Справа № 817/3397/14
Суддя: Сало А.Б.
Дата ухвалення: 2016-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 травня 2016 р.Р і в н е 817/3397/14

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Сала А.Б. за участю секретаря судового засідання Мідлік А.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Севрук Л.В.,

відповідача: представник Форет М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Публічного акціонерного товариства "Дубномолоко"
до Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області
про скасування податкового повідомлення-рішення

В С Т АН О В И В:

Публічне акціонерне товариство "Дубномолоко" (далі - ПАТ "Дубномолоко") звернулося в суд з позовом до Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного Управління Міндоходів у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 20.10.2014 року.

В ході судового розгляду справи, 02.02.2016 року, у зв'язку з тим, що пройшла реорганізація органів податкової служби, судом відповідно до вимог ст.52 КАС України ухвалена заміна первинного відповідача - Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного Управління Міндоходів у Рівненській області на належного відповідача - Дубенську об'єднану державну податкову інспекцію Головного Управління Державної фіскальної служби у Рівненській області (далі - Дубенська ОДПІ).

Позовні вимоги в повній мірі підтримані представником позивача в судовому засіданні, яка на їх обґрунтування покликалася на те, що оспорюване податкове повідомлення-рішення є протиправним, оскільки ґрунтується не на документально підтверджених даних податкового обліку позивача, а на суб'єктивних висновках ревізорів, які, по своїй суті, є лише припущеннями. Так, спірним податковим повідомленням-рішенням позивачу було збільшено грошове зобов'язання з ПДВ та застосовано відповідну штрафну санкцію, за рахунок висновків, зокрема, про те, що ПАТ "Дубномолоко" порушило вимоги п.199.1 ст.199 Податкового кодексу України і не провело розподіл сум ПДВ в пропорційному відсотковому відношенні до оподатковуваних і неоподатковуваних даним податком операцій. Разом з тим, ПАТ "Дубномолоко" всі товари і послуги, по яких було в охопленому перевіркою періоді сформовано податковий кредит з ПДВ використало виключно в оподатковуваних даним податком операціях і протилежного в рамках податкової перевірки встановлено не було. Відповідно, вказані висновки відповідача є голослівними і такими, що ґрунтуються на невірному розумінні відповідної правової норми. Крім того, в основу оспорюваного рішення покладені висновки про завищення за охоплений перевіркою період податкового кредиту з ПДВ, які зроблені на основі аналізу господарських операцій позивача з ТОВ "Кью енд Кью Рісьоч" по отриманню послуг з організації та проведення маркетингового дослідження. При цьому, на переконання перевіряючих надання вказаних послуг позивачу не зв'язано з його господарською діяльністю, що направлена на отримання прибутку, а тому сума ПДВ, сплачена цьому контрагенту в ціні його маркетингових послуг, не повинна включатися до складу податкового кредиту. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зауважила, що ПАТ "Дубномолоко", як самостійному суб'єкту господарської діяльності законодавством надано право самостійно визначати та здійснювати діяльність у сфері підприємництва, тому сумніви податкового органу щодо дійсності отримання маркетингових послуг у сторонніх осіб, у зв'язку з відсутністю економічної доцільності їх отримання, є безпідставними та взагалі не відносяться до компетенції податкових органів. Більше того, отримання вказаних послуг мало наслідком позитивний економічний ефект для позивача, як для власника торгової марки "КОМО", у вигляді збільшення обсягів реалізації даної продукції майже в 10 разів. Також, в основу оспорюваного податкового повідомлення-рішення покладені висновки відповідача про завищення за охоплений перевіркою період витрат, а відповідно і податкового кредиту з ПДВ, які зроблені на основі висновків про відсутність у позивача належних чином оформлених первинних бухгалтерських документів, які б підтверджували правомірність та товарність господарських операцій між позивачем та такими контрагентами, як: ФОП ОСОБА_4 та ПП "Промоушен ЮЕЙ". При цьому, представник позивача ствердила, що під час податкової перевірки ревізору були надані для огляду оригінали документів, які в своїй сукупності підтверджували придбання, постачання на склад, обліковування ТМЦ на складі позивача, переміщення отриманого товару з матеріального складу ТМЦ та використання у господарській діяльності, а також всі первинні документи, що підтверджують факти товарності та законності господарських операцій позивача з ПП "Промоушен ЮЕЙ". Також зауважила, що аналогічні висновки відповідача в частині віднесення позивачем сплачених ФОП ОСОБА_4 та ПП "Промоушен ЮЕЙ" коштів до складу витрат, визнані протиправними згідно з судовим рішенням у справі №817/3397/14, яке набрало законної сили. За сукупністю наведених обставин, ствердила, що винесене відповідачем податкове повідомлення-рішення є протиправним і таким, що підлягає до скасування. Просила позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що податковим органом правомірно донараховано позивачу податкові зобов'язання з ПДВ, оскільки встановлені в ході його податкової перевірки обставини, вказують на заниження бази оподаткування вказаним податком, через завищення податкового кредиту з ПДВ, причому як в загальній декларації з цього податку, так і в спеціальній декларації переробного підприємства. Так, перевіркою встановлено, що ПАТ "Дубномолоко" у грудні 2012 року проведено операції з векселями, які відповідно до ст.196 Податкового кодексу України не є об'єктом оподаткування ПДВ. Таким чином, позивач в охопленому перевіркою періоді здійснював, як оподатковувані, так і неоподатковувані ПДВ операції, а тому на нього поширювалися вимоги ст.199 Податкового кодексу України і він повинен був здійснити пропорційне віднесення сум податкового кредиту в залежності від частки використання товарів/послуг, необоротних активів в оподатковуваних операціях. Оскільки ж позивачем не вівся окремий бухгалтерський облік по оподатковуваних та неоподатковуваних операціях, відповідно до п.п.201.14, 201.15 ст.200 Податкового кодексу України, то пропорційному розподілу підлягали усі суми податкового кредиту. Так як ПАТ "Дубномолоко" такого пропорційного розподілу здійснено не було, то на підставі вартісних показників вексельних операцій податковою перевіркою самостійно проведено розрахунок розміру частки оподатковуваних операцій в загальному обсязі операцій постачання товарів, послуг. Визначений у такий спосіб процентний розмір частки оподатковуваних операцій становив 63,9%, і саме він в подальшому був застосований для перерахунку податкового кредиту, сформованого на підставі сум ПДВ від операцій з придбання ПАТ "Дубномолоко" у 2012 році товарів/послуг, що частково використовуються в оподатковуваних операціях, а частково ні. Таким чином, податковим органом цілком законно і обґрунтовано було проведено відповідне коригування (зменшення) податкового кредиту позивача на загальну суму 1960549,65 грн. Крім цього, податковою перевіркою було встановлено, що позивачем не проведено коригування суми податкового кредиту у зв'язку з поверненням ТОВ "БІТімекс-Енерджи Груп" попередньої оплати за природній газ на суму - 50000,00 грн. в т.ч. ПДВ - 833,33 грн., що призвело до завищення податкового кредиту на цю суму за лютий 2013 року. Також, податковим органом зроблено цілком логічні і обґрунтовані висновки про завищення позивачем податкового кредиту з ПДВ за господарськими операціями з ТОВ "Кью енд Кью Рісьоч" по отриманню послуг з організації та проведення маркетингового дослідження, оскільки, як до, так і після проведення маркетингових досліджень, реалізація молочної продукція торгової марки "КОМО" проводилась позивачем лише для ТОВ "Українська сирна компанія", тобто економічний результат від такої операції нульовий. Відповідно послуги з отримання позивачем таких маркетингових досліджень безпосередньо не пов'язані з його господарською діяльністю. Що стосується взаємовідносин позивача з ФОП ОСОБА_5, то за результатами перевірки цього контрагента податковим органом за його місцезнаходженням констатовано безтоварність операцій з придбання і оскільки вказана особа фактично не придбавала товари, то вона і не могла поставити їх для позивача. А що стосується ПП "Промоушен ЮЕЙ", то податковим органом за місцезнаходженням даного контрагента не підтверджено факт реального здійснення ним в лютому та листопаді 2011 року будь-яких господарських операцій. За сукупністю наведених аргументів, доводила, що спірне податкове повідомлення-рішення прийняте у повній відповідності з вимогами чинного законодавства, а тому підстав для його скасування немає. Відповідно, просила в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини.

