Справа № 461/2257/16-а
Суддя: Городецька Л. М.
Дата ухвалення: 2016-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/2257/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2016 Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючої: судді - Городецької Л.М.

при секретарі: Турчин З.В.

з участю представників

позивача - ОСОБА_1

відповідача - Сичова Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил,

встановив:

ОСОБА_3 звернулась в суд з адміністративним позовом до Львівської митниці ДФС про визнання незаконною та скасування постанови про порушення митних правил №0679/20900/16 від 25 березня 2016 року.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що постановою №0679/20900/16 від 25 березня 2016 року заступника начальника Львівської митниці ДФС Мірошниченко М.І., її притягнено до адміністративної відповідальності за порушення митних правил передбаченого ст.485 Митного Кодексу України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 167586,24 грн. Однак, відомості у митних деклараціях подавались нею на підставі даних рахунків фактур, митних декларацій країни відправлення та товаро-транспортних накладних (CMR), а відтак суб'єктивна сторона адміністративного правопорушення у її діях також відсутня.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надавши пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Просить позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача подав суду письмові заперечення проти позову, які підтримав в судовому засіданні, просить відмовити в задоволенні позову у зв'язку із їх безпідставністю та необґрунтованістю.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 ст.458 МК України визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

За диспозицією статті 485 МК України, відповідальність настає, за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Суб'єктивна сторона даного правопорушення характеризується лише умисною формою вини.

Інформація зазначена в митних деклараціях №№209140000/2014/43195 від 05.12.2014 року та №209140000/2014/041153 від 21.11.2014 року відповідає зазначеній в товаро супровідних документах, зокрема міжнародними товарно-транспортними накладними CMR від 15.10.2014 №9 0005186 а також CMR від 15.10.2014 N 0005309, INVOICE від 16.10.2014 № 00158/16102014 та INVOICE від 16.10.2014 N 00157/16102014, експортними митними деклараціями країни експорту від 17.10.2014 N 14LTLR1000TR080B97 та від 17.10.2014 року N 14LTLR1000EK080BB1, a також контрактом від 01.10.2014 N VIT-06/ 14, укладеним між ТОВ "ВІТЕЗ" та компанією «Citrin Imp-Exp» GmbH.

Відповідачем не надано жодних доказів, що рахунки -фактури EI 136 та EI 137 від 15.10.2014 року складались на фіксування господарських операцій в ході виконання контрактуN VIT-06/ 14, укладеним між ТОВ "ВІТЕЗ" та компанією «Citrin Imp-Exp» GmbH 01.10.2014 року.

За таких обставин висновок відповідача про дійсну митну вартість переміщуваного товару (сала свинного замороженого) в розмірі 0,85 Євро/ кілограм є безпідставним, таким, що ґрунтується на припущеннях, що зокрема підтверджується службовою запискою Управлінням адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання Львівської митниці ДФС від 04.12.2015 N9 13-70-25/39-ЕП в котрому начальник вказаного управління констатує , що провести розрахунок несплачених митних платежів є практично неможливим.

Згідно ч. 3 ст.62 Конституції Україниобвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З вищеописаного не вбачається, що ОСОБА_3 вчинено будь-які умисні дії щодо неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, що є обов'язковою ознакою правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, тобто відсутні ознаки суб'єктивної сторони даного правопорушення, оскільки суб'єктивна сторона такого характеризується прямим умислом, якого у ОСОБА_3 не було.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність події адміністративного правопорушення та про відсутність в діях ОСОБА_3 ознак порушення митних правил (адміністративного правопорушення), передбаченого ст.485 Митного кодексу України, що згідно ч.1 ст.531 МК України є підставою для скасування оскаржуваної постанови та припинення провадження в справі про порушення митних правил.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку про неправомірність винесення оскаржуваної постанови, а тому її слід скасувати та справу провадженням закрити.

Керуючись ст.ст. 8, 11, 18, 86, 99, 138, 154, 159-163, 167 КАС України, ст.ст.485, 531 МК України, суд, -

постановив:

адміністративний позов ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову Львівської митниці №0679/20900/16 від 25.03.2016 р. у справі про порушення митних правил, якою визнано ОСОБА_3 винною у вчиненні правопорушення митних правил, передбаченого ст.485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів на суму 167586,24 грн. - скасувати, а справу про порушення митних правил відносно ОСОБА_3 за ст.485 МК України - закрити.

На постанову суду першої інстанції може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом першої інстанції частини третьої статті 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Л.М.Городецька