Справа № 816/4779/15
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2016-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 р.Справа № 816/4779/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калитки О. М.

Суддів: Кононенко З.О.

за участю секретаря судового засідання Вовченко І.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

за участю представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова компанія "Газвидобування" та Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 28.03.2016р. по справі № 816/4779/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова компанія "Газвидобування"

до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області , Управління Державної казначейської службиу м. Полтаві Полтавсбкої області

про стягнення суми бюджетного відшкодування,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Промислова компанія "Газвидобування", звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області, Управління Державної казначейської служби України у м. Полтаві Полтавської області, в якому, з урахуванням заміни предмету позову, просив суд зобовязати ДПІ у м. Полтаві ГУ ДФС України в Полтавській області скласти та подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про суму податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню ТОВ «Промислова компанія «Газвидобування» на суму 988723,50 грн. за червень 2010 року та стягнути з Державного бюджету України на користь позивача бюджетну заборгованість з податку на додану вартість в розмірі 988724,00 грн.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що за наслідками перевірки достовірності бюджетного відшкодування ДПІ у м. Полтаві винесено податкове повідомлення-рішення №/0 від 03 листопада 2010 року, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 659149 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 329575 грн. За результатами судового оскарження позивачем зазначеного рішення, скасоване, що підтверджується постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 02 червня 2015 року (набрала законної сили з урахуванням постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2015 року), чим підтверджено право товариства на отримання з Держбюджету задекларованої та заявленої на відшкодування суми у розмірі 988724,00 грн. з податку на додану вартість за червень 2010 року, у зв'язку з чим така сума підлягає бюджетному відшкодуванню.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 28.03.2016 року у справі № 816/4779/16 частково задоволено адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова компанія "Газвидобування" до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області, Управління Державної казначейської служби України у м. Полтаві Полтавської області про стягнення суми бюджетного відшкодування. Зобовязано Державну податкову інспекцію у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області скласти та подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про повернення з бюджету Товариству з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Газвидобування» () надмірно сплачену суму податку на додану вартість. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Позивач не погодився із рішенням суду та подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив суд змінити постанову суду першої інстанції, задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач також не погодився із рішенням суду та подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач надав заперечення на апеляційну скаргу позивача, в якій зазначив, що не погоджується з рішенням суду першої інстанції та в частині задоволення позовних вимог та з апеляційними вимогами позивача про зміну судового рішення, просив суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги позивача та задовольнити апеляційну скаргу відповідача, скасувавши постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представники позивача в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги позивача підтримав, проти вимог апеляційної скарги відповідача заперечував, просив суд змінити постанову суду першої інстанції, задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги відповідача підтримав, проти вимог апеляційної скарги позивача заперечував, просив суд скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, представника відповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та знайшло своє підтвердження під час апеляційного розгляду, ТОВ "ПК "Газвидобування" (ідентифікаційний код 31354329) зареєстровано як юридична особа 21 березня 2001 року, номер запису про включення відомостей про юридичну особу до ЄДР 1 001734 від 14 квітня 2005 року (а.с. 57), є платником податку на додану вартість згідно свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість серії НБ №130284 від 03 лютого 2006 року №23478401 (а.с. 55).

18 серпня 2015 року ТОВ "ПК "Газвидобування" звернулося до ДПІ у м. Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області з заявою про відновлення в особовій картці з податку на додану вартість списане раніше бюджетне відшкодування на суму 988724,00 грн. та вчинити передбачені законом дії щодо відшкодування бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (а.с.53)

За результатами розгляду звернення ДПІ у м. Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області 03 вересня 2015 року надано відповідь, згідно якої питання про відновлення сум податку на додану вартість невирішене (а.с.54).

У зв'язку з тим, що відповідач не здійснив бюджетне відшкодування заявленої суми податку на додану вартість, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідачем не вирішено питання про відновлення бюджетного відшкодування в сумі 988724,00 грн., а саме: не подано до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету, чим порушено права позивача на бюджетне відшкодування, правомірність якого підтверджена судовим рішенням, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в частині зобовязання Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області скласти та подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про повернення з бюджету Товариству з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Газвидобування» надмірно сплачену суму податку на додану вартість.

Колегія суддів погоджується з таким висновком виходячи з наступного.

На час виникнення спірних правовідносин порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначалися пунктом 7.7 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03 квітня 1997 року №168/97-ВР (надалі, по тексту - ОСОБА_3 №168).

Відповідно до пункту 1.8 статті 1 Закону №168 бюджетне відшкодування - сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

Підпунктом 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону №168 передбачено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

ТОВ "ПК "Газвидобування" 20 липня 2010 року подано до ДПІ у м. Полтаві податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2010 року. У додатку №3 "Розрахунок суми бюджетного відшкодування" визначено суму, яка підлягає бюджетному відшкодуванню у розмірі 17719233 грн та подано заяву про повернення вказаної суми (а.с.111-117).

У відповідності до підпункту 7.7.5 пункту 7.7 статті 7 Закону №168 протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації, податковий орган проводить документальну невиїзну перевірку (камеральну) заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право протягом такого ж строку провести позапланову виїзну перевірку (документальну) платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування.

Згідно підпункту 7.7.7 пункту 7.7 статті 7 Закону №168 якщо за наслідками документальної невиїзної (камеральної) або позапланової виїзної перевірки (документальної) податковий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий податковий орган:

а) у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної податковим органом унаслідок таких перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого заниження та підстави для її вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування та враховує її згідно з підпунктом 7.7.3 цього пункту у зменшення податкових зобов'язань з цього податку наступних податкових періодів;

б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною податковим органом внаслідок проведення таких перевірок, податковий орган надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування;

в) у разі з'ясування внаслідок проведення таких перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови у наданні бюджетного відшкодування.

Підпунктом 7.7.8 пункту 7.7 статті 7 Закону №168 визначено, що у разі, коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або податковий орган розпочинає процедуру адміністративного оскарження, податковий орган не пізніше наступного робочого дня за днем отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення справи зобов'язаний повідомити про це орган державного казначейства. Орган державного казначейства призупиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до прийняття остаточного рішення з адміністративного або судового оскарження.

Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження податковий орган протягом п'яти робочих днів, наступних за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний надати органу державного казначейства висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

На вимогу підпункту 7.7.5 пункту 7.7 статті 7 Закону №168 ДПІ у м. Полтаві проведено перевірку ТОВ "ПК "Газвидобування" 16 вересня 2010 року з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок у банку за червень 2010 року, яка виникла за рахунок від'ємного значення в ПДВ, що декларувалось в період з 01 березня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 30 вересня 2009 року, з 01 грудня 2009 року по 31 грудня 2009 року та з 01 січня 2010 року по 31 березня 2010 року.

За наслідками перевірки ДПІ у м. Полтаві складено акт №8527/23-6/31354329 від 16 вересня 2010 року, відповідно до якого виявлено порушення п.п. 7.4.1, п. пп.7.4.2 п. 7.4, п. 7.7.1, 7.7.7 п. 7.7 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість":

- завищено заявлену суму бюджетного відшкодування за червень 2010 року в розмірі 248 945 грн;

- занижено залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (р.26) за червень 2010 року на суму 164060 грн;

- завищено залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (р.26) за червень 2010 року на суму 84 885 грн.

Сума бюджетного відшкодування за червень 2010 року в розмірі 17470288 грн буде підтверджена після проведення дослідження податкового кредиту по ланцюгу основних постачальників (а.с.148-199)

На підставі вказаного акту, 30 вересня 2010 року контролюючим органом складено податкове повідомлення-рішення №/0 на суму 248945 грн. Оскільки податкове повідомлення-рішення позивачем не оскаржене, дана сума набула статусу узгодженого грошового зобов'язання.

Крім того, 26 жовтня 2010 року ДПІ у м. Полтаві проведено невиїзну документальну перевірку ТОВ "ПК "Газвидобування" з питань правомірності декларування сум податку на додану вартість, що підлягають бюджетному відшкодуванню за період з 01.10.2007 по 31.03.2009, за результатами якої складено акт від 26.10.2010 № 10085/23-5/31354329 (а.с. 7-25).

За висновками зазначеного акту перевірки встановлено порушення позивачем п. 1.8 ст.1, п.п. 7.4.1 п. 7.4, п.п. 7.7.1, абз. а п.п. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону України Про податок на додану вартість, в результаті чого завищено бюджетне відшкодування по податку на додану вартість на суму 659149 грн , у тому числі, за січень 2008 року на суму 25172 грн, за березень 2008 року - 2199 грн, за квітень 2008 року - 7367 грн, за червень 2008 року - 168523 грн, за липень 2008 року - 35800 грн, за серпень 2008 року - 17885 грн, за жовтень 2008 року - 187395 грн, за грудень 2008 року - 61766 грн, за січень 2009 року - 153042 грн; завищено залишок відємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, в сумі 10 703 грн.

На підставі акту перевірки ДПІ у м. Полтаві винесено податкове повідомлення-рішення від 03 листопада 2010 року № /0, яким ТОВ "ПК "Газвидобування" зменшено суму бюджетного відшкодування за період 2008 рік та січень 2009 року на суму 988724 грн., з них 659149 грн. - сума завищення бюджетного відшкодування, 329575 грн. - штрафні (фінансові) санкції (а.с.6).

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням від 03 листопада 2010 року № /0 позивач оскаржив його до суду.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2010 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2011 року, у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова компанія "Газвидобування" до Державної податкової інспекції у м. Полтаві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19 лютого 2015 року рішення попередніх судових інстанцій скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

За наслідками нового розгляду справи постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 02 червня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2015 року, у справі №2а-5855/10/1670 позовні вимоги задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №/0 від 03 листопада 2010 року (а.с.88-107).

Статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Частиною другою статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

З 01 січня 2011 року порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України та строки проведення відповідних розрахунків встановлені Податковим кодексом України.