ПАТ "Дубномолоко" є юридичною особою, що зареєстрована виконавчим комітетом Дубенської міської ради 11.01.1995 року, взято на податковий облік Дубенською об'єднаною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Рівненській області з 11.01.1995 року, зареєстроване як платник податку на додану вартість з 15.07.1997 року, з перереєстрацією 29.06.2011 року - свідоцтво №100341178. Основним видом економічної діяльності позивача є перероблення молока, виробництво масла та сиру. Впродовж 2012-2013 років позивач, як переробне підприємство, відповідно до вимог п.1 підрозділу 2 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України, користувався спеціальним режимом оподаткування ПДВ та звітувався до Дубенської ОДПІ по деклараціям двох видів: спеціальній податковій декларації по ПДВ (із перерахуванням суми ПДВ до спецфонду державного бюджету за бюджетною програмою "Державна підтримка галузі тваринництва" згідно із постановою Кабінету Міністрів України №246 від 02.03.2011 року) та загальній податковій декларації з ПДВ по розрахунках з бюджетом (а.с.8-250 том 5, а.с.1-250 том 6, а.с.1-250 том 7, а.с.1-250 том 8, а.с.1-250 том 9, а.с.1-250 том 10, а.с.1-127 том 11).

На підставі наказу начальника Дубенської ОДПІ №203 від 18.04.2014 року та відповідно до плану-графіка проведення планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання а також направлень на перевірку №№191-197 від 03.05.2014 року уповноваженими особами Дубенської ОДПІ проведено планову виїзну документальну перевірку ПАТ "Дубномолоко" з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, дотримання вимог валютного та іншого законодавства зі період з 01.10.2012 року по 31.12.2013 року. Результати перевірки оформлено актом №936/22/05496081 від 16.07.2014 року з додатками (а.с.34-106, 127-161 том 1).

З висновками, зазначеними у акті перевірки, платник податку не погодився, подав письмові заперечення (а.с.107-114 том 1, а.с.116-120 том 3), які податковим органом розглянуті та відхилені (а.с.115 том 1, а.с.122-127 том 3).

29 липня 2014 року відповідачем на підставі акту перевірки №936/22/05496081 від 16.07.2014 року прийнято, зокрема, податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем "податок на додану вартість" на загальну суму 3101386,88 грн., в тому числі 2067591,25 грн. - за основним платежем та 1033795,63 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с.8-10 том 1).

В основу вказаного податкового повідомлення-рішення покладено висновки про порушення ПАТ "Дубномолоко":

- пп.14.1.36. п.14.1 ст.14, п.198.3. ст.198, пп.192.1.1 п.192.1 ст.192, п.199.2 п199.3, п.199.4, п.199.5 ст.199 Податкового кодексу України та наказу Міністерства фінансів України від 25.11.2011 року №1492 "Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість" в результаті чого занижено податок на додану вартість до сплати у загальній сумі 518759,88 грн. по загальній податковій звітності з ПДВ, а саме по звітних періодах: грудень 2012 року - 468626, 55 грн., січень 2013 року - 4200 грн., лютий 2013 року - 12333,33 грн., травень 2013 року - 3400 грн., червень 2013 року - 3600 грн., липень 2013 року - 4600 грн., серпень 2013 року - 4200 грн., вересень 2013 року - 4200 грн., листопад 2013 року - 4200 грн., грудень 2013 року - 9400 грн.;

- пп.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.44.1.ст.44, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.199.1, п.199.2, п.199.3, п.199.4, п.199.5 ст.199 Податкового кодексу України та наказу Міністерства фінансів України №1492 "Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість" в результаті чого занижено податок на додану вартість до сплати у загальній сумі 1548831,37 грн. по спеціальній податковій звітності з ПДВ (спеціальний режим оподаткування переробного підприємства), в тому числі по звітних періодах: за жовтень 2012 року - 4600 грн., за листопад 2012 року - 6410,67 грн., за грудень 2012 року - 1495923, 10 грн., січень 2013 року - 4650 грн., за лютий 2013 року - 1194, 00 грн., за березень 2013 року - 4309, 50, за квітень 2013 року - 6097, 30 грн., червень 2013 року - 10850 грн., за серпень 2013 року - 2196,80 грн., жовтень 2013 року - 12600 грн.

В розрізі конкретних господарських операцій вказані суми завищення ПДВ визначено так:

1. по загальній декларації, -

1.1. 41800,00 грн. - сума завищення податкового кредиту по операціям з отримання послуг по перевезенню працівників від ПП "Волиньмотосервіс" у січні-лютому, травні-вересні, листопаді та грудні 2013 року;

1.2. 8333,33 грн. - сума завищення податкового кредиту по операції із повернення попередньої оплати від постачальника природного газу - ТОВ "БІТімекс-Енерджи Груп" у лютому 2013 року;

1.3. 468626,55 грн. - сума завищення ПДВ у зв'язку із не проведенням в грудні 2012 року коригування податкового кредиту, відповідно до частки використання придбаних товарів/послуг в оподатковуваних операціях.

2. по спеціальній декларації, -

2.1. 21200,00 грн. - сума завищення податкового кредиту по операціям з отримання послуг по перевезенню працівників від ПП "Волиньмотосервіс" у жовтні-грудні 2012 року, березні та квітні 2013 року;

2.2. 5597,60 грн. - сума завищення податкового кредиту по операціям з отримання товарів від ФОП ОСОБА_4 в період лютий-квітень та серпень 2013 року;

2.3. 2010,67 грн. - сума завищення податкового кредиту по операціям з отримання рекламних послуг у ПП "Промоушен ЮЕЙ" в листопаді 2012 року;

2.4. 28100,00 грн. - сума завищення податкового кредиту по операціям з отримання маркетингових послуг у ТОВ "Кью енд Кью Рісьоч" в січні, червні та жовтні 2013 року;

2.5. 1491923,10 грн. - сума завищення ПДВ у зв'язку із не проведенням в грудні 2012 року коригування податкового кредиту, відповідно до частки використання придбаних товарів/послуг в оподатковуваних операціях.

Позивач скористався процедурою адміністративного узгодження і оскаржив вказане податкове повідомлення-рішення до в.о. начальника ГУ Міндоходів у Рівненській області (а.с.11-18 том 1).

Рішенням начальника ГУ Міндоходів у Рівненській області №21/10с/17-00-10-05-105/212-213 від 01.10.2014 року, скаргу платника податків частково задоволено, і податкове повідомлення-рішення № від 29.07.2014 року скасовано в частині збільшення суми грошового зобов'язання з ПДВ в розмірі 63000 грн. - основного платежу і 31500 грн. - штрафної (фінансової) санкції (тобто в частині формування податкового кредиту по операціям з отримання послуг по перевезенню працівників від ПП "Волиньмотосервіс" в сумі 41800,00 грн. (по загальним деклараціям) + 21200,00 грн. (по спеціальнім деклараціям)), а в решті донарахування ПДВ скарга платника податків залишена без задоволення (а.с.19-27,162-166 том 1).

Платник податків продовжив процедуру адміністративного оскарження, і оскаржив відповідне податкове повідомлення-рішення до голови ДФС України (а.с.28-30 том 1).

20 жовтня 2014 року відповідачем на підставі акту перевірки №936/22/05496081 від 16.07.2014 року та рішення про результати розгляду скарги №21/10с/17-00-10-05-105/212-213 від 01.10.2014 року прийнято, зокрема, податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем "податок на додану вартість" на загальну суму 3006886,88 грн., в тому числі 2004591,25 грн. - за основним платежем та 1002295,63 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с.31-33 том 1, а.с.170 том 11). Вказане рішення і є предметом оскарження в даній справі.

Оцінивши докази та всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами, суд зазначає наступне.

Так, оспорюване податкове повідомлення-рішення в частині нарахування позивачу податкового зобов'язання з ПДВ в сумі 1960549,65 грн. - основного платежу (468626,55 грн. по загальним деклараціям + 1491923,10 грн. по спеціальним деклараціям) та 980274,83 грн. - штрафної (фінансової) санкції ґрунтується на висновках про порушення ПАТ "Дубномолоко" вимог пп.199.1, п.199.2 п199.3, п.199.4, п.199.5 ст.199 Податкового кодексу України та наказу Міністерства фінансів України від 25.11.2011 року №1492 "Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість".

За правилами п.199.1 ст.199 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на час, охоплений податковою перевіркою позивача), у разі якщо придбані та/або виготовлені товари/послуги, необоротні активи частково використовуються в оподатковуваних ПДВ операціях, а частково - ні, до сум ПДВ, які платник має право віднести до податкового кредиту, включається та частка сплаченого (нарахованого) податку під час їх придбання або виготовлення, яка відповідає частці використання таких товарів/послуг, необоротних активів в оподатковуваних операціях. Відповідно до п.199.2., п.199.3 цієї статті, частка використання товарів/послуг, необоротних активів в оподатковуваних операціях визначається у відсотках як відношення обсягів з постачання оподатковуваних операцій (без урахування сум податку) за попередній календарний рік до сукупних обсягів постачання оподатковуваних та неоподатковуваних операцій (без урахування сум податку) за цей же попередній календарний рік. Визначена у процентах величина застосовується протягом поточного календарного року. Платники податку, у яких протягом попереднього календарного року були відсутні неоподатковувані операції, а такі неоподатковувані операції почали здійснюватися у звітному періоді, а також новостворені платники податку проводять у поточному календарному році розрахунок частки використання товарів/послуг, необоротних активів в оподатковуваних операціях на підставі розрахунку, визначеного за фактичними даними обсягів з постачання оподатковуваних та неоподатковуваних операцій першого звітного податкового періоду, в якому задекларовані такі операції. Розрахунок частки використання товарів/послуг, необоротних активів в оподатковуваних операціях подається до органу державної податкової служби одночасно з податковою декларацією звітного податкового періоду, в якому задекларовані такі оподатковувані та неоподатковувані операції. А за правилами п.199.4. цієї статті, платник податку за підсумками календарного року здійснює перерахунок частки використання товарів/послуг та необоротних активів в оподатковуваних операціях виходячи з фактичних обсягів проведених протягом року оподатковуваних та неоподатковуваних операцій. У разі зняття з обліку платника податку, у тому числі за рішенням суду, перерахунок частки здійснюється виходячи з фактичних обсягів оподатковуваних та неоподатковуваних операцій, проведених з початку поточного року до дати зняття з обліку. Перерахунок частки використання необоротних активів в оподатковуваних операціях здійснюється за підсумками одного, двох і трьох календарних років, що настають за роком, в якому вони почали використовуватися (введені в експлуатацію). За правилами п.199.5 - частка використання товарів/послуг, необоротних активів в оподатковуваних операціях, визначена з урахуванням норм пунктів 199.2-199.4 статті 199 цього Кодексу, застосовується для проведення коригування сум податку, які відносяться до податкового кредиту за операціями, зазначеними у пункті 199.1 статті 199 цього Кодексу. Результати перерахунку сум податкового кредиту відображаються у податковій декларації за останній податковий період року.

На підставі даних декларації з податку на прибуток позивача за 2012 рік, а саме на підставі рядка 3.1. додатку ЦП до цієї декларації, відповідач у акті перевірки позивача констатував, що ПАТ "Дубномолоко" отримав дохід від операцій з векселями на рівні 442268741 грн. При цьому, податковий орган зазначив, що ним в ході перевірки встановлено, що операції з векселями проведено ПАТ "Дубномолоко" в грудні 2012 року, і сума таких операцій складає 274805500 грн. Тут же констатовано, що у податковій звітності з ПДВ вказані операції не відображені.

