Справа № 756/3152/16-а
Суддя: Кричина А. В.
Дата ухвалення: 2016-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

06.06.2016 Справа № 756/3152/16-а
номер справи 756/3152/16-а
номер провадження 2-А/756/133/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2016 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді - Кричиної А.В.,

при секретарі - Чепис О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулась позивачка з зазначеним позовом до відповідача, згідно якого просила: суд винати протиправними дії відповідача про відмову у призначені їй пенсії за вислугу років згідно ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року; скасувати рішення відповідача від 17.02.2016 року № 2717/08 та № 3675/08/Г-65 від 2402.2016 року про відмову у призначені ОСОБА_1 пенсії за вислугу років; зобов'язати відповідача призначити позивачці пенсію за вислугу років згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 рку з дня звернення, то б то з 15.02.2016 року, зарахувавши половину строку навчання у період з 01.09.1991 року по 29.06.1996 року в вищому юридичному навчальному закладі - Національній юридичній академії України ім..Яррослава Мудрого, а саме строк 2 роки 4 місяці 29 днів, строк роботи на прокурорсько-слідчих посадах в органах прокуратури - 19 років 5 місяців 17 днів, та провести обчислення пенсії за вислугою років виходячи із розрахунку 90 % від суми місячного (чинного заробітку, обчисленого за останні 24 календарні місяці роботи, на підставі довідки № 121 Генеральної прокуратури України за вих. № 18-121 зп від 15.02.2016 року.

Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що 15.02.2016 року вона звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до ч.1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року в розмірі 90 % суми місячного заробітку, як слідчому органів прокуратури, надавши всі необхідні документи. Відповідачем у призначені пенсії було відмовлено з посиланням на п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення». Вважає такі дії неправомірними, оскільки на час звернення до відповідача її загальний страховий стаж для призначення пенсії за віком складає 27 років 2 місяці 24 дні, а вислуга років - 21 рік 10 місяців 16 днів. Вважає, що в діях посадових осіб відповідача при відмові в призначені їй пенсії за вислугу років мають місце порушення вимог Конституції України та чинного законодавства України про пенсійне забезпечення та загальнообов'язкового пенсійного страхування, Закону України «Про прокуратуру».

У зв'язку з реорганізацією Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м.Києва, ухвалою суду постановленою без виходу до нарадчої кімнати відповідача замінено на його правонаступника - Центральне об'єднане управління пенсійного фонду України в м.Києві .

В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала просила їх задовольнити з підстав зазначених у позові.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував при цьому послався на на підставі п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року за № 213-VIII відповідно до якого у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно в тому числі до Закону України «Про прокуратуру».

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, пришов до висновку про часткове задоволення вимог позивачки з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи ОСОБА_1 15.02.2016 року звернулась до відповідача з заявою про призначення їй пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про прокуратуру». При цьому, згідно копії трудової книжки, що підтверджується листами Управління пенсійного фонду України в Оболонському районі №№ 3675/08/Г-65 від 24.02.2016 року, 3777/08 від 26.02.2016 року загальний страховий стаж роботи позивача станом на день звернення з заявою про призначення їй пенсії за вислугу років складає 27 років, 1 місяць, 9 днів з яких спеціальний стаж на посадах слідчого та старшого слідчого складає - 19 років 5 місяців 17 днів.

Однак, у призначенні пенсії за вислугу років позивачу було відмовлено з тих підстав, що згідно з п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно, в тому числі, до Закону України «Про прокуратуру».

Разом з тим, відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 16 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року, який набрав чинності та вступив в дію з 15.07.2015 року, гарантії незалежності прокурорів забезпечуються належним матеріальним, соціальним та пенсійним забезпеченням. Частиною 5 цієї статті передбачено, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, інші державні органи, їх посадові та службові особи, а також фізичні та юридичні особи і їх об'єднання зобов'язані поважати незалежність прокурора та утримуватися від здійснення у будь-якій формі впливу на прокурора з метою перешкоджання у виконанні службових обов'язків або прийняття ним незаконного рішення.

Суд зазначає, що на час прийняття Закону України «Про прокуратуру» № 213- VIII від 02.03.2015 та з 10.06.2015 року до 15.07.2015 року діяв Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991року № 1789-ХІІ, яким регулювались питання пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих органів прокуратури України (ст. 50-1). Саме за нормами цього закону не можливо було призначати «спеціальну» пенсію і вона мала призначатися «на загальних підставах».

Однак, з 15.07.2015 року введено в дію новий Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697 - VIII, яким на сьогоднішній день регулюються питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури України (ст. 86). Будь - які зміни до статті 86 вказаного Закону, в частині відсутності права працівників прокуратури України на звернення до державних органів Пенсійного фонду України на призначення пенсії за вислугу років законодавцем, Верховною Радою України, на сьогоднішній день не внесено та не прийнято.

Отже, положення цієї статті є чинними і дають право працівникам прокуратури України, за наявності на день звернення з 01.10.2014 року по 30.09.2015 року вислуги років не менше 22 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років звертатися до органів Пенсійного фонду України про призначення відповідної пенсії за вислугу років.

У рішенні Конституційного Суду України від 13.05.2015 року справа №1-9/2015 зазначено, що Україну проголошено соціальною, правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права; Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 1, частина перша, друга статті 8, частина друга статті 19 Конституції України). Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної часткової або тимчасової втрати працездатності, у старості та в інших випадках, передбачених законом (частина перша статті 46 Конституції України). В Україні на конституційному рівні гарантовано право громадян на соціальний захист, для забезпечення якого необхідне здійснення комплексу державно-правових заходів, одним із яких є законодавче визначення основ соціального захисту форм і видів пенсійного забезпечення (пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України). За Конституцією України Кабінет Міністрів України забезпечує виконання Конституції та законів України, в тому числі у сфері соціального захисту (пункт 1,3 статті 116).

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що у рішеннях Конституційного Суду України викладена сутність соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужене шляхом внесення змін до законодавства.

На момент прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213- VIII від 02.03.2015 року та дії зазначених в ньому прикінцевих Положень, в Україні діяв Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року, який з 15.07.2015 року втратив свою чинність і з цього дня вступив в дію інший однопредметний Закон України «Про прокуратуру». Отже, Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213- VIII від 02.03.2015 року не міг встановлювати чи вносити зміни до Закону України «Про прокуратуру», який вступив в дію тільки з 15.07.2015 року.

Крім того, Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014року, в частині регулювання питань пенсійного забезпечення працівників прокуратури України є спеціальний законом, який на сьогоднішній день повинен застосовуватися органами Пенсійного фонду України при призначенні пенсії, як за вислугу років так і за віком, відповідно до ст. 86 цього Закону та він введений в дію після прийнятого Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року.

Відповідно до ч.1 ст.83 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім випадків коли пенсії призначаються з більш раннього строку.

Отже за положеннями Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року, який набрав чинності та вступив в дію з 15.07.2015 року позивачка має право на пенсію за вислугу років, яку їй слід призначити з часу звернення в розмірах передбачених вказаним законом та на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 15.02.2016 року № 18-121зн, а дії Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м.Києва про відмову у призначені ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» слід визнати неправомірними.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року, Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213- VIII від 02.03.2015 року, рішенням Конституційного Суду України від 13.05.2015 року справа №1-9/2015, ст.ст. 4, 10, 158, 160, 162, 163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м.Києва про відмову у призначені ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років згідно ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року з часу звернення - з 15.02.2016 року на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 15.02.2016 року № 18-121зн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати в розмірі 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна грн.. 20 коп.)

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя