Справа № 813/1141/16
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2016-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2016 року справа № 813/1141/16

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Братичак У.В.,

секретаря судового засідання Бугари М.Р.

за участю:

прокурора Шадловської О.В.,

представників позивача Матлая Й.І., Бойко Н.Є.,

представника відповідача Тарасович О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Першого заступника військового прокурора Західного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова до Львівської міської ради про визнання протиправною та скасування ухвали Львівської міської ради, -

в с т а н о в и в:

До суду надійшла позовна заява Першого заступника військового прокурора Західного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова до Львівської міської ради про визнання протиправною та скасування ухвали Львівської міської ради №5145 від 01 жовтня 2015 р. "Про надання згоди на прийняття у власність територіальної громади м. Львова військового містечка №1 на вул. Кн. Ольги. 1-5, частини фондів військового містечка №58 на вул. Авіаційній,1 військового містечка №7 на вул. Ярослава Мудрого".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01 жовтня 2015 року на пленарному засіданні 22 сесії Львівської міської ради 6 скликання прийнято ухвалу № 5145, згідно якої надано згоду на прийняття у власність територіальної громади м. Львова окремих будівель та земельних ділянок, які відносяться до земель оборони. Відповідач при винесенні зазначеної ухвали керувався постановою Кабінету Міністрів України від 29.08.2002 року № 1282 "Про затвердження Порядку вилучення і передачі військового майна Збройних Сил", згідно якої передбачено, що військове майно - державне майно, закріплене на підставі оперативного управління за військовими частинами, до якого належать військові містечка - майновий комплекс будівель, споруд, іншого нерухомого військового майна разом із житловим фондом, об'єктами соціальної та інженерної інфраструктури, які використовуються для його обслуговування, розміщений на відокремленій земельній ділянці, яка належить до категорії земель оборони. Натомість відповідачем прийнято рішення про надання згоди на прийняття у власність територіальної громади м. Львова окремих земельних ділянок військового містечка без будівель і споруд, частин фондів військового містечка, а також окремих будівель військового містечка, що суперечить положенням Порядку. Вважає, що ухвала Львівської міської ради від 01 жовтня 2015 року № 5145 винесена з перевищенням повноважень та з порушенням вимог законодавства, а тому є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідач заперечив проти позову, зазначив, що виконавчим комітетом Львівської міської ради прийнято рішення, яким затверджено перелік об'єктів житлового фонду та інженерного забезпечення квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова військ Західного оперативного командування, які приймаються у власність територіальної громади м.Львова. Посилається на ч.2 ст.4 Закону України "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності", згідно якої передача об'єктів з державної у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах здійснюється за наявності згоди відповідних сільських, селищних, міських, районних у містах рад, якщо інше не передбачено Законом. Зазначив, що ст.7 вказаного Закону передбачено право органу місцевого самоврядування прийняти з державної у комунальну власність безоплатно житлові будинки та гуртожитки, зокрема військових містечок, що вивільняються в процесі реформування Збройних сил України. Вважає, що відсутні правові підстави для задоволення даного позову.

Прокурор в судовому засіданні позов підтримала повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просила його задовольнити.

Представники позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив.

Заслухавши думку сторін, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Повноваження органів прокуратури визначені Законом України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 р. № 1697-VII, далі - Закон України "Про прокуратуру".

Згідно п.2 ч.1 ст.2 Закону України "Про прокуратуру" на прокуратуру покладаються функції щодо представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом.

З урахуванням встановлених фактичних обставин справи та вищенаведених норм Закону України "Про прокуратуру" суд констатує подання позову прокурором в порядку та з підстав передбачених законом.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд врахував наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

01.10.2015 року на пленарному засіданні 22 сесії Львівської міської ради 6 скликання прийнято ухвалу № 5145 про надання згоди на прийняття у власність територіальної громади м.Львова земельні ділянки площею 0,71 га військового містечка № 1 (м. Львів, вул. Княгині Ольги, 1-5), площею 9 га військового містечка №7 (м. Львів, вул. Я. Мудрого), частини фондів військового містечка №58-будинки, споруди та дві земельні ділянки площею 4,9139 та 1,7966 га відповідно (м. Львів, вул. Авіаційна,1).

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно ст. 51 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень. Виконавчий комітет ради є підзвітним і підконтрольним раді, що його утворила, а з питань здійснення ним повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольним відповідним органам виконавчої влади.