З врахуванням того, що операції з випуску (емісії), розміщення у будь-які форми управління та продажу (погашення, викупу) за кошти цінних паперів, до яких відносяться і векселі, в силу вимог пп.196.1.1. п.196.1 ст.196 Податкового кодексу України не є об'єктом оподаткування ПДВ, відповідач в акті перевірки позивача констатував, що ним в 2012 році здійснювалися, я оподатковувані ПДВ, так і неоподатковувані даним податком операції. Відповідно до цього, ПАТ "Дубномолоко" за підсумками 2012 року повинно було визначити частку використання придбаних товарів/послуг, необоротних активів в оподатковуваних операціях за поточний рік, на підставі якої провести перерахунок раніше віднесених сум до складу податкового кредиту. Відсоткову частку слід було визначити в таблиці 1 додатка 7 до декларації за грудень, а розраховану пропорційно до такої частки суму ПДВ, яка підлягає включенню до податкового кредиту відобразити в рідку 15.1 декларації з ПДВ протягом поточного року, а суму, яке не підлягає включенню до складу податкового кредиту - в рядку 15.2 декларації. Оскільки платником податків вказане проведено не було, податковий орган на підставі вищевказаних вартісних показників вексельних операцій провів самостійний розрахунок розміру частки оподатковуваних операцій в загальному обсязі операцій постачання товарів, послуг. Визначений у такий спосіб процентний розмір частки оподатковуваних операцій склав 63,9%, і його в подальшому було застосовано для перерахунку податкового кредиту ПАТ "Дубномолоко" за весь 2012 рік. В результаті таких перерахунків, податковий кредит, задекларований позивачем у податковій декларації за грудень 2012 року (переробне підприємство) в розмірі 4132750,98 грн. відкоригований на суму 1491923,10 грн., а податковий кредит, задекларований позивачем у податковій декларації за грудень 2012 року (загальній) в розмірі 1298134,49 грн. відкоригований на суму 468626,55 грн., і відповідачем зроблено висновок про заниження позивачем за ПДВ на відповідні суми. При цьому, вказане коригування стосувалося податкового кредиту декларацій та всіх уточнюючих розрахунків за 2012 рік, які були скориговані податковим органом в сторону зменшення на 36,1 %. Перелік контрагентів та суми ПДВ, по яким проведено коригування в сторону зменшення наведено відповідачем в додатку 7 до акту перевірки (а.с.104-106 том 1).

Судом досліджено відповідні податкові накладні за 2012 рік, які приймали участь у формуванні податкового кредиту позивача та були включені ним до реєстрів отриманих податкових накладних відповідних періодів 2012 року (а.с.181-250 том 1, а.с.1-209 том 2, а.с.228-250 том 3, а.с.1-250 том 4, а.с.1-7 том 5). За даними таких накладних, для позивача поставлялися: ПАТ "Укртелеком" - телекомунікаційні послуги, ПАТ "Київстар" - послуги зв'язку, ТОВ "БІТімпекс-Енерджи Груп" - природний газ, ПАТ "Рівнегаз" - послуги газопостачання, ПАТ АЕС "Рівнеобленерго" - електроенергія, ТОВ "Ястреб" - охоронні послуги, КП "Дубноводоканал - промислове водовідведення, вивезення сміття, ТОВ "Золотий екватор" - паливо-мастильні матеріали.

В ході перевірки не було встановлено, що вищеназвані товари та послуги частково використовувались позивачем в межах оподатковуваних операцій з ПДВ, а частково ні. Не встановлено такого і в межах розгляду справи судом, як і не встановлено, що операцій з обігу цінних паперів (векселів) приймали участь у формуванні податкового кредиту позивача 2012 року, чи будь-якого іншого податкового періоду.

Висновком судово-економічної експертизи №375 від 30.12.2015 року (а.с.138-150 том 3), яку суд вважає повною та обґрунтованою і приймає у якості доказу по справі, також підтверджено, що судження відповідача про заниження позивачем ПДВ за грудень 2012 року на суму 468626,55 грн. (по загальній декларації) та на суму 1491923,10 грн. (по спеціальній декларації переробного підприємства) документально не підтверджуються.

Доводи податкового органу про те, що єдиною і достатньою підставою для перерахунку податкового кредиту позивача за 2012 рік за правилами ст.199 Податкового кодексу України є сам факт здійснення платником податків в грудні 2012 року операцій з векселями, які не оподатковуються ПДВ, суд вважає такими, що ґрунтуються на хибному розумінні та застосуванні вказаної норми податкового права.

Так, відповідно до ст.198 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на час, охоплений податковою перевіркою позивача), право платника ПДВ на включення до податкового кредиту сум цього податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням (виготовленням, будівництвом, спорудженням) товарів/послуг та необоротних активів, залежить від подальшого напрямку використання таких товарів/послуг та необоротних активів у межах господарської діяльності та в оподатковуваних операціях. Платник податку у разі придбання та/або виготовлення товарів/послуг та необоротних активів, які частково використовуються в оподатковуваних операціях, а частково - ні, має право віднести до податкового кредиту ту частку сплаченого (нарахованого) податку під час їх придбання або виготовлення, яка відповідає частці використання таких товарів/послуг та необоротних активів в оподатковуваних операціях (п.199.1 ст.199 Податкового кодексу України). При цьому, стаття 199 Податкового кодексу України застосовується лише в тому випадку, коли придбані товари/послуги та необоротні активи частково використовуються в оподатковуваних операціях, а частково - ні. У разі, якщо придбані товари/послуги, необоротні активи повністю використовуються в неоподатковуваних операціях, або повністю використовуються у звільнених від ПДВ операціях, стаття 199 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на час, охоплений податковою перевіркою позивача) не застосовується.

Оскільки усі придбані в 2012 році товари та отримані послуги, за рахунок яких позивачем було сформовано відсторнований відповідачем у відповідному процентному відношенні податковий кредит, були повністю використанні в господарській діяльності позивача, що не заперечується і самим відповідачем та підтверджується даними акту перевірки, то твердження відповідача з приводу часткового використання і часткового не використання таких отриманих товарів/послуг в оподатковуваних операціях є абсолютно безпідставними.

Операції ж з векселями не мають жодного стосунку до формування податкового кредиту за звітний, ревізований період, оскільки, вони взагалі не є об'єктом оподаткування ПДВ.

При цьому, слід зауважити, що законодавець розмежовує поняття "операції, що не є об'єктом оподаткування" та "неоподатковувані операції", і в розумінні ст.199 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на час, охоплений податковою перевіркою позивача) неоподатковані операції це - операції, в яких придбаний та/або виготовлений з ПДВ товар/послуга в подальшому не використовується в оподатковуваній ПДВ діяльності такого платника податків.

Що стосується операцій з векселями, то вони не відповідають зазначеним у ст.199 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на час, охоплений податковою перевіркою позивача) умовам для застосування пропорційного віднесення сум податку до податкового кредиту, оскільки, в силу вимог пп.196.1.1. п.196.1 ст.196 Податкового кодексу України, взагалі не є об'єктом оподаткування ПДВ. Іншими словами, оскільки платник податків взагалі не має права при здійсненні таких операцій формувати податковий кредит з ПДВ, то у нього апріорі не може виникнути і обов'язок щодо пропорційного віднесення сум ПДВ до податкового кредиту і це абсолютно не залежить від подальшого напрямку використання векселів, так як і всі наступні операції з векселями не будуть об'єктом оподаткування ПДВ. Таким чином, положення ст.199 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на час, охоплений податковою перевіркою позивача) на операції з векселями не поширюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач безпідставно здійснив перерахунок, задекларованих позивачем у податкових деклараціях за 2012 рік сум податкового кредиту, зробив висновок про заниження позивачем ПДВ на 1491923,10 грн. у декларації переробного підприємства за грудень 2012 року та на 468626,55 грн. у загальній декларації з ПДВ за грудень 2012 року, а відтак і протиправно визначив позивачу грошове зобов'язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 1960549,65 грн. та застосував штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 980274,83 грн.

Оспорюване податкове повідомлення-рішення в частині нарахування позивачу податкового зобов'язання з ПДВ в сумі 28100,00 грн. - основного платежу та 14050,00 грн. - штрафної (фінансової) санкції (а.с.170 том 1) ґрунтується на висновках про порушення ПАТ "Дубномолоко" вимог пп.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України.

Підпунктом 14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України дано визначення господарській діяльності, як діяльності особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямованій на отримання доходу.

А за правилами п.198.3. ст.198 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на час, охоплений податковою перевіркою позивача), податковий кредит звітного періоду складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку протягом такого звітного періоду у зв'язку, зокрема, з: придбанням або виготовленням товарів та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. При цьому, право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

В акті перевірки позивача констатовано, що ПАТ "Дубномолоко" віднесено до податкового кредиту суму ПДВ в розмірі 28100,00 грн. від вартості маркетингових послуг, придбаних у ТОВ "Кью енд Кью Рісьоч" в січні, червні та жовтні 2013 року. З огляду на те, що основним покупцем ПАТ "Дубномолоко" було ТОВ "Українська сирна компанія", якому реалізовувалась і реалізовується уся вироблена готова продукція (96,4% загального обсягу реалізації), і яке розповсюджує дану продукцію в торгівельні мережі, та з огляду на те, що в період з дати отримання маркетингових послуг та до закінчення перевіряємого періоду склад контрагентів позивача, що придбавають у нього готову продукцію залишився незмінним, відповідач зробив висновок, що видатки на маркетингові дослідження є такими, що не пов'язані з господарською діяльністю позивача, спрямованою на отримання доходу.

Господарські операції із виконання ТОВ "Кью енд Кью Рісьоч" для ПАТ "Дубномолоко" робіт/послуг по організації та проведенню маркетингових досліджень щодо продукції позивача оформлені договорами №4 від 20.01.2012 року та №40 від 22.08.2013 року із додатками, в яких міститься опис і перелік робіт, актами здачі-прийняття робіт на загальну суму 168600,00 грн., в тому числі ПДВ 28100,00 грн., оплату проведено згідно платіжних доручень №17486 від 29.08.2013 року, №1129270 від 24.10.2013 року, №3771 від 26.02.2013 року, №22103 від 20.12.2012 року в повному обсязі; на суму ПДВ постачальником робіт/послуг виписано податкові накладні №21 від 29.08.2013 року на суму ПДВ 4266,67 грн., №9 від 07.10.2013 року на суму ПДВ 8333,33 грн., №30 від 20.12.2012 року на суму ПДВ 4650,00 грн., №17 від 28.01.2013 року на суму ПДВ 10850,00 грн. , разом ПДВ 28100,00 грн. (а.с.232-250 том 2, а.с.1-9 том 3). Жодних зауважень до змісту даних документів у відповідача під час перевірки не виникало, як і жодних сумнівів з приводу реальності здійснення таких операцій.

Фактично, єдиною підставою для висновків про безпідставне включення позивачем до складу свого податкового кредиту відповідних податкових періодів сум ПДВ по даним операціям слугувало глибоке переконання податкового органу в тому, що такі маркетингові послуги не мають безпосереднього зв'язку з господарською діяльністю позивача, оскільки не принесли йому позитивного господарського результату у вигляді розширення торгівельної мережі збуту готової продукції, так як покупець такої продукції залишився незмінним.

Разом з тим, дослідженими судом документами, а саме копією свідоцтва на знак для товарів і послуг №158099 від 10.07.2012 року, копією виписки з Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг №158099 від 25.11.2013 року та копією свідоцтва на знак товарів і послуг №153952 від 10.04.2012 року (а.с.48-55 том 3) підтверджено, що ПАТ "Дубномолоко" є власником знаку для товарів та послуг "КОМО" та "КОМО Справжній сир". Продукція ПАТ "Дубномолоко" виготовлена під даною торговою маркою і була об'єктом маркетингових досліджень, проведених ТОВ "Кью енд Кью Рісьоч". Матеріалами справи (а.с.66-71 том 3) підтверджено, що маркетингові послуги принесли позитивний економічний результат позивачу, з огляду на те, що обсяг фактично реалізованої ПАТ "Дубномолоко" готової продукції відповідної торгівельної марки за період з 01.01.2012 року по 31.12.2013 року збільшився майже в чотири рази по відношенню до 2011 року. Також ТОВ "Українська сирна компанія", через яке позивач реалізовує свою готову сирну продукцію в торгівельну мережу підтвердила, що кількість покупців, з якими нею укладені договори купівлі-продажу, поставки, дистрибуції продукції позивача зросла на 248 одиниць. Відповідно до цього, суд вважає непереконливими висновки відповідача про те, що маркетингові послуги не мають безпосереднього зв'язку з господарською діяльністю позивача, спрямованою на отримання прибутку.

Висновком судово-економічної експертизи №375 від 30.12.2015 року (а.с.138-150 том 3), яку суд вважає повною та обґрунтованою і приймає у якості доказу по справі, також підтверджено, що судження відповідача про заниження позивачем податкового кредиту з ПДВ на суму 28100,00 грн., сплаченого у складі вартості маркетингових послуг, придбаних у ТОВ "Кью енд Кью Рісьоч" документально не підтверджуються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що спірне податкове повідомлення-рішення у відповідній частині є протиправним і необґрунтованим, а тому підлягає до скасування.

Оспорюване податкове повідомлення-рішення в частині нарахування позивачу податкового зобов'язання з ПДВ в сумі 5597,60 грн. основного платежу та 2798,80 грн. штрафної (фінансової) санкції (а.с.170 том 1) ґрунтується на висновках про порушення ПАТ "Дубномолоко" вимог п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України.

В силу положень п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на час, охоплений податковою перевіркою позивача), право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

При цьому, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п.198.2), а саме право на формування податкового кредиту поставлено в залежність від мети подальшого використання придбаних товарів, робіт послуг, а саме - такі товари, роботи, послуги повинні призначатись для використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку (п.198.3).

За правилами п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на час, охоплений податковою перевіркою позивача) не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

В акті перевірки позивача констатовано, що ПАТ "Дубномолоко" віднесено до податкового кредиту суму ПДВ в розмірі 5597,60 грн. від вартості товарів, придбаних у ФОП ОСОБА_4 в період лютий-квітень та серпень 2013 року. З огляду на те, що за результатами перевірки цього контрагента податковим органом за його місцезнаходженням констатовано безтоварність операцій з придбання, відповідач зробив висновок, що оскільки вказана особа фактично не придбавала товари, то вона і не могла поставити їх для позивача. Відповідно, такі операції кваліфіковані як безтоварні і із задекларованої позивачем суми податкового кредиту знято суму ПДВ, сплачену ФОП ОСОБА_4 в ціні придбання товарів.

Матеріалами справи підтверджено, що в період з 01.02.2013 року по 30.09.2013 року на підставі усної домовленості позивач придбавав у ФОП ОСОБА_4 запасні частини до обладнання з виготовлення сирної продукції на загальну суму 33585,60 грн., в тому числі ПДВ 5597,60 грн., а саме: по накладній №2 від 25.02.2013 року - дист.кольцо (2 шт.), масл.отб.кольцо (1 шт.), гайка (2 шт.), трубка отк. масла (1 шт.), сальник МПУ 022 (2шт), фільтр повітряний (2 шт.); по накладній №4 від 27.03.2013 року - трубка отк.масла (1 шт.), маслопровід (1 шт.); по накладній №6 від 11.04.2013 року - петлеобразователь №11300 (1 шт.), іголководитель №11502 (1 шт.), ігла д5 (5 шт.); по накладній №8 від 15.06.2013 року - сальник СПУО 22 (4 шт.), підшипник НУ 307 (1 шт.), підшипник 6207 (1 шт.); по накладній №12 від 30.08.2013 року - пневмопривід (2 шт.); по накладній №13 від 30.08.2013 року - втулка ЖУМО 01-30 (4 шт.), корпус втулки (1 шт.) (а.с.10-15 том 3). Оплата за товар здійснена позивачем в повному обсязі в безготівковому порядку (а.с.16-23 том 3). На підтвердження перевезення товару позивачем надано акти здачі-приймання робіт (надання послуг) ТОВ "Нова пошта" №НП/81-000359 від 17.06.2013 року та №НП/81-000576 від 09.09.2013 року (а.с.30-31 том 3). В підтвердження використання придбаного у ФОП ОСОБА_4 товару в господарській діяльності, а саме шляхом його встановлення як запасних частин на обладнання з виготовлення сирної продукції, позивачем надано накладні на внутрішнє переміщення та акти на списання (а.с.32347 том 3). На суму ПДВ ФОП ОСОБА_5 виписано для позивача наступні податкові накладні: №2 від 07.02.2013 року - на суму ПДВ 1194,00грн., №7 від 19.03.2013 року - на суму ПДВ 509.50грн., №10 від 11.04.2013року - на суму ПДВ 773,50 грн., №12 від 23.04.2013 року - на суму ПДВ 923.80 грн., №18 від 06.08.2013 року - на суму ПДВ 964,00грн., №18 від 06.08.2013 року - на суму ПДВ1232,80 грн.(а.с.24-31 том 3). Загальна сума ПДВ склала 5597,60 грн. і згідно даних податкового обліку позивача була віднесена до складу податкового кредиту лютого-квітня та серпня 2013 року.

Таким чином, факт поставки ФОП ОСОБА_5 для ПАТ "Дубномолоко" товарів підтверджується первинними документами встановленої форми, які є допустимими засобами доказування відповідних господарських операцій. Такі документи мають усі необхідні реквізити та відомості, і у повній мірі відображають зміст господарських операцій. Вони містять підписи та інші дані, які дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у здійсненні господарських операцій.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої в постанові №21-737во10 від 27.03.2012 року, надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом. Про необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема про наявність таких обставин: неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться постачальником послуг, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв'язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов'язані з виникненням податкової вигоди, якщо для такого виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; відсутність первинних документів обліку.

Разом з тим, жодних доказів, на користь неспроможності ФОП ОСОБА_4 здійснити ті господарські операції, які відображені в обліку позивача, податковим органом в ході податкової перевірки не зібрано. Жодних документальних доказів цьому не було надано і суду під час розгляду справи. Фактично висновки акту перевірки про безтоварність господарських операцій позивача з ФОП ОСОБА_5 базуються лише на одному документі - Акті №400/17/НОМЕР_1 від 30.12.2013 року про результати невиїзної позапланової документальної перевірки ФОП ОСОБА_4 за період з 01.02.2013 року по 30.09.2013 року з додатками у вигляді актів перевірок його контрагентів - постачальників - ТОВ "Бріжит", ТОВ "Гонза Лесс" та ТОВ "Реалвін ЛТД" (а.с.75-102 том 3). Разом з тим, дійсний зміст вказаного акту перевірки абсолютно не вказує на те, що вказаний підприємець провадив незаконну діяльність з надання податкової вигоди позивачу. Навпроти, даним актом підтверджено, що ФОП ОСОБА_4 до 30.09.2013 року був зареєстрованим платником ПДВ, здійснював діяльність посередників у торгівлі промисловим устаткуванням та в охопленому перевіркою періоді декларував, як податкові зобов'язання з ПДВ так і податковий кредит. За висновками акту ФОП ОСОБА_4 завищив податковий кредит і занизив податкові зобов'язання лише з огляду на те, що в ході перевірки не встановлена реальність здійснення відповідних господарських операцій по ланцюгам постачання.

