які передбачають придбання основних засобів, нематеріальних активів, корпоративних прав та/або цінних паперів в обмін на кошти або майно. Інвестиції поділяються на: а) капітальні інвестиції - господарські операції, що передбачають придбання будинків, споруд, інших об'єктів нерухомої власності, інших основних засобів і нематеріальних активів, що підлягають амортизації відповідно до норм цього Кодексу; б) фінансові інвестиції - господарські операції, що передбачають придбання корпоративних прав, цінних паперів, деривативів та/або інших фінансових інструментів. Фінансові інвестиції поділяються на: прямі інвестиції - господарські операції, що передбачають внесення коштів або майна в обмін на корпоративні права, емітовані юридичною особою при їх розміщенні такою особою; портфельні інвестиції - господарські операції, що передбачають купівлю цінних паперів, деривативів та інших фінансових активів за кошти на фондовому ринку або біржовому товарному ринку; в) реінвестиції - господарські операції, що передбачають здійснення капітальних або фінансових інвестицій за рахунок прибутку, отриманого від інвестиційних операцій.

У розумінні пп. 170.2.2, пп. 170.2.6 п. 170.2 ст. 170 ПК України, інвестиційний прибуток розраховується як позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що визначається із суми витрат на придбання такого активу з урахуванням норм підпунктів 170.2.4 - 170.2.6 цього пункту (крім операцій з деривативами).

До складу загального річного оподатковуваного доходу платника податку включається позитивне значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами за наслідками такого звітного (податкового) року.

При цьому, згідно з пп. 170.2.3 п. 170.2 ст. 170 ПК України, якщо в результаті розрахунку інвестиційного прибутку за правилами, встановленими цією статтею, виникає від'ємне значення, воно вважається інвестиційним збитком.

Як встановлено судом першої інстанції, 06.12.2012 року між ТОВ "Град Інвест", як забудовником, та позивачем, як фізичною особою, укладено Договір резервування приміщення №045-К-3, за умовами якого забудовник зобов'язується, за умови належного виконання фізичною особою своїх зобов'язань, закріпити (здійснити резервування) приміщення, з подальшою передачею його у власність фізичній особі шляхом укладення договору міни приміщення на пакет облігацій, а фізична особа зобов'язується придбати у власність пакет облігацій у кількості, обумовленій сторонами у договорі, та обміняти його у забудовника на приміщення.

З метою виконання умов Договору №045-К-3, 06.12.2013 року між ПАТ "Банк "Київська Русь", як банком, та позивачем, як клієнтом, укладено Договір банківського рахунку №79447-45 в національній валюті, за умовами якого банк відкриває клієнту поточний рахунок №001 в національній валюті України та здійснює його розрахунково-касове обслуговування, а клієнт зобов'язується оплатити послугу банку у розмірі, встановленому тарифами на операції та послуги банку, що діють на дату надання послуги або проведення операції.

Також, 06.12.2013 року між ПАТ "Банк "Київська Русь" та ОСОБА_2 укладено Договір №116/Ф/12 про відкриття рахунку у цінних паперах. Факт внесення позивачем на поточний рахунок грошових коштів у розмірі 1066252,65 грн. підтверджується квитанцією від 06.12.2013 року №18.

В подальшому, відповідно до Договору №БВ-662/2013 від 15.11.2013 року між ТОВ "Традекс-трейд", що діяло на підставі генеральної угоди доручення №Б-35-/2007 на купівлю та/або продаж (міну) цінних паперів та замовлення №73/13-35 від 15.11.2013 року від імені та за дорученням ТОВ "Град Інвест", та ОСОБА_2, остання продала цінні папери, загальна вартість яких становила 1066014,65 грн.

Так, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що дохід, отриманий позивачем у результаті продажу цінних паперів, становить 0,00 грн., оскільки сума витрат, понесених платником податків для їх придбання, становить 1066014,65 грн. Отже, має місце нульове значення інвестиційного доходу, що свідчить про помилкове нарахування податкового зобов'язання, тобто, про помилковість висновків контролюючого органу про необхідність донарахування позивачу грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 07.11.2014 року №.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни або скасування постанови суду.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 211, 212 КАС України суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 березня 2016 року - залишити без змін.

Стягнути з ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві на користь Київського апеляційного адміністративного суду (отримувач коштів: УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: ГУДКCУ у м. Києві, МФО 820019, рахунок отримувача 1007, код класифікації доходів бюджету 22030001) судовий збір в сумі 2490 (дві тисячі чотириста дев'яносто) гривень 53 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий Я.С. Мамчур

Судді І.Л. Желтобрюх

О.О. Шостак

Повний текст складено 03.06.2016 р.

Головуючий суддя Мамчур Я.С

Судді: Желтобрюх І.Л.

Шостак О.О.