Справа № 810/1107/16
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2016-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2016 року №810/1107/16

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Панченко Н.Д., розглянувши у порядку скороченого провадження у м. Києві адміністративну справу за позовом Головного управління Держпродспоживслужби у Київській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю),

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Держпродспоживслужби у Київській області звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить тимчасово заборонити використання котла для опалення у зв'язку з невідповідністю вимогам санітарних норм у магазині «Фаранон» фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 до отримання позитивного висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи на діючий об'єкт; організації санітарно-захисної зони та здійснення плану заходів передбачених у санітарно-захисній зоні.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ним, на підставі звернення громадянина стосовно незадовільних умов проживання пов'язаних із забрудненням атмосферного повітря, була проведена позапланова перевірка господарської діяльності магазину «Фараон» ФОП ОСОБА_1, якою встановлені порушення вимог санітарного законодавства.

Зокрема перевіркою виявлено, що відповідачем у господарській діяльності використовується котел для опалення, викиди якого є джерелом забруднення навколишнього середовища хімічними, фізичними факторами щодо якого позивачем не отримувався у встановленому законом порядку висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи.

Одночасно з цим, у ході здійснення лабораторного контролю у дворі за місцезнаходженням котла виявлено перевищення завислих речовин в 1,86 разів та оксиду вуглецю в 1,34 рази.

Вважаючи, що недотримання ФОП ОСОБА_1 норм санітарного законодавства є реальною загрозою заподіяння шкоди здоров'ю населення і вимагає вжиття заходів реагування, позивач звернувся до суду.

Відповідач позов не визнав, заперечення надав суду у письмовій формі та просив суд у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування заперечень зазначив, що котел наразі не використовується і у позивача немає наміру використовувати його в майбутньому.

Водночас, суд звертає увагу, що дані заперечення не містять ні підпису відповідача, ні дати його складання.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

18 березня 2016 року на підставі звернення громадянина ОСОБА_2 стосовно незадовільних умов проживання, пов'язаних із забрудненням атмосферного повітря при експлуатації котла на твердому паливі Білоцерківським міським управлінням Головного управління Держсанепідслужби у Київській області проведено позапланову перевірку господарської діяльності магазину «Фараон» ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1.

Під час проведення перевірки встановлено, що у підсобному приміщенні зазначеного магазину знаходиться котел на твердому паливі (деревина та її відходи, брикети з тирси або торфу) марки КОВСГДДВ 2015 року виготовлення.

Фахівцями Білоцерківського міського відділу лабораторних досліджень ДУ «Київський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України» здійснені лабораторно-інструментальні дослідження атмосферного повітря, за результатами якого: в квартирі АДРЕСА_1 виявлено перевищення гранично допустимої концентрації сірчистого ангідриду в 1,6 та 1,8 разів; в магазині «Альтера» виявлено перевищення гранично допустимої концентрації сірчистого ангідриду в 1,7 разів; у дворі буд. АДРЕСА_1 виявлено перевищення завислих речовин в 1,86 разів та оксиду вуглецю в 1,34 разів; в контрольній точці по вул. Леваневського, 30 перевищень гранично допустимої концентрації в атмосферному повітрі не виявлено (протоколи №424-427 від 17.03.2016).

За результатами перевірки складений акт №21 від 18.03.2016, яким встановлене порушення пункту 5.4 та 5.14 ДСП планування та забудови населених пунктів від 19.06.1996, яке полягає у відсутності санітарно-захисної зони від джерела викидів до житлових будівель.

Розглянувши протоколи порушення санітарних норм від 21.03.2016 № 2, акт позапланової перевірки від 18.03.2016 №21 ОСОБА_1 було визнано винним у порушенні санітарного законодавства при експлуатації котла на твердому паливі в магазині «Фараон» у зв'язку з не організацією санітарно-захисної зони від джерела викидів до житлових будівель.

Постановою Державної санітарно-епідеміологічної служби України від 22.03.2016 №2 за порушення пункту 5.4 та 5.14 Державних санітарних правил охорони атмосферного повітря населених місць №201 від 09.07.1997, статті 19 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення» до відповідача застосовано штраф у розмірі 306,00 грн.

Позивач зазначає, що виявлені порушення, зокрема, щодо не дотримання відповідачем санітарно - захисної зони в ході провадження господарської діяльності з використанням котла для опалення, який є джерелом шкідливих викидів, є небезпечним та може спричинити негативний вплив небезпечних факторів на здоров'я людей, тому необхідно вжити заходи реагування у вигляді тимчасового зупинення використання котла.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Суспільні відносини, що виникають у сфері забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя регулюються Законом України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» від 24 лютого 1994 року №4004-XII (далі - Закон №4004-XII), який також визначає відповідні права і обов'язки державних органів, підприємств, установ, організацій та громадян, встановлює порядок організації державної санітарно-епідеміологічної служби і здійснення державного санітарно-епідеміологічного нагляду в Україні.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону №4004-XII державні санітарні норми та правила, санітарно-гігієнічні та санітарно-протиепідемічні правила і норми, санітарно-епідеміологічні правила і норми, протиепідемічні правила і норми, гігієнічні та протиепідемічні правила і норми, державні санітарно-епідеміологічні нормативи, санітарні регламенти (далі - санітарні норми) - обов'язкові для виконання нормативно-правові акти центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, що встановлюють медичні вимоги безпеки щодо середовища життєдіяльності та окремих його факторів, недотримання яких створює загрозу здоров'ю і життю людини та майбутніх поколінь, а також загрозу виникнення і розповсюдження інфекційних хвороб та масових неінфекційних захворювань (отруєнь) серед населення.

Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 19.06.1996 №173, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 24.07.1996 за №379/1404, затверджені Державні санітарні правила планування та забудови населених пунктів (далі - Правила).

Відповідно до пункту 1.1 Правил, державні санітарні правила планування та забудови населених пунктів включають основні гігієнічні вимоги до планування і забудови як нових, так і існуючих міських та сільських поселень України, їх санітарного упорядкування та оздоровлення. Дотримання цих Правил повинно забезпечити найбільш сприятливі в гігієнічному відношенні умови життєдіяльності населення.

Пунктом 5.4 Правил передбачено, що промислові, сільськогосподарські та інші об'єкти, що є джерелами забруднення навколишнього середовища хімічними, фізичними та біологічними факторами, при неможливості створення безвідходних технологій повинні відокремлюватись від житлової забудови санітарно-захисними зонами.

Санітарно-захисну зону слід встановлювати від джерел шкідливості до межі житлової забудови, ділянок громадських установ, будинків і споруд, в тому числі дитячих, навчальних, лікувально-профілактичних установ, закладів соціального забезпечення, спортивних споруд та ін., а також територій парків, садів, скверів та інших об'єктів зеленого будівництва загального користування, ділянок оздоровчих та фізкультурно-спортивних установ, місць відпочинку, садівницьких товариств та інших, прирівняних до них об'єктів, в тому числі для підприємств з технологічними процесами, які є джерелами забруднення атмосферного повітря шкідливими, із неприємним запахом хімічними речовинами та біологічними факторами, безпосередньо від джерел забруднення атмосфери організованими викидами (через труби, шахти) або неорганізованими викидами (через ліхтарі будівель, димлячі і паруючі поверхні технологічних установок та інших споруд тощо), а також від місць розвантаження сировини, промпродуктів або відкритих складів; та опалювальних котелень - від димарів та місць зберігання і підготовки палива, джерел шуму;

У силу вимог пункту 2.4 Правил, при введенні в експлуатацію житлових будинків, будівель культурно-побутового призначення, промислових та інших підприємств і споруд потрібен обов'язковий експертний висновок органів та установ санітарно-епідеміологічної служби за встановленою формою.

Відповідно до статті 1 Закону №4004-XII державна санітарно-епідеміологічна експертиза - це вид професійної діяльності органів державної санітарно-епідеміологічної служби, що полягає у комплексному вивченні об'єктів експертизи з метою виявлення можливих небезпечних факторів у цих об'єктах, встановленні відповідності об'єктів експертизи вимогам санітарного законодавства, а у разі відсутності відповідних санітарних норм - в обґрунтуванні медичних вимог щодо безпеки об'єкта для здоров'я та життя людини;

Об'єкт державної санітарно-епідеміологічної експертизи - будь-яка діяльність, технологія, продукція та сировина, проекти нормативних документів, реалізація (функціонування, використання) яких може шкідливо вплинути на здоров'я людини, а також діючі об'єкти та чинні нормативні документи у випадках, коли їх шкідливий вплив встановлено в процесі функціонування (використання), а також у разі закінчення встановленого терміну дії висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи.

Висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи - документ установленої форми, що засвідчує відповідність (невідповідність) об'єкта державної санітарно-епідеміологічної експертизи медичним вимогам безпеки для здоров'я і життя людини, затверджується відповідним головним державним санітарним лікарем і є обов'язковим для виконання власником об'єкта експертизи.

Порядок проведення державної санітарно-епідеміологічної експертизи затверджений наказом Міністерства охорони здоров'я України від 09.10.2000 №247, за змістом пункту 3.2 якого забороняється використання або функціонування об'єктів експертизи без наявності позитивного висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи.

Згідно із статтею 39 Закону №4004-XII державний санітарно-епідеміологічний нагляд - це діяльність органів державної санітарно-епідеміологічної служби по контролю за дотриманням юридичними та фізичними особами санітарного законодавства з метою попередження, виявлення, зменшення або усунення шкідливого впливу небезпечних факторів на здоров'я людей та по застосуванню заходів правового характеру щодо порушників.

Основними завданнями цієї діяльності є: нагляд за організацією і проведенням органами виконавчої влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями та громадянами санітарних і протиепідемічних заходів; нагляд за реалізацією державної політики з питань профілактики захворювань населення, участь у розробці та контроль за виконанням програм, що стосуються запобігання шкідливому впливу факторів навколишнього середовища на здоров'я населення; нагляд за дотриманням санітарного законодавства; проведення державної санітарно-епідеміологічної експертизи, гігієнічної регламентації небезпечних факторів і видача дозволів на їх використання.

Державний санітарно-епідеміологічний нагляд здійснюється відповідно до Положення про державний санітарно-епідеміологічний нагляд в Україні, що затверджується Кабінетом Міністрів України, вибірковими перевірками дотримання санітарного законодавства за планами органів державної санітарно-епідеміологічної служби, а також позапланово залежно від санітарної, епідемічної ситуації та за заявами громадян.

Результати перевірки оформлюються актом, форма і порядок складання якого визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я.

Статтею 42 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» встановлений перелік заходів щодо припинення порушення санітарного законодавства, що застосовуються головними державними санітарними лікарями (їх заступниками).

Так, згідно з пунктом «а» зазначеної статті головні державні санітарні лікарі (їх заступники) для припинення порушення санітарного законодавства застосовують такий захід як, обмеження, тимчасова заборона чи припинення діяльності підприємств, установ, організацій, об'єктів будь-якого призначення, технологічних ліній, машин і механізмів, виконання окремих технологічних операцій, користування плаваючими засобами, рухомим складом і літаками у разі невідповідності їх вимогам санітарних норм

Відповідно до частини 5 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання можуть бути призупинені виключно за рішенням суду.

Згідно з частиною сьомою статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, у ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

Суд зазначає, що відповідачу в ухвалі Київського окружного адміністративного суду від 10.05.2016 було запропоновано надати до суду належні докази на спростування доводів, наведених у позові, зокрема, щодо виявлених порушень Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів.

На час прийняття рішення по суті заявлених позовних вимог доказів усунення порушень вимог законодавчих та нормативно - правових актів у сфері забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення відповідачем суду надано не було.

Невикористання станом на момент звернення позивача з даним позовом до суду котла та відсутність у відповідача наміру використовувати його у майбутньому не спростовує виявлених порушень санітарних норм і не може бути підставою для звільнення від відповідальності.

Частина 1 статті 71 КАС України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З огляду на встановлені позивачем порушення вимог санітарного законодавства, суд дійшов висновку, що подальша експлуатація ФОП ОСОБА_1 котла марки КОВСГДДВ 2015 року виготовлення, що розташований у приміщені магазину «Фараон» за адресою: АДРЕСА_1 створює загрозу життю та здоров'ю оточуючих, а тому позовні вимоги визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Суд роз'яснює відповідачу, що відповідно до частини 12 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України особа має право подати заяву про скасування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю), застосованих судом за результатом розгляду справи, передбаченої пунктом 5 частини першої цієї статті, якщо обставини, які стали підставою для вжиття заходів реагування, перестали існувати або усунуті, що підтверджується відповідними доказами. Така заява подається до адміністративного суду, який прийняв постанову про застосування відповідних заходів реагування щодо державного нагляду (контролю).

Відповідно до частини четвертої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Тимчасово заборонити використання котла марки КОВСГДДВ 2015 року виготовлення, що розташований в приміщені магазину «Фараон» за адресою: АДРЕСА_1, який належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 до отримання висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи на діючий об'єкт, організації санітарно-захисної зони та здійснення плану заходів, передбачених у санітарно-захисній зоні.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі проголошення лише вступної та резолютивної частини постанови або прийняття постанови у письмовому провадженні - протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Панченко Н.Д.