Справа № 2-а-5679/10
Суддя: Кондратюк А. Д.
Дата ухвалення: 2010-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 2-а-5679/10
Провадження № -
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" лютого 2010 р. м. Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі головуючого -судді Кондратюка А.Д. розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м.Коростені адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради про визнання неправомірних дій та стягнення недовиплачених коштів,

встановив:

Позивачка звернулась до суду з даним позовом та просить рішенням суду визнати дії відповідача неправомірними та стягнути на її користь з управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради недовиплачені кошти в сумі 7519,60 гривень, передбачені ст.37 Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та недовиплачені кошти в сумі 37545,86 гривень, передбачені ст.39 Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період з 01.12.2006 року по 30.11.2009 року, мотивуючи це тим, що вона являється потерпілою від Чорнобильської катастрофи, проживає та працює в зоні гарантованого добровільного відселення.

В заяві до суду позивачка просила справу розглядати в її відсутність, а позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, до початку розгляду справи надав до суду заперечення проти позову, в якому просив розглядати справу в його відсутність, позов не визнає.

Дослідивши матеріали справи, в їх сукупності та давши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з слідуючих підстав.

Судом встановлено, що позивачка проживає та працює в м.Коростені - зоні гарантованого добровільного відселення, являється потерпілою від Чорнобильської катастрофи 3 категорії. Таким чином вона має право на отримання коштів в розмірах, що передбачені ст.ст.37,39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Тобто, у спірний період часу, ці доплати та допомоги виплачувались частково, у фіксованому розмірі, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не в кратному відношенні до мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст.37 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» громадянам, які проживають на території гарантованого добровільного відселення, проводиться доплата в розмірі 40 % мінімальної заробітної плати щомісяця, а до ст.39 даного закону, громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, проводиться доплата у зоні гарантованого добровільного відселення у розмірі 2-х мінімальних заробітних плат, щомісяця.

Відповідно до постанови КМУ № 936 від 20.05.2005 року «Про затвердження порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, повязаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплата компенсацій та допомоги передбаченої ст.ст.37,39 ЗУ «Про статус...» працюючим і не працюючим громадянам, а також пенсіонерам проводиться центрами по нарахуванню і виплаті соціальних допомог, управліннями праці та соціального захисту населення районних (міських) держадміністрацій, виконкомів міських, районних у містах рад за місцем реєстрації, тобто правовідносини між сторонами виникли з дня набрання чинності вищевказаної постанови.

Дію вищезазначеної норми закону, якою визначався розмір грошової допомоги на 2006 рік. було зупинено ст.75 ЗУ «Про державний бюджет України». 1 положення даних статей на предмет їх відповідності Конституції України Конституційним судом України не переглядались, а тому правових підстав для задоволення позову в частині стягнення допомоги за 2006 рік не має.

Таким чином, заборгованість за ст.37 ЗУ «Про статус...» підлягає стягненню за періо, 02.02.2009 року по 30.11.2009 року, як то передбачено ст.99 КАС України.

Що стосується позовних вимог про стягнення з УПСЗН Коростенської міської ра недовиплачених коштів передбачених ст.39 ЗУ «Про статус...», то суд рахує необхідне в цій частині позовні вимоги задовольнити частково.

Як видно з листа УПСЗН Коростенської міської ради позивачка з 01.12.2006 ро по 31.03.2009 року працювала в Комбінаті громадського харчування Коростенськ райспоживспілки, яке не перебуває на обліку у даного відповідача для фінансуван чорнобильських компенсаційних виплат згідно ЗУ «Про статус», а також перебувала обліку в Коростенському МЦЗ. Таким чином, виплати за ст.39 вищевказаного закону цей період часу, даним відповідачем позивачу не нараховувались і не виплачувались.

А тому, заборгованість за ст.39 ЗУ «Про статус...», підлягає стягненню з відповіла з 01.04.2009 року по 30.11.2009 року, відповідно до відпрацьованого часу, даних довідки місця роботи позивача, а також на підставі наявних у справі письмових доказів.

При стягненні коштів суд виходить з розміру мінімальних заробітних плат, які діяли вказаних періодах:

- з 1.12.2008 р. - 605 грн.; - з 1.04.2009 р. - 625 грн.;

-

- з 1.07.2009 р. - 630 грн.; - з 1.10.2009 р. - 650 грн.;

Отже, з урахуванням викладеного вище, та відповідно до проведеного позивачі розрахунку, за весь спірний період часу розмір заборгованості перед позивачем складає - ст.37 ЗУ «Про статус...» (за мінусом отриманих коштів в сумі - 21 грн.) - 2518,60 гривень,' ст.39 ЗУ «Про статус...» (за мінусом отриманих коштів в сумі 84 грн.) - 10194,00 гривни, всього 12712,60 гривень.

Оскільки розпорядником цих коштів і в спірний період часу .і тепер є управління праці і соціального захисту населення Коростенської міської ради, тому суд, стягує з нього дані кошт а заперечення відповідача проти позову безпідставні.

Зокрема, для захисту прав та інтересів позивача, суд забовязує відповідача в подальшом виплачувати позивачу кошти, що передбачені ст.ст.37,39 ЗУ «Про статус і соціальний захис громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у відповідності до вимс даного закону.

В решті вимог відмовити за безпідставністю.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 6-12,99,158-163,167,254 КАС Україну ст. 19 Конституції України, ст.ст.37,39 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Постановою Кабінету Міністрів У країн №936 від 20.09.2005 року «Про затвердження порядку використання коштів державної бюджету для виконання програм, повязаних із соціальним захистом громадян, які постраждалЦ внаслідок Чорнобильської катастрофи»,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати дії управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради неправомірними.

Стягнути з управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради на користь ОСОБА_1 недовиплачені кошти в сумі 12712,60 гривень.

Зобов'язати відповідача в подальшому виплачувати позивачу кошти, що передбачен ст.ст.37,39 Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждалі внаслідок Чорнобильської катастрофи», у відповідності до вимог даного закону.

В решті вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом двадцяти днів післі подачі заяви про апеляційне оскарження, яка може бути подана протягом десяти днів з дні винесення постанови.

Суддя: