Справа № 670/1099/15-а
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2016-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 670/1099/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Потапов О.О.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

31 травня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Совгири Д. І. Білоуса О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Віньковецького районного суду Хмельницької області від 11 квітня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до сертифікованого інженера-землевпорядника ТОВ ЄКФ "Власна справа" ОСОБА_3 та в.о. начальника відділу Держгеокадастру у Віньковецькому районі Хмельницької області ОСОБА_4 про виготовлення незаконних правових актів та їх зберігання,

В С Т А Н О В И В :

в грудні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до Віньковецького районного суду Хмельницької області з адміністративним позовом до сертифікованого інженера-землевпорядника ТОВ ЄКФ "Власна справа" ОСОБА_3 та в.о. начальника відділу Держгеокадастру у Віньковецькому районі Хмельницької області ОСОБА_4 про виготовлення незаконних правових актів та їх зберігання.

Постановою Віньковецького районного суду Хмельницької області від 11 квітня 2016 року позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Статтею 197 КАС України, зокрема п.1 ч. 1, встановлено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України.

Розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженої постанови, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено, що по вул. Подільській, 61 в с. Нетечинці в силу ст. 118 ЗК України приватизовані земельні ділянки ОСОБА_5 розміром 0,43 га та ОСОБА_6 розміром 0,18 га. Позивач, як особа, яка не є безпосереднім суміжником, але представляє інтереси в силу довіреності в державних органах і в судових інстанціях ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, тобто суміжників зазначеної земельної ділянки, не погоджується з приватизацією з причин непогодження меж з суміжниками, невірного визначення розмірів цих ділянок.

Виготовлення технічної документації згідно ст. 118 ч.8 ЗК України здійснює відповідна організація, яка має дозвіл (ліцензію) на виконання цих видів робіт .

Такою організацією виступив Центр Державного земельного кадастру Хмельницької регіональної філії Віньковецького районного виробничого відділу. Саме у Віньковецькому районному виробничому відділі працював в 2013 році технічним працівником ОСОБА_3, який виконав геодезичну зйомку та інші технічні роботи, пов'язані обслідуванням земельних ділянок на місцевості ОСОБА_5 і ОСОБА_6 по вул. Подільській, 61 в с. Нетечинці, а Віньковецький районний виробничий відділ, в якому він працював, виготовив технічні документи для цих осіб - "технічну документацію" із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Зазначену технічну документацію виконавця ОСОБА_3 затвердили його керівники.

Висновок, про відповідність двох проектів землеустрою ОСОБА_5 і ОСОБА_6 чинним нормативно-правовим актам затвердив 29.09.2014 року начальник відділу Держземагенства у Віньковецькому районі Хмельницької області ОСОБА_4.

Саме дії цих осіб оскаржує позивач, вважаючи їх протиправними тому, що виготовлені і затверджені документи не відповідають вимогам статей 152, 158, 186, 210 ЗК України, а також Інструкціям на які посилаються в документації ці особи, зокрема п.2.8 Інструкції "Про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками".

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із аналізу досліджених доказів та вирішив, що позивач не довела, що діями відповідачів порушені її особисті права та інтереси.

Колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 50 ч.3 КАС України відповідачем в адміністративній справі є суб'єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено КАС України. Частина четверта цієї ж правової норми наголошує, що громадяни України можуть бути відповідачами лише за позовом суб'єкта владних повноважень.

На час розгляду справи ОСОБА_3 не є суб'єктом владних повноважень, що підтверджується наказом № 28-к від 28 травня 2015 року про його звільнення з посади, на яку він був призначений після роботи у Віньковецькому виробничому відділі, а саме начальника Новоушицького районного виробничого відділу Хмельницької філії ДЗК. Окрім того, із повідомлення директора ДП "Центр державного земельного кадастру" Хмельницької регіональної філії це підприємство є комерційною структурою і його основною метою є здійснення виробничо-господарської діяльності, направленої на виконання землевпорядних земелоціночних, топографо-геодезичних та картографічних робіт.

Із аналізу зазначеного ОСОБА_3 не є належним відповідачем по справі і вимоги до нього, як до суб'єкта владних повноважень висунуто позивачем, в порушення вимог ст. 50 КАС України.

Окрім того, позивач повідомляє, що їй стало відомо про порушення її прав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 із листа Держсільгоспінспекції №6-2772 від 20.11.2015 року, що не відповідає дійсності, оскільки позивач з тим самим спірним питанням зверталась до суду в порядку цивільного судочинства. Вищенаведене підтверджується рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області від 03 липня 2014 року по справі № 670/331/14-ц, та рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області від 22 жовтня 2014 року по справі № 670/532/14-ц.

Відповідно до ст. 6 КАС України, ОСОБА_2 по цій справі не є належним позивачем. Вона повідомляє про порушення її права суміжника земельної ділянки по вул. Подільській, 61 в с. Нетечинці діями ОСОБА_4 та ОСОБА_3А, але вона не є суміжником цієї ділянки, про це йдеться в її позовній заяві, де вона вказує, що має доручення і представляє інтереси ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 У той же час, позов нею подається на захист власних інтересів, а не прав цих осіб і йдеться про заподіяння їй особисто моральної шкоди відповідачами. Вказані громадяни, або їх представники мають право вимоги до суб'єкта владних повноважень у випадку порушення їх особистих інтересів. ОСОБА_2 від їх імені не звертається з позовом, хоча має таку можливість, оскільки має доручення від них на представництво їх інтересів в суді.

Позивач в апеляційній скарзі відзначає, що діями відповідачів їй завдано моральної шкоди через те, що вона втратила доступ до криниці, з якої набирала воду. Втім, суд не бере до уваги вказаний аргумент, з огляду на те, що позивачем не надано належних доказів щодо місцезнаходження вказаної криниці.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вмотивованого та обґрунтованого висновку, щодо відмови у задоволенні позову.

З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин даної справи колегія суддів вважає, що доводи, викладені позивачем в апеляційній скарзі, є необґрунтованими, оскільки вони не відповідають вимогам закону, що регулює спірні правовідносини. За таких обставин колегія суддів не знаходить законних підстав для повного чи часткового задоволення вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак постанову Віньковецького районного суду Хмельницької області від 11 квітня 2016 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Віньковецького районного суду Хмельницької області від 11 квітня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_10 ОСОБА_11