Справа № 809/469/16
Суддя: Гундяк В.Д.
Дата ухвалення: 2016-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2016 р. № 809/469/16

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - Гундяка В.Д.

при секретарі Назарук В.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Обертинського комбінату комунальних підприємств про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені, -

ВСТАНОВИВ:

05.05.2016 року Івано-Франківське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Обертинського комбінату комунальних підприємств (далі - відповідач) про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за відповідачем рахується заборгованість по сплаті адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання вимог Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні щодо створення робочих місць для інвалідів.

Представник позивача заявлені вимоги підтримав з підстав, викладених в адміністративному позові. Суду пояснив, що відповідач, в порушення статей 19, 20 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні, не виконав нормативу по працевлаштуванню у 2015 році одного інваліда та в строк до 16 квітня 2016 року самостійно не сплатив адміністративно-господарські санкції за одне робоче місце, призначене для працевлаштування інвалідів і не зайняте інвалідом, в розмірі половини середньої річної заробітної плати на підприємстві на загальну суму 8 022,22 грн. Крім того, позивачем за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій, у відповідності до частини 2 статті 20 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні, відповідачу була нарахована пеня в розмірі 67,34 грн., яка залишилась несплачена. Загальна сума заборгованості із адміністративно-господарських санкцій та пені становить 8 089,56 гривень. Позов просив задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не подав, причини неявки суду не повідомив. Наданим правом на подання заперечення проти позову не скористався.

Враховуючи наявність в матеріалах справи достатньої кількості доказів, необхідних для вирішення справи по суті, згідно положень ч.4 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС) України суд визнав можливим розглянути дану адміністративну справу на підставі наявних у ній доказів за відсутності відповідача.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно дослідженого в якості письмового доказу по справі звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2015 рік, поданого Обертинським комбінатом комунальних підприємств до Фонду соціального захисту інвалідів, у 2015 році середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу даного підприємства становила 9 осіб, середньорічна заробітна плата працівників складала 21 361 грн.

Основи соціальної захищеності інвалідів в Україні і гарантування їм рівних з усіма іншими громадянами можливостей для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними здібностями та інтересами визначені, Законом України ''Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні''.

Відповідно до частини першої статті 17 вказаного Закону, з метою реалізації творчих і виробничих здібностей інвалідів та з урахуванням індивідуальних програм реабілітації, їм забезпечується право працювати на підприємствах, в установах, організаціях, а також займатися підприємницькою та іншою трудовою діяльністю, не забороненою законом.

Частина 3 ст. 18 Закону України ''Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні'' встановлено обов'язок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб, які використовують найману працю, виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації та забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством; надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Положенням статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", передбачено, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів.

Згідно абз.9 ст. 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, в яких за основним місцем роботи працює 8 і більше осіб, реєструються у відповідних відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів за своїм місцезнаходженням і щороку подають цим відділенням звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів.

У відповідності до Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні кількість робочих місць, призначених для забезпечення працевлаштування інвалідів, для відповідача повинна становити 1 особу. Однак судом встановлено, що згідно розрахунку Фонду соціального захисту інвалідів, наявного в матеріалах справи, протягом 2015 року фактично жодного інваліда на підприємстві працевлаштовано не було. Таким чином норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів Обертинським комбінатом комунальних підприємств у 2015 році не виконало. При цьому відповідно до положень ст. 19 вищевказаного Закону незайнятим залишилось одне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда. Дані обставини підтверджуються вищезгаданим звітом про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2015 рік.

Крім того в судовому засіданні встановлено, що згідно інформації за № РЦЗ 461/05-12/16 від 18.05.2016 року наданої Тлумацьким районним центром зайнятості відповідач звітність форми №3 НМ не подавав.

Згідно ст.20 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві.

Таким чином виходячи із середньорічної заробітної плати штатного працівника розмір адміністративно-господарських санкцій, які підлягають до сплати відповідачем на користь Фонду соціального захисту інвалідів за 2015 рік, становить 8 022,22 грн. (16 044,44 : 2)) х 1 = 8 022,22).

Крім того згідно ч.2 ст.20 вказаного Закону порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк. За таких обставин відповідачу правомірно було нараховано пеню в сумі 67,34 грн. (8 022,22 грн. х 0,06% х 14 днів = 67,34 грн.).

Наявність заборгованості відповідача по сплаті адміністративно-господарських санкцій та пені за незайняті робочі місця для працевлаштування інвалідів підтверджується розрахунком суми позову та іншими матеріалами справи.

Доказів сплати заборгованості відповідач суду не представив. Обставин, які б були підставою для звільнення відповідача від сплати вищевказаних коштів, в судовому засіданні не встановлено.

За таких обставин позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

На підставі ст.ст. 19, 20 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні, 158-163, 167 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

позов задовольнити повністю.

Стягнути з Обертинського комбінату комунальних підприємств в користь Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів 8 089 (вісім тисяч вісімдесят девять) грн. 56 коп. адміністративно-господарських санкцій та пені.

Згідно ст.254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення встановлених строків подання заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги, якщо таку заяву чи скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя /підпис/ ОСОБА_2

Постанова в повному обсязі складена 06.06.2016 року.