Справа № 345/6317/13-а
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2016-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2016 року м. Київ К/800/1131/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Мороза В.Ф.,

Чалого С.Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області на постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17 грудня 2013 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області про визнання протиправними дій, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області про визнання незаконною відмови Управління Пенсійного Фонду України в м. Калуші та Калуському районі від 24.10.2013 №263/В-15 у поверненні ОСОБА_3 коштів, які утримані з його пенсії на підставі визнаного незаконним та скасованого рішення «Міжвідомчої комісії з інвентаризації пенсійних справ та особових рахунків і списання сум переплати грошової допомоги» від 17.02.2012 №2; зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі провести перерахунок та виплату на користь ОСОБА_3 (і.н.НОМЕР_1) 8296,47 грн. безпідставно утриманих сум з пенсії за період з березня 2012 року по жовтень 2013 року; стягнення витрат на правову допомогу.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю дій відповідача щодо відмови повернути позивачу кошти, утриманні на підставі незаконного (скасованого в судовому порядку) рішення Пенсійного фонду про стягнення з позивача переплати пенсії.

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17 грудня 2013 року позов задоволено: визнано незаконною відмову Управління Пенсійного Фонду України в м.Калуші та Калуському районі від 24.10.2013 №263/В-15 у поверненні ОСОБА_3 коштів, які утримані з його пенсії на підставі визнаного незаконним та скасованого рішення «Міжвідомчої комісії з інвентаризації пенсійних справ та особових рахунків і списання сум переплати грошової допомоги» від 17.02.2012 №2; зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі провести перерахунок та виплату на користь ОСОБА_3 (і.н.НОМЕР_1) 8296,47 грн. безпідставно утриманих сум з пенсії за період з березня 2012 року по жовтень 2013 року; зобов'язано Державну казначейську службу України стягнути в користь ОСОБА_3 (і.н.НОМЕР_1) 68,82 грн. судового збору та витрати на надання правової допомоги в сумі 800 грн. із Державного бюджету України шляхом їх безспірного списання із рахунку управління Пенсійного фонду України в м.Калуші та Калуському районі.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2014 року постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17 грудня 2013 року скасовано та прийнято нову, якою позов задоволено частково: визнано протиправною відмову Управління Пенсійного Фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області від 24.10.2013 №263/В-15 у поверненні ОСОБА_3 коштів, які утримані з його пенсії на підставі визнаного незаконним та скасованого рішення Міжвідомчої комісії з інвентаризації пенсійних справ та особових рахунків і списання сум переплати грошової допомоги від 17.02.2012 №2; зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області провести перерахунок та виплату на користь ОСОБА_3 (і.н.НОМЕР_1) 8296,47 грн. безпідставно утриманих сум з пенсії за період з березня 2012 року по жовтень 2013 року.

У поданій касаційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального та матеріального права, просило скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Міжвідомча комісія з інвентаризації пенсійних справ та особових рахунків і списання сум переплат пенсій та грошової допомоги Управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області винесла рішення від 17.02.2012, яким, окрім іншого, вирішено стягнути з ОСОБА_3 переплачену пенсію у розмірі 88604,84 грн.

Зазначене рішення визнане протиправним та скасоване постановою Калуського міськрайонного суду від 10 грудня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного суду від 12 вересня 2013 року.

Як убачається з довідки про відрахування, виданої Управлінням Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області, з пенсії позивача на підставі зазначеного рішення Міжвідомчої комісії за період з березня 2012 року по жовтень 2013 року утримано 8296,47 грн.

Позивач звернувся до відповідача з клопотанням про повернення безпідставно стягнутих сум пенсії.

Рішенням Управління Пенсійного Фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області від 24.10.2013 №263/В-15 відмовлено позивачу у поверненні утриманих коштів.

Вважаючи незаконною відмову відповідача повернути кошти, утримані на підставі незаконного (скасованого в судовому порядку) рішення Пенсійного фонду, позивач звернувся до суду з даним позовом. Окремо просив суд стягнути з відповідача витрати на правову.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, оскільки рішення, на підставі якого проведено утримання коштів з пенсії позивача, скасовано в судовому порядку, позивач має право на повернення зазначених коштів. Також, суд першої інстанції постановив стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов частково, суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для повернення позивачу утриманих з його пенсії коштів у розмірі 8296,47 грн. Окремо суд апеляційної інстанції зазначив, що оскільки з наявних у матеріалах справи доказів неможливо встановити об'єми, кількість та види конкретних послуг, за які здійснено оплату позивачем, то підстави для задоволення вимог про стягнення витрат на правову допомогу - відсутні.

Колегія суддів, виходячи з меж касаційного перегляду, встановлених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, погоджується з вказаними висновками суду апеляційної інстанції, з огляду на наступне.

У своїй касаційній скарзі заявник ставить питання про скасування оскаржуваних судових рішень в частині щодо визнання протиправним рішення відповідача від 24.10.2013 №263/В-15 та зобов'язання відповідача провести перерахунок та виплату на користь ОСОБА_3 безпідставно утриманих сум коштів. З огляду на зазначене та зважаючи на приписи статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, оскаржувані судові рішення переглядаються судом касаційної інстанції лише в межах касаційної скарги.

В силу положень статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За правилами статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішення Міжвідомчої комісії з інвентаризації пенсійних справ та особових рахунків і списання сум переплат пенсій та грошової допомоги УПФУ в м. Калуші та Калуському районі про стягнення з ОСОБА_3 переплаченої пенсії у розмірі 88604,84 грн. скасовано в судовому порядку.

Також судами встановлено, що на підставі зазначеного рішення Міжвідомчої комісії за період з березня 2012 року по жовтень 2013 року з пенсії позивача Пенсійним фондом утримано 8296,47 грн.

За змістом статті 1212 Цивільного кодексу України особа зобов'язана повернути майно коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції щодо наявності підстав для повернення позивачу утриманих з його пенсії коштів у розмірі 8296,47 грн.

Доводи заявника касаційної скарги про пропущення позивачем строку звернення до суду не заслуговують на увагу, оскільки судами попередніх інстанцій встановлено, що про порушення своїх прав позивач дізнався 24.10.2013 із рішення Пенсійного фонду про відмову у поверненні утриманих коштів.

Враховуючи викладене, зважаючи на обставини, встановлені судами попередніх інстанцій на підставі доказів, досліджених під час судового розгляду справи, виходячи з меж касаційного перегляду, встановлених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції щодо наявності підстав для часткового задоволення позову.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції щодо наявності підстав для часткового задоволення позову не спростовують.

Правова оцінка встановлених обставин справи судом апеляційної інстанції дана вірно, порушень норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення судом апеляційної інстанції не допущено.

Відповідно до частини третьої статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області відхилити, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута в порядку статей 235-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: