Справа № 540/581/16-а
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2016-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 р.Справа № 540/581/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Русанової В.Б.

Суддів: Курило Л.В. , Присяжнюк О.В.

за участю секретаря судового засідання Дудка О.А. ДУдка Русанової В.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Машівського районного суду Полтавської області від 27.04.2016р. по справі № 540/581/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Карлівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області

про визнання протиправним рішення щодо припинення виплати пенсії та зобовязання здійснити іі виплату,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просив:

визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Машівському районі Полтавської області, щодо припинення виплати пенсії протиправними;

зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Машівському районі Полтавської області відновити з 01 червня 2015р. виплату їй пенсії ОСОБА_1, призначеної відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Постановою Машівського районного суду Полтавської області від 27.04.2016 року відмовлено в задоволенні позову.

ОСОБА_1 (далі-позивач) не погодившись із рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій, просив скасувати постанову Машівського районного суду Полтавської області від 27.04.2016 року та прийняти нову постанову про задоволення позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не відповідність висновків суду обставинам справи, не повне з'ясування обставин справи, що привело до невірного вирішення справи.

В судове засідання сторони не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяви з проханням розглядати справу за їх відсутністю, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст.41, ст. 196 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, заперечення проти неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 працює на посаді начальника відділу агропромислового розвитку Машівської районної державної адміністраці , є учасником ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, з 2003р. є пенсіонером та отримує пенсію за віком, відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи що підтверджується посвідченням серії А № 018492. (а.с. 6)

01 квітня 2015 року відповідачем припинено виплату пенсії позивачу, у зв'язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII.

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Машівському районі Полтавської області (далі - відповідач) з заявою про відновлення виплати пенсії за віком з 01 червня 2015р.

Листом ПФУ від 24.03.2016 року № 1/П-02 повідомлено позивача про відсутність підстав у відновленні виплати пенсії в зв'язку з наявним тимчасовим обмеженням, у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року, такої виплати особам, які працюють на посадах державних службовців відповідно до Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015року № 213. (а.с.12)

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач відмовляючи у відновленні виплати пенсії діяв на підставі, та в межах своїх повноважень, оскільки виплата пенсії пенсіонерам, які працюють на державній службі, у період з 1 червня по 31 грудня 2015 року не проводиться.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що з 01 квітня 2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ (далі - Закон № 213-VІІІ), яким зокрема, внесено зміни до ст. ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015 (далі - Закон № 213-VIII), у абз. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 викладено в такій редакції:

«Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до цієї статті або право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про прокуратуру», «;Про статус народного депутата України», «;Про державну службу», щомісячне довічне грошове утримання, призначене відповідно до цієї статті, не виплачується».

Аналогічні зміни внесено до ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993.

Також Законом №213-VIII від 02 березня 2015 року, статтю 58 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи викладено в наступній редакції:

«Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, пенсії, призначені відповідно до цього Закону: у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється чинність пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", не виплачуються».

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону №213-VIII порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону № 213-VIII покладено обов'язок на Кабінет Міністрів України у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом: підготувати та подати до 1 травня 2015 року на розгляд Верховної Ради України проект законущодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних (крім пенсій військовослужбовців і наукових працівників), на загальних підставах; забезпечити прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації цього Закону; забезпечити приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

Згідно з пунктом 5 Прикінцевих положень Закону № 213-VIII у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Доводи апеляційної скарги щодо неправомірності зупинення виплати пенсії позивачу як працюючому пенсіонеру, оскільки обмеження передбачені Законом України від 02.03.2015 року № 213-VIII не поширюються на осіб пенсія яким призначена відповідно до інших законодавчих актів ніж зазначено в цьому законі, колегія судді вважає не обґрунтованими з огляду на таке.

Стаття 58 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування в редакції, що діяла до 02 березня 2015 року) було врегульовано виплату пенсій працюючим пенсіонерам при наявності заробітку (прибутку). Згідно з вказаною нормою пенсії, що призначаються відповідно до цього Закону, виплачуються без урахування одержуваного заробітку (прибутку).

Однак, Законом України № 213-VIII, яким було змінено ряд законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення осіб, визначено, що підставою для припинення виплати пенсії є сам факт роботи особи на посаді, яка дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», при цьому не має значення, чи набула особа таке право чи ні.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» визначено вичерпний перелік осіб, щодо яких скасовуються обмеження у виплаті пенсії на період роботи у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій на загальних підставах. У цьому переліку Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» відсутній.

Оскільки, позивач станом на 01.04.2015 року і по теперішній час займає посаду, яка дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України Про державну службу, то підстав для відновлення виплати раніше призначеної пенсії немає.

Отже, позивач, отримуючи пенсію , призначену відповідно до Закону України Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та продовжуючи працювати на посаді начальника відділу агропромислового розвитку Машівської районної державної адміністрації, є посадовою особою, на яку поширюється дія Закону України № 213 від 02.03.2015 року в частині встановлення обмеження щодо отримання пенсії особами в період роботи на посадах державних службовців. За таких обставин, враховуючи зміни в законодавстві, якими врегульовано відносини в сфері пенсійного забезпечення, з 01.06.2015 р., виплата пенсії позивачу припинена правомірно, і законних підстав для поновлення її виплати немає.

Посилання апелянта як на підставу відновлення з 01.06.2015р. виплати пенсії на п.5 Прикінцевих положень Закону №213 є помилковими, оскільки останнім передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015р. закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015р. скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України; при цьому вказаний пункт не містить застережень щодо поновлення виплати пенсії у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, а тому суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду вважає, що УПФУ у Машівському районі Полтавської області у спірних правовідносинах діяло правомірно, а тому доводи позивача про те, що припинення виплати їй пенсії є незаконним, колегія суддів вважає безпідставними, а підстави для зобов'язання відновити виплату пенсії та задоволення позовних вимог, - відсутніми

З огляду на зазначене колегія суддів вважає, що судом першої інстанції винесено законне і обґрунтоване рішення, постановлене з дотриманням норм матеріального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Машівського районного суду Полтавської області від 27.04.2016р. по справі № 540/581/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4
Повний текст ухвали виготовлений 06.06.2016 р.