Суд звертає увагу на те, що предметом доказування у справі є реальність господарських операцій, що є підставою виникнення права на податковий кредит, добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій господарській меті, а також реальність усіх даних, наведених у документах, що надають право на формування податкового кредиту.

Досліджені судом первинні документи позивача повністю розкривають зміст відповідних господарських операцій і відповідають їм, а також беззаперечно відображають реальність руху активів та зміну майнового стану позивача та його контрагента, що відбулися внаслідок здійснення таких господарських операцій.

Усі, без виключення, товари та послуги, придбані позивачем у вказаного контрагента належним чином обліковані як в його бухгалтерському, так і в податковому обліку, а також використані для потреб господарської діяльності позивача і в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності позивача.

А результати перевірки контрагента позивача не можуть бути належним свідченням правомірності висновків податкового органу, оскільки позивач не може нести відповідальність за дії контрагента і за його стосунки з "сумнівними", на думку податкового органу, контрагентами. Поведінка постачальників в ланцюгу постачання, з якими платник не перебував у жодних взаємовідносинах, немає безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між таким платником та його безпосереднім контрагентом.

З огляду на вказане, суд вважає висновки відповідача про безтоварність господарських операцій позивача та укладення ним правочинів без мети реального настання правових наслідків, лише з метою надання податкової вигоди, такими, що базуються виключно на припущеннях, не підтверджені належними та допустимими доказами і фактично повністю спростовуються матеріалами справи, а відтак не беруться судом до уваги.

Поряд з цим, суд зауважує, що перевіркою, а також в ході розгляду справи судом не встановлено жодних фактів, які б свідчили про те, що діяльність позивача спрямована на здійснення операцій, пов'язаних з податковою вигодою, з контрагентом, який не виконує своїх податкових зобов'язань.

З огляду на все вищевказане, суд вважає, що в діях позивача, як платника податку, не вбачається порушень діючого законодавства, а господарські операції не викликають сумніву в їх реальності та відповідності дійсному економічному змісту, доцільності та діловій меті здійснення господарської діяльності, що підтверджується наявністю належним чином оформлених та досліджених судом документів.

Відповідно до наведеного, необґрунтованими є висновки відповідача про порушення позивачем вимог Податкового кодексу України, внаслідок яких ПАТ "Дубномолоко" завищено суму податкового кредиту, що призвело до заниження суми ПДВ, яка підлягає сплаті до бюджету на 5597,60 грн.

Слід зазначити, що вищезазначена оцінка відповідачем господарських операцій позивача з ФОП ОСОБА_5 як безтоварних породила і висновки про те, що позивачем завищено витрати, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток. Однак відповідне податкове повідомлення-рішення відповідача, що ґрунтувалося на таких висновках і було винесене на підстав акту перевірки №936/22/05496081 від 16.07.2014 року скасоване в судовому порядку - і постанова Рівненського окружного адміністративного суду від 30.01.2015 року у справі №817/3396/14 набрала законної сили 19.03.2015 року (а.с.149-164 том 11).

Оспорюване податкове повідомлення-рішення в частині нарахування позивачу податкового зобов'язання з ПДВ в сумі 2010,67 грн. основного платежу та 1005,34 грн. штрафної (фінансової) санкції (а.с.170 том 1) також ґрунтується на висновках про порушення ПАТ "Дубномолоко" вимог пп. п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України.

Висновки, що покладені в основу відповідної частини оспорюваного рішення стосуються операцій позивача з ПП "Промоушен ЮЕЙ".

Судом встановлено, що 30.01.2012 року між позивачем та ПП "Промоушн ЮЕЙ" укладено договір про надання послуг по моніторингу цін №3-4/01/12, відповідно до якого останній взяв на себе зобов'язання надати послуги по ціновому моніторингу сирів твердих і плавлених. На виконання умов даного договору, сторонами 26.11.2012 року підписаний акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000336 на суму 12064,00 грн., а ПП "Промоушн ЮЕЙ" 07.11.2012 року виписана податкова накладна №2 на суму ПДВ 2010,67 грн. (а.с.213-230 том 2).

Таким чином, факт поставки ПП "Промоушен ЮЕЙ" для ПАТ "Дубномолоко" послуг підтверджується первинними документами встановленої форми, які є допустимими засобами доказування відповідних господарських операцій. Такі документи мають усі необхідні реквізити та відомості, і у повній мірі відображають зміст господарських операцій. Вони містять підписи та інші дані, які дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у здійсненні господарських операцій.

При цьому, жодних належних і допустимих доказів на користь того, що ПП "Промоушен ЮЕЙ" неспроможне здійснити ті господарські операції, які відображені в обліку позивача, податковим органом в ході податкової перевірки зібрано не було. Фактично висновки акту перевірки про безтоварність господарських операцій позивача з ПП "Промоушен ЮЕЙ" ґрунтуються лише на одному документі - Акті №46/15-05-22-08-15/36861942 від 29.05.2014 року "Про неможливість проведення зустрічної звірки ПП "Промоушн ЮЕЙ" з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період лютий 2012 року, листопад 2012 року (а.с.103-115 том 3). Разом з тим, дійсний зміст вказаного акту не свідчить на користь того, що діяльність ПП "Промоушн ЮЕЙ" була фіктивною. Натомість, вказаним актом підтверджено, що ПП "Промоушн ЮЕЙ" було і є зареєстрованим платником ПДВ, здійснювало діяльність рекламного агентства, та в охопленому перевіркою періоді декларувало, як податкові зобов'язання з ПДВ (в тому числі і по такому контрагенту, як ПАТ "Дубномолоко"), так і податковий кредит. За висновками акту ПП "Промоушн ЮЕЙ" завищено податковий кредит і занижено податкові зобов'язання лише з огляду на те, що в ході перевірки не можливо підтвердити факт реального здійснення господарських операцій.

Такі результати перевірки контрагента позивача не можуть бути належним свідченням правомірності висновків відповідача, оскільки позивач не може нести відповідальність за дії свого контрагента, зокрема за ненадання ним на вимогу податкового органу первинних документів обліку для здійснення перевірки.

Відповідно до наведеного, необґрунтованими є висновки відповідача про порушення позивачем вимог Податкового кодексу України, внаслідок яких ПАТ "Дубномолоко" в листопаді 2012 року завищено суму податкового кредиту, що призвело до заниження суми ПДВ, яка підлягає сплаті до бюджету на 2010,67 грн.

