Справа № 673/404/16-а
Суддя: Лукіянець Т. В.
Дата ухвалення: 2016-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 673/404/16-а
Провадження № 2-а/673/19/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" червня 2016 р.

Деражнянський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої -судді Лукіянець Т.В

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_1,

представників - ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Деражня адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Управління соціального захисту населення Деражнянської районної державної адміністрації про визнання рішення протиправним та зобов'язання до вчинення дій,

встановив:

В березні 2016 року позивач звернулася з позовом до відповідача про визнання рішення про припинення виплати грошової одноразової допомоги при народженні дитини та відмову у поновленні виплати такої протиправною, їх скасування та зобов?язання відповідача поновити нарахування та виплату одноразової допомоги при народженні дитини за період з 01.10.2013 р. по 28.02.2015 року в розмірі передбаченому Законом України «Про державну допомогу сім?ям з дітьми».

В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 08.02.2013 року народила сина ОСОБА_5 Богдана, в звязку з чим відповідачем була призначена одноразова допомога при народженні першої дитини. В травні 2013 року разом із дитиною тимчасово виїхала до ОСОБА_6 до батька дитини-Боровського ОСОБА_7. В період з грудня 2013 року по січень 2014 року поверталася в Україну та при цьому отримувала одноразову допомогу при народженні дитини. В подальшому, з січня 2014 року по лютий 2016 року перебувала із неповнолітнім сином в ОСОБА_6. По поверненню на Україну, позивачем було виявлено відсутність коштів на рахунку, призначеному для нарахування допомоги при народженні дитини. За результатами звернення до відповідача стало відомо, що рішенням від 25.09.2013 року, їй з 01.10.2013 року було припинено виплату такої допомоги, оскільки на час перевірки, яка проводилася інспектором Управління соціального захисту Деражнянської РДА, позивач з дитиною перебувала за межами території України. По поверненню в Україну, позивач зверталася до відповідача із заявою про поновлення строків звернення із заявою щодо поновлення виплати одноразової допомоги при народженні дитини за період з 01.10.2013 року по 28.02.2015 року, здійсненні нарахування та виплати такої допомоги відповідно до вимог ст..11 Закону України «Про державну допомогу сім?ям з дітьми». Проте, відповідачем у задоволенні вказаної заяви було відмовлено. Таким чином, вважає зазначені рішення неправомірними, в звязку з чим просить їх скасувати. При цьому, вважає за доцільне зобовязати відповідача поновити нарахування та виплату одноразової допомоги при народженні дитини за спірний період в розмірі, передбаченому ст.. 12 Закону України «Про державну допомогу сім?ям з дітьми» з урахуванням фактично отриманих сум.

До початку розгляду справи по суті, позивачка уточнила вимоги позову, просила визнати протиправними рішення про припинення виплат з 01.10.2013 року грошової одноразової допомоги при народженні дитини та відмову у поновленні виплати допомоги при народженні дитини протиправними та зобовязати відповідача поновити нарахування та виплату такої допомоги за період з 01.10.2013 по 28.02.2015р.р. Крім того, просила стягнути із відповідача судові витрати, повязані із розглядом справи у суді.

В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав з підстав викладених у заяві.

Представник відповідача, посилаючись на дії відповідача в межах повноважень, заперечила вимоги позову в повному обсязі.

Заслухавши сторони, свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що після народження 08.02.2013 року в м. Люблін Республіка Польща, громадянина України ОСОБА_5 Богдана сина - ОСОБА_4, останній за її заявою від 13 травня 2013 року призначено допомогу при народженні дитини на період з 01 по 28 лютого 2013 року в розмірі 9720,00 грн. та з 01 березня 2013 року по 28 лютого 2015 року в розмірі 810,00 грн. щомісячно.

За результатами проведеної у вересні 2013 року перевірки цільового використання державної допомоги при народженні дитини, відповідачем в силу п.13 абз.18 Постанови Кабінету Міністрів України №1751 від 27.12.2001 року, прийнято рішення про припинення виплати вказаної допомоги з жовтня 2013 року на підставі акту від 10 вересня 2013 року №124. Про прийняте рішення, відповідачем 25 жовтня 2013 року ОСОБА_4 надіслано відповідне повідомлення.

Підставою такого рішення стали висновки соціального інспектора, який при обстеженні умов проживання сім'ї позивача встановив, що ОСОБА_4 із дитиною не проживає за вказаною адресою та перебуває за межами України, що виключає можливість перевірити факт цільового використання коштів.

У лютому 2016 року позивач звернулася до Управління соціального захисту населення Деражнянської районної державної адміністрації із заявою про поновлення виплати призначеної їй допомоги. Проте, листом від 26 лютого 2016 року №111/01-20 відповідач відмовив їй через відсутність законних підстав для поновлення вказаних виплат.

Гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім'ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім'ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення встановлений Законом №2811-XII, тобто цей Закон є спеціальним законом, що регулює правовідносини, пов'язані з призначення та виплатою державної допомоги на неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст.5 вказаного Закону (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) всі види державної допомоги сім'ям з дітьми, крім допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у частині другій статті 4 цього Закону, призначають і виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків (усиновителів, опікуна, піклувальника).

Згідно ст.10 Закону №2811-XII допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну).