Відповідно до пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України (у редакції, яка діяла на час правовідносин) платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Так, 22 березня 2011 року позивачем подано уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок та визначено звітний період, за який виправляються помилки - червень 2010 року. В додатку 3 до поданої декларації сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню визначена у розмірі 988724 грн, яка виникла за рахунок від'ємного значення, отриманого за березень 2008 року, крім того подано заяву про повернення визначеної суми бюджетного відшкодування (а.с.118-122)

У відповідності до пункту 200.10 статті 200 Податкового кодексу України (у редакції, яка діяла на час правовідносин) протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, податковий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Відповідно до даних, зазначених в обліковій картці ТОВ "ПК "Газвидобування", податковим органом 23 березня 2011 року проведено зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість по деклараціях, заявлених платником до відшкодування за січень 2008 року, березень 2008 року, квітень 2008 року, червень 2008 року, липень 2008 року, серпень 2008 року, жовтень 2008 року, грудень 2008 року та січень 2009 року на суму 988723,50 (659149 грн з основного платежу та 329574,50 грн. штрафних санкцій) (а.с.130-136)

Так, станом на 23 березня 2011 року суми, заявлені до відшкодування за вказані періоди були відшкодовані платнику в повному обсязі, у відповідності до пункту 87.9 Податкового кодексу України згідно порядку календарної черговості сума донарахування по податковому повідомленню-рішенню №/0 від 03 листопада 2010 року у розмірі 988723,50 в автоматичному режимі зменшила суму, заявлену платником до відшкодування по декларації за червень 2010 року, що підтверджується листом ДПІ у м. Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.215)

На підставі, рішення суду у справі №2а-5855/10/1670, за результатами нового розгляду, яке набрало законної сили 14 липня 2015 року, 30 жовтня 2015 року ДПІ у м. Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області проведено виключення з обліку сум за податковим повідомленням-рішенням №/0 від 03 листопада 2010 року в розмірі 988723,50 та встановлено посилання на первинну декларацію, заявлену платником до відшкодування за червень 2010 року, що підтверджується відомостями інтегрованої картки платника податків, яка наявна в матеріалах справи (а.с.137-142).

Згідно довідки ДПІ у м. Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області про розмір залишку невідшкодованих сум податку на додану вартість, що рахується в бюджетній заборгованості ТОВ "ПК "Газвидобування" станом на 14 січня 2016 року із суми заявленої до відшкодування в декларації за звітний період червень 2010 року фактично відшкодовано 0,00 гривень. Залишок бюджетної заборгованості за звітний період, станом на вказану дату становить 988723,50 грн основної заборгованості (а.с.129).

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в частині зобовязання Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області скласти та подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про повернення з бюджету Товариству з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Газвидобування» надмірно сплачену суму податку на додану вартість.

Алгоритм дій державних органів щодо відшкодування з Державного бюджету України (бюджетного відшкодування) ПДВ врегульовано у статті 200 ПК.

Платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації (пункт 200.7 статті 20 ПК).

Кабінет Міністрів України постановою від 17 січня 2011 року № 39 затвердив Порядок взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість (чинного на час виникнення спірних правовідносинах; далі Порядок), яким визначено механізм їх взаємодії.

Як вбачається з матеріалів справи, правомірність суми бюджетного відшкодування встановлена у ході розгляду справи №2а-5855/10/1670, за результатами якого постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 02 червня 2015 року у справі №2а-5855/10/1670, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2015 року, позов задоволено, визнано протиправною та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області від 03 листопада 2010 року №/0.

Відповідно до абзацу другого пункту 200.12 статті 200 Податкового кодексу України після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

За змістом пункту 9 Порядку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку орган державної казначейської служби перераховує платникові податку зазначену у висновку суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку, відкритий в обслуговуючому банку.

Таким чином, бюджетне відшкодування з податку на додану вартість здійснюється органом державного казначейства з дотриманням процедури та на умовах, встановлених статтею 200 ПК та Порядком, на підставі податкової декларації та заяви про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації у пятиденний термін з дня надходження від податкового органу висновку.

Цей порядок не передбачає бюджетне відшкодування податку на додану вартість у спосіб судового стягнення безпосередньо (водночас) зі здійсненням судового контролю над рішеннями податкових органів, ухвалених за результатами перевірки сум податку на додану вартість, заявлених до відшкодування або окремо від здійснення такого контролю.

Суд зазначає, що відшкодування з Державного бюджету України податку на додану вартість є виключними повноваженнями податкових органів та органів державного казначейства, а відтак суд не може підміняти державний орган і вирішувати питання про стягнення такої заборгованості.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16.09.2015 року (справа №21-881а15).

За приписами статті 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги щодо стягнення з Державного бюджету України на користь позивача бюджетної заборгованості з податку на додану вартість в розмірі 988723,50 грн задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як вбачається з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку

В силу ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини 1, статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції обрано належний спосіб захисту прав позивача згідно із статтею 11 Кодексу адміністративного судочинства України щодо зобов'язання ДПІ у м. Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області скласти та подати висновок про повернення з бюджету Товариству з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Газвидобування» надмірно сплачену суму податку на додану вартість.

Доводи апеляційних скарг з наведених вище підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова компанія "Газвидобування" та Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 28.03.2016р. по справі № 816/4779/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_4
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_3 ОСОБА_5
Повний текст ухвали виготовлений 06.06.2016 р.