Справа № 522/24043/15-а
Суддя: Золотніков О.С.
Дата ухвалення: 2016-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2016 р.м.ОдесаСправа № 522/24043/15-а

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Загороднюк В.І.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого Золотнікова О.С.,

суддів Осіпова Ю.В. та Скрипченка В.О.,

при секретарі Мадюді В.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 та представника третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 4 квітня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної служби 2 батальйону 3 роти Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ України у м. Одесі ОСОБА_3 (третя особа Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції) про визнання дій протиправними та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора патрульної служби 2 батальйону 3 роти Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ України у м. Одесі ОСОБА_3 (далі інспектор ПС 2 батальйону 3 роти УПС МВС України у м. Одесі ОСОБА_3, інспектор ПС) про визнання протиправними дій відповідача по притягненню позивача до адміністративної відповідальності та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення від 18 листопада 2015 року серії ПС 2 № 695114 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн..

В обґрунтування позову зазначалось, що 18 листопада 2015 року позивач на автомобілі KIA OPIRUS, номерний знак HUH119, рухався в м. Одесі по вул. Преображенська в напрямку Тираспольської площі, та, не доїжджаючи площі, зробив розворот і почав рух у зворотному напрямку, після чого був зупинений відповідачем, яким винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС 2 № 695114 із застосуванням до позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. На думку позивача, дії відповідача є протиправними, а названа постанова підлягає скасуванню.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 4 квітня 2016 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи. При цьому жодним фактам та обставинам, наведеним в позові, не було надано належну оцінку. Так, на думку апелянта, судом не прийнято до уваги, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідачем порушено право позивача на отримання юридичної допомоги, передбачене ст. 268 КУпАП. Судом також не прийнято до уваги, що позивач заїхав на зазначений квартал з того напрямку, де знак 3.2 не встановлений. Крім того, ст. 258 КУпАП, згідно якої постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місці вчинення правопорушення, не містить у своєму переліку ст. 122 КУпАП. У звязку з викладеним в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постановленого по справі судового рішення з винесенням нової постанови про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В запереченнях на апеляційну скаргу відповідач та представник третьої особи просять залишити оскаржене судове рішення без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, виступи позивача в підтримку апеляційної скарги, а також представника третьої особи про залишення постанови суду першої інстанції без змін, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом встановлено, що 18 листопада 2015 року інспектором ПС винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС 2 № 695114, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що оскаржені дії відповідача носили правомірний характер, а винесена ним постанова є законною та обґрунтованою.

Так, відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема, у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Згідно ч. 1 ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) органи внутрішніх справ (Національна поліція) розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122 Кодексу.

Пунктом 3 ч. 2 названої статті Кодексу (у вказаній вище редакції) визначено, що від імені органів внутрішніх справ (Національної поліції) розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення за адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122, мають право уповноважені працівники підрозділів патрульної служби Національної поліції, які мають спеціальні звання.

На підставі ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частинами 4 та 5 названої статті Кодексу встановлено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобовязана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853).

Відповідно до п. 4 Розділу І названої Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Отже, всупереч доводам апелянта, чинним на момент виникнення спірних правовідносин законодавством України уповноваженим працівникам підрозділів патрульної служби Національної поліції, які мають спеціальні звання, було надано право на місці вчинення адміністративного правопорушення від імені органів внутрішніх справ (Національної поліції) розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення за адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП, без складання відповідного протоколу.

Відповідно до п. 8.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно п. 3 Розділу 33 названих Правил до заборонних знаків відноситься знак 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено», зона дії якого розповсюджується від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг у вигляді накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Як встановлено матеріалами справи, 18 листопада 2015 року інспектором ПС 2 батальйону 3 роти УПС МВС України у м. Одесі винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС 2 № 695114, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмір 255 грн. (пятнадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме, за проїзд під знак 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено».

При цьому, надаючи пояснення в суді першої інстанції, відповідач зазначив, що ОСОБА_1, керуючи автомобілем KIA OPIRUS, номерний знак HUH119, близько 19 години 18 листопада 2015 року рухався в м. Одесі по вул. Преображенська зі сторони вул. Жуковського в сторону вул. Буніна, здійснивши проїзд під знак 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено».

Таким чином, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, при цьому розмір штрафу відповідає санкції ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Названу постанову складено інспектором патрульної служби на місці вчинення адміністративного правопорушення та негайно вручено позивачу, про що свідчить його підпис у постанові, що також підтверджується відеозаписом, який міститься на диску, наданому відповідачем (а. с. 33).

З наданих відеозаписів також вбачається, що при зясуванні обставин вчиненого порушення Правил дорожнього руху після зупинення інспектором ПС транспортного засобу під керуванням позивача останній зазначив, що не помітив дорожній знак 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено» у звязку з тим, що рухався позаду трамвая.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що при прийнятті оскарженої постанови у справі про адміністративне правопорушення від 18 листопада 2015 року, якою на позивача накладено штраф у розмірі 255 грн., інспектор ПС 2 батальйону 3 роти УПС МВС України у м. Одесі ОСОБА_3 діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення, що виключає можливість задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Суд апеляційної інстанції відхиляє посилання апелянта на те, що останній рухався по вул. Преображенська в м. Одесі в напрямку Тираспольської площі, та, не доїжджаючи площі, зробив розворот і почав рух у зворотному напрямку, оскільки названі пояснення суперечать поясненням позивача, наданим після зупинення транспортного засобу під його керуванням інспектором патрульної служби.

Доводи апеляційної скарги про порушення відповідачем права позивача на отримання правової допомоги не впливають на правильність рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому не можуть бути підставою для скасування оскарженої постанови відповідача.

Із врахуванням викладеного, висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні вимог позивача є правильним.

Оскільки судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції на підставі ст. 200 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Приморського районного суду м. Одеси від 4 квітня 2016 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 6 червня 2016 року.

Головуючий: О.С. Золотніков

Судді: Ю.В. Осіпов

ОСОБА_4