Справа № 2-а-5860/11
Суддя: Ковальчук Л. М.
Дата ухвалення: 2011-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-5860/11
Провадження № 2-а/1015/4099/11
ПОСТАНОВА

іменем України

04.11.2011 року суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Ковальчук Л.М., розглянувши в скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 управління пенсійного фонду України в Київській області про визнання права та зобовязання нарахувати та виплатити пенсію як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у повному обсязі,-

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2011 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку адміністративного судочинства із позовом до відповідача ОСОБА_2 управління пенсійного фонду України в Київській області про визнання права та зобовязання нарахувати та виплатити пенсію як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у повному обсязі.

Свої вимоги мотивує тим, що він є особою, яка отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії та інвалідом ІІ групи, інвалідність встановлена з 04.12.2001 р.

Відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» державна пенсія для інвалідів ІІ групи не може бути нижче 8 мінімальних пенсій за віком, а додаткова пенсія відповідно до ст. 50 Закону на рівні 75 % мінімальної пенсії за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком визначається відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Мінімальна пенсія за віком визначена тільки ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Тому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам віднесеним до категорій 1,2,3,4. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Головне управління пенсійного фонду України в Київській області повинно було здійснювати перерахунок його пенсії відповідно до зміни прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

На даний час йому нараховується та виплачується додаткова пенсія відповідно до внесених змін ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у розмірі 20 % від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Вважає, що дії ОСОБА_2 управління пенсійного фонду України в Київській області щодо виплати додаткової пенсії у розмірі 20 % від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, згідно внесених змін передбачених Законом України від 28.12.2007 р. № 107-VI є незаконними, оскільки рішенням Конституційного Суду України внесені зміни визнано такими, що не відповідають Конституції України та є неконституційними.

Враховуючи вищевикладене ОСОБА_1 просив визнати дії ОСОБА_2 управління пенсійного фонду України в Київській області щодо нарахування та виплати державної пенсії, нижче ніж вісім мінімальних пенсій за віком розрахованих від встановленого законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та додаткової пенсії нижче ніж 75 % мінімальної пенсії за віком розрахованих від встановленого законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, незаконними; зобов'язати Головне управління пенсійного фонду України в Київській області провести перерахунок та виплату державної пенсії згідно ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком розрахованої від встановленого законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом з 02.03.2011 року; зобов'язати Головне управління пенсійного фонду України в Київській області здійснювати, у відповідності до ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виплату щомісячної державної пенсії, основну та додаткову, передбаченими ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з мінімальної пенсії за віком, розрахованої відповідно до встановленого розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність визначеного Законом України.

Відповідач подав до суду заперечення, в яких просив у задоволенні позову відмовити з наступних підстав. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, з часу первинного призначення

Відповідач подав до суду заперечення, в яких просив у задоволенні позову відмовити з наступних підстав. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, з часу первинного призначення пенсії позивачу, як потерпілому від аварії на ЧАЕС 1 категорії, 2-ї групи інвалідності додаткова пенсія за шкоду здоровю встановлена у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, згідно вимог ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2002 р. № 1 з 02.10.1995 р. додаткова пенсія передбачена Законом, до 01.01.2008 р. обчислювалась, виходячи з розрахункової величини 19,91 грн.

Законом України «Про державний бюджет України та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесено зміни до ст. 50 Закону та з 01.01.2008 р. розрахунок додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, особам віднесеним до 1-ї категорії, 2-ї групи інвалідності проводиться виходячи з розрахунку 20 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. дана норма визнана неконституційною.

Стаття 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не була предметом розгляду Конституційного Суду України, тому є чинною і надає право Кабінету Міністрів України встановлювати розміри виплат, передбачених ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у межах бюджетних асигнувань.

14 червня 2011 року Верховна Рада України прийняла Закон України № 3491-VI «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», який набрав чинності 19 червня 2011 року.

Відповідно до вимог п. 4 прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», встановлено, що у 2011 році норми і положення ст. ст. 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Суддя, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача.

З матеріалів справи вбачається, що позивач перебуває на обліку в ОСОБА_2 управлінні пенсійного фонду України в Київській області, отримує пенсію за вислугу років у розмірі 85 % грошового забезпечення, за нормами ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». До пенсії призначена та виплачується додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, як особі, віднесеній до постраждалих І категорії, інваліда 2-ї групи, у розмірі 20 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Позивач має посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії (серія А № 405599 від 12.12.2001 року). Відповідно до наданої копії витягу з акту огляду МСЕК Сер КИО І № 149251 позивачу встановлена 2-лга група інвалідності.

В липні 2011 року позивач звертався до Управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою стосовно здійснення перерахунку йому пенсії відповідно до вимог ст. ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Листом №7052/З-01 від 11.08.2010 р. йому було відмовило у здійсненні такого перерахунку.

Відповідно до пп. 5 п. 2.2 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 27.06.2002 року № 11-2, Управління відповідно до покладених на нього завдань здійснює призначення (перерахунок) пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам, які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». У звязку з цим Головне Управління Пенсійного фонду України в Київській області не має повноважень щодо призначення та виплати основної та державної пенсії, передбаченої ст. 54 Закону, оскільки такий обовязок покладений на районні, міські, районні у містах управління ПФ України.

Відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії призначаються одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії або каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини чи при виконанні інших обовязків військової служби, або внаслідок захворювання, повязаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обовязку.

Позивач отримує пенсію по інвалідності в порядку та на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсія відповідно до вимог ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивачу ОСОБА_1 не призначалася, а тому вимоги про проведення перерахунку пенсії є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірах І групи 100 % мінімальної пенсії за віком; інвалідам ІІ групи 75 % мінімальної пенсії за віком; інвалідам ІІІ групи 50 % мінімальної пенсії за віком. Отже в силу наведеної норми, позивач має право на додаткову пенсію в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

Позивачу додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, як особі, що відноситься до 1 категорії, інваліду 2-ї групи виплачується в розмірі 20 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 р. № 530.

Вихідним критерієм розрахунку державної та додаткової пенсії є мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно зі ст. 28 Закону від 09.07.2003 року «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлюється у розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно висновків Конституційного Суду України, викладених у його рішенні від 20.03.2002 року № 5-рп/2002, право громадян на соціальний захист, інші соціально-економічні права можуть бути обмежені, у тому числі зупиненням дії законів (їх окремих положень), лише в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний строк.

Згідно вимог п. 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

П. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» № 9 від 01.11.1996 року визначено, що судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону. Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

У відповідності до ст. 17 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 року основні державні соціальні гарантії, до яких відноситься, зокрема і мінімальний розмір пенсії за віком, встановлюються законами з метою забезпечення конституційного права громадян на достатній життєвий рівень.

Відтак, виходячи з вищенаведого та загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, при вирішенні даного спору застосуванню підлягатимуть саме положення ст. ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року, які передбачають, що додаткова пенсія, інвалідам 2-ї групи, віднесеним до І категорії, виплачується у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, а не норми постанов Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 та від 16.07.2008 року № 654.

Суд вважає, що позивач має право на отримання щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка має бути виплачена відповідачем відповідно до мінімальної пенсії за віком, розмір якої передбачений ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а не постановою Кабінету Міністрів України.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсій позивачеві, крім того, це право гарантується Конституцією України (частина друга статті 46 Конституції України).

Відповідно до п. 7 Закону України вiд 14.06.2011 року № 3491-VI «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» доповнено пункт 4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», відповідно до п. 4 передбачено: встановити, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (796-12) (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 13, ст. 178 з наступними змінами), статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (2195-15) (Відомості Верховної Ради України, 2005 р., № 4, ст. 94 з наступними змінами), статей 14, 22, 37 та частини третьої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (2262-12) (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 29, ст. 399 з наступними змінами) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік». Даний закон набрав чинності 19 червня 2011 року і на даний час він неконституційним не визнавався.

Зазначена Постанова Кабінету Міністрів України набрала законної сили 23.07.2011 року.

Отже, на даний час такий порядок та розмір, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік, Кабінетом Міністрів України не встановлено.

Проте, суд також вважає за необхідне зазначити, що у відповідності із ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Враховуючи дату звернення позивача до суду 09.09.2011 року суд зобовязує відповідача здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії позивача в період з 9 березня 2011 року по 23 липня 2011 року, з врахуванням раніше здійснених виплат.

Отже, оцінюючи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Законами України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року, Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року, ст. ст. 99, 102, 162-163 КАС України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії посадових осіб ОСОБА_2 управління пенсійного фонду України в Київській області щодо перерахунку та виплати пенсію ОСОБА_1 неправомірними.

Зобов'язати посадових осіб ОСОБА_2 управління пенсійного фонду України в Київській області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 як інваліду 2-ї групи, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, починаючи з 9 березня 2011 року по 23 липня 2011 року, з урахуванням раніше здійснених виплат.

В решті позову відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок Державного бюджету України.

Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Києво-Святошинський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови або протягом деяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Л.М. Ковальчук