Статтею 3 Закону України "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності", передбачено, що ініціатива щодо передачі об'єктів права державної та комунальної власності може виходити відповідно від органів, уповноважених управляти державним майном, Національної академії наук, інших аналогічних самоврядних організацій, яким передано в користування державне майно (далі - самоврядні організації), місцевих органів виконавчої влади, відповідних органів місцевого самоврядування.

Статтею 52 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено перелік повноважень виконавчого комітету ради, зокрема, виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради може розглядати і вирішувати питання, віднесені цим Законом до відання виконавчих органів ради, попередньо розглядає проекти місцевих програм соціально-економічного і культурного розвитку, цільових програм з інших питань, місцевого бюджету, проекти рішень з інших питань, що вносяться на розгляд відповідної ради; координує діяльність відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідної територіальної громади, заслуховує звіти про роботу їх керівників; має право змінювати або скасовувати акти підпорядкованих йому відділів, управлінь, інших виконавчих органів ради, а також їх посадових осіб.

Таким чином, Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" не передбачено повноважень, які б наділяли орган місцевого самоврядування самостійно вирішувати питання щодо передачі нерухомого майна та земельних ділянок з державної власності у комунальну.

Оскаржувана ухвала Львівської міської ради прийнята на підставі ст.144 Конституції України, п.п.34. п.1 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та Постанови Кабінету Міністрів України № 1282 від 29.08.2002 року "Про затвердження Порядку вилучення і передачі військового майна Збройних Сил".

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 193-р від 03.02.2010 року визначено Перелік військового майна нерухомого військового майна (будівель та споруд, об'єктів житлового фонду і комунального призначення, інженерних мереж військових містечок), що передається у власність територіальної громади м. Львова.

Відповідно до пункту 2 "Порядку вилучення і передачі військового майна Збройних Сил" затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1282 від 29.08.2002 року військове майно - державне майно, закріплене на праві оперативного управління за військовими частинами, до якого належать військові містечка, будинки, споруди (цілісні майнові комплекси, об'єкти соціальної інфраструктури, нежитлові приміщення, об'єкти незавершеного будівництва та інше нерухоме майно), передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв'язку тощо.

Пунктом 2.1 "Порядку вилучення і передачі військового майна Збройних Сил" затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1282 від 29.08.2002 року встановлено, що об'єктами передачі є військові містечка, що вивільняються в процесі реформування Збройних Сил і не плануються до використання за цільовим призначенням.

В судовому засіданні встановлено, що спірне нерухоме майно, яке є предметом даного спору, до майна, яке вивільняється реформування Збройних сил і не планується до використання з призначенням, не належить.

Відповідно до п.9 "Порядку вилучення і передачі військового майна Збройних Сил", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 серпня 2002 р. №1282 у разі коли передача об'єктів соціальної інфраструктури у комунальну власність потребує залучення коштів на утримання та капітальний ремонт цих об'єктів, пропозиції щодо такої передачі погоджуються з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими держадміністраціями.

Фінансування видатків, пов'язаних з необхідністю залучення коштів на утримання та капітальний ремонт об'єктів соціальної інфраструктури у разі їх передачі у комунальну власність, протягом бюджетного року, в якому проведено передачу, здійснюється згідно із законодавством.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень. Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 19 ч. 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), дотримання принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Конституцією України чітко передбачено, що будь-які рішення органів місцевого самоврядування повинні бути прийняті лише на підставі діючого законодавства, в межах власних повноважень та, виключно у спосіб, визначений законодавством.

Враховуючи те, що оскаржувана ухвала Львівської міської ради № 5145 від 01.10.2015 року винесена з перевищенням повноважень, суд приходить до висновку про протиправність ухвали та про необхідність її скасування.

Таким чином, позовні вимоги є обгрунтованими, а тому адміністративний позов підлягає д задоволення.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати ухвалу Львівської міської ради №5145 від 01.10.2015 року "Про надання згоди на прийняття у власність територіальної громади м. Львова військового містечка № 1 на вул.Княгині Ольги, 1-5, частини фондів військового містечка № 58 на вул. Авіаційній, 1, військового містечка № 7 на вул. Ярослава Мудрого".

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст постанови складений та підписаний 06.06.2016р.

Суддя Братичак У.В.