Окремо слід зауважити, що Висновком судово-економічної експертизи №375 від 30.12.2015 року (а.с.138-150 том 3), яку суд вважає повною та обґрунтованою і приймає у якості доказу по справі, встановлено, що ПАТ "Дубномолоко" суми ПДВ від вартості робіт, послуг із моніторингу цін, отриманих від ПП "Промоушн ЮЕЙ" у листопаді 2012 року по податковій накладній №2 від 07.11.2012 року до складу податкового кредиту взагалі не включав. Так, співставленням показників декларування ПАТ "Дубномолоко" податкового кредиту з ПДВ за листопад 2012 року із даними копій Реєстрів отриманих податкових накладних за листопад 2012 року експертом документально підтверджена відповідність даних податкового обліку, підприємства із даними податкової звітності за вказаній звітний податковий період, в частині показників податкового кредиту з податку на додану вартість. Проте, у Реєстрах отриманих податкових накладних ПАТ "Дубномолоко" за листопад 2012 року експертом встановлена відсутність даних щодо відображення підприємством в податковому обліку вказаного звітного податкового періоду вартісних показників господарської операції з отримання ПАТ "Дубномолоко" від ПП "Промоушен ЮЕИ" робіт, послуг із моніторингу цін, згідно договору №3-3/06-12 від 06.01.2012 року та податкової накладної №2 від 07.11.2012 року.

Оскільки позивач не включав вказану суму ПДВ до складу свого податкового кредиту листопада 2012 року, то він і не міг завищити податковий кредит вказаного звітного податкового періоду на відповідну суму. Отож доводи відповідача в цій частині є абсолютно голослівними та безпідставними. Відповідно суд не знаходить підстав для визнання правильним і обґрунтованим висновку відповідача про завищення позивачем податкового кредиту на суму 2010,67 грн. в листопаді 2012 року по операціям з отримання рекламних послуг у ПП "Промоушен ЮЕЙ" .

Також оспорюване податкове повідомлення-рішення в частині нарахування позивачу податкового зобов'язання з ПДВ в сумі 8333,33 грн. - основного платежу та 4166,67 грн. штрафної (фінансової) санкції (а.с.170 том 1) ґрунтується на висновках про порушення ПАТ "Дубномолоко" вимог пп.192.1.1 п.192.1 ст.192 Податкового кодексу України.

В силу положень п.192.1 ст.192 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на час, охоплений податковою перевіркою позивача), якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню. Відповідно до пп.192.1.1. цієї статті, якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то: а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов'язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок, та надсилає отримувачу розрахунок коригування податку; б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв'язку з отриманням таких товарів/послуг.

В акті перевірки позивача констатовано, що ПАТ "Дубномолоко" віднесено до податкового кредиту суми ПДВ з придбання газу у ТОВ "БІТімекс-Енерджи Груп" в січні 2013 року згідно податкової накладної №27 від 10.01.2013 року на суму 433567,24 грн., в тому числі ПДВ - 72261,21 грн.

Дана обставина визнається позивачем і підтверджена даними його податкового обліку, зокрема реєстру виданих та отриманих податкових накладних до декларації з ПДВ за січень 2013 року (загальна) - позиція №20 розділу II реєстру (а.с.126 том 11).

За даними АІС "Результати співставлення податкового кредиту та податкових зобов'язань на рівні Міністерства доходів та зборів", контрагент позивача - ТОВ "БІТімекс-Енерджи Груп" в лютому 2013 року відніс до складу декларації з ПДВ розрахунок коригування сум податку на додану вартість до податкової накладної №27 від 10.01.2013 року за лютий місяць 2013 року, відповідно до якого, зменшив податкові зобов'язання у зв'язку з поверненням ПАТ "Дубномолоко" попередньої оплати за природній газ на суму - 50000,00 грн., в т.ч. ПДВ - 8333,33 грн. (а.с.54-55 том 1).

Судом встановлено, що за даними податкової звітності позивача з ПДВ за 2013 рік (лютий-грудень 2013 року) вказане коригування відсутнє і позивач в судовому засіданні фактично визнав, що зазначене коригування він ні в лютому ні в іншому податковому періоді 2013 року не проводив. При цьому, позивач підтвердив факт здійснення у лютому 2013 року операції з повернення ТОВ "БІТімекс-Енерджи Груп" попередньої оплати за природній газ на суму - 50000,00 грн., в тому числі ПДВ 8333,33 грн.

З огляду на наведене, суд вважає підставними висновки відповідача про порушення позивачем п.192.1 ст.192 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на час, охоплений податковою перевіркою позивача).

Пояснення позивача з приводу того, що він не отримав від ТОВ "БІТімекс-Енерджи Груп" розрахунку коригування сум податку на додану вартість до податкової накладної №27 від 10.01.2013 року за лютий місяць 2013 року, не приймаються судом, оскільки, по-перше, вказані обставини не звільняють платника податків від обов'язку ведення свого податкового обліку у відповідності до здійснених господарських операцій, а по-друге, ПАТ "Дубномолоко" мало право і необмежену можливість звернутись до свого контрагента з вимогою про надання відповідного коригуючого розрахунку.

За таких обставин, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог ПАТ "Дубномолоко" в частині нарахування позивачу податкового зобов'язання з ПДВ в сумі 8333,33 грн. - основного платежу та 4166,67 грн. штрафної (фінансової) санкції

З огляду на усе вищенаведене, за результатами судового розгляду справи суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного Управління Міндоходів у Рівненській області № від 20 жовтня 2014 року, яким ПАТ "Дубномолоко" визначено суму податкового зобов'язання за платежем "податок на додану вартість" на загальну суму 3006886,88 грн., в тому числі 2004591,25 грн. - за основним платежем та 1002295,63 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями в частині визначення суми податкового зобов'язання за платежем "податок на додану вартість" на загальну суму 2994386,88 грн., в тому числі 1996257,92 грн. (1960549,65 грн. +28100,00 грн.+5597,60 грн.+2010,67 грн.) - за основним платежем та 998128,96 грн. (980274,83 грн.+14050,00 грн.+2798,80 грн.+1005,34 грн.) - за штрафними (фінансовими) санкціями не відповідає критеріям правомірності, встановленим в статті 2 КАС України, порушує права та законні інтереси платника податків, які підлягають до судового захисту шляхом скасування протиправного рішення суб'єкта владних повноважень у відповідній частині.

Відповідно до ч.3 ст.94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області № від 20.10.2014 в частині визначення податкового зобов'язання на суму 2994386,88 грн. в тому числі за основним платежем - 1996257,92 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями - 998128,96 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Присудити на користь позивача Публічного акціонерного товариства "Дубномолоко" за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Сало А.Б.