Статтею 12 Закону №2811-XII передбачено, що допомога при народженні дитини нараховується виходячи з розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років, установленого на день народження дитини.

Допомога при народженні дитини надається у сумі, кратній 30 розмірам прожиткового мінімуму, - на першу дитину; кратній 60 розмірам прожиткового мінімуму, - на другу дитину; кратній 120 розмірам прожиткового мінімуму, - на третю і кожну наступну дитину.

Виплата допомоги здійснюється одноразово у десятикратному розмірі прожиткового мінімуму при народженні дитини, решта суми допомоги на першу дитину виплачується протягом наступних 24 місяців, на другу дитину - 48 місяців, на третю і кожну наступну дитину - 72 місяців рівними частинами у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених положень Закону №2811-XII прийнята Постанова Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 №1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) (далі - Порядок).

Відповідно до п.10 Порядку допомога при народженні дитини надається одному з батьків дитини, опікуну, які постійно проживають разом з дитиною, з метою створення належних умов для її повноцінного утримання та виховання.

ОСОБА_4 при поданні заяви 13.05.2013 було роз'яснено, що буде здійснюватись контроль за цільовим використанням допомоги і створенням належних умов для повноцінного утримання та виховання дітей головним державним соціальним інспектором управління шляхом проведення обстеження матеріально побутових умов проживання сім'ї.

В силу положень абз.12 ст.11 Закону №2811-XII та абз.21 п.13 Порядку, виплата допомоги припиняється у разі виникнення, зокрема інших обставин.

У випадках, передбачених абзацами вісімнадцятим - двадцять другим п.13 Порядку, виплата допомоги припиняється на підставі пропозицій органу опіки та піклування чи державного соціального інспектора органу праці та соціального захисту населення.

Відповідно до п.13 Порядку контроль за цільовим використанням допомоги і створенням належних умов для повноцінного утримання та виховання дітей здійснюється головними державними соціальними інспекторами і державними соціальними інспекторами органів праці та соціального захисту населення разом з управліннями (відділами) у справах сім'ї та молоді, службами у справах дітей і органами опіки та піклування шляхом проведення моніторингу виплат і використання допомоги, вибіркового обстеження окремих сімей.

У разі встановлення факту нецільового використання коштів зазначені органи подають керівнику органу, що призначив допомогу, пропозиції щодо припинення її виплати.

Виплата допомоги поновлюється у випадках, передбачених абзацами сімнадцятим - двадцять третім, двадцять шостим і двадцять сьомим цього пункту, у разі, коли особа, що фактично здійснює догляд за дитиною (один з батьків дитини, опікун), звернулася протягом шести місяців після припинення виплати допомоги до органу, що призначив допомогу, з письмовою заявою.

Отже, згідно з наведеними нормами закону, у разі відсутності можливості здійснити контроль за цільовим використанням допомоги і створенням належних умов для повноцінного утримання та виховання дітей, органи праці та соціального захисту населення мають право прийняти рішення про призупинення виплати призначеної допомоги та поновити її виплату тільки в межах шестимісячного строку з дати прийняття такого рішення.

Як встановлено судом, виїжджаючи разом із дитиною за кордон, ОСОБА_4 Управління соціального захисту населення Деражнянської РДА Хмельницької області про це не повідомила, хоча згідно із заявою про призначення соціальної допомоги від 13 травня 2013 року була зобов'язана повідомити про такий виїзд.

Виїзд батьків за кордон унеможливлює перевірку управлінням соціального захисту населення цільового використання коштів допомоги при народженні дитини для створення належних умов повноцінного утримання та виховання дитини, такі обставини вірно були прийняті до уваги УСЗН та виплату допомоги припинено правомірно.

Більше того, судом встановлено, що позивач будучи ознайомленою із розміром допомоги при народженні дитини, перебувала за місцем своєї реєстрації в період з грудня 2013 року по січень 2014 року та в цей час отримувала нараховану їй відповідачем допомогу за вересень 2013 року включно. Проте із заявою про поновлення призначених виплат ОСОБА_4 звернулася до відповідача лише в лютому 2016 року, тобто після закінчення шестимісячного строку. Крім цього, суд враховує, що позивач, перебуваючи за межами України мала можливість контролювати свій картковий рахунок у банку, на який перераховувалася допомога.

Свідок ОСОБА_8 підтвердив суду те, що його дочка ОСОБА_4 перебувала за межами України в період з 2014 року по 2016 рік та створювала для дитини повноцінні умови утримання, про те такі показання не спростовують висновки суду.

Відтак, позивачем пропущено встановлений шестимісячний строк для звернення із письмовою заявою до відповідача, а тому підстави для поновлення виплати допомоги при народженні дитини відсутні.

Водночас відповідач у спірних відносинах діяв на підстав, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, що свідчить про безпідставність заявлених ОСОБА_4 позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 71, 94, 163, 183-2, 186 КАС України, суд

постановив:

В позові ОСОБА_4 до Управління соціального захисту населення Деражнянської районної державної адміністрації про визнання рішень про припинення виплат грошової одноразової допомоги при народженні дитини та відмову у її поновленні протиправними та зобовязання до вчинення дій відмовити.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Вінницького адміністративного апеляційного суду через Деражнянський районний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 07.06.2016 року

Суддя: ОСОБА_9