Справа № 825/674/16
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2016-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/674/16 Головуючий у 1-й інстанції: Лобан Д.В.
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Межевича М.В.

За участю секретаря: Івченка М.В.

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «А/Т тютюнова компанія «В.А.Т.-Прилуки» на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2016 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «А/Т тютюнова компанія «В.А.Т.-Прилуки» до Митного посту «Прилуки» Чернігівської митниці Державної фіскальної служби, Чернігівської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості, скасування карток відмови в митному оформленні товарів,-

У С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «А/Т тютюнова компанія «В.А.Т.-Прилуки» звернулось до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Митного посту «Прилуки» Чернігівської митниці Державної фіскальної служби, Чернігівської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості № 102040000/2015/000262/2 від 06.10.2015 року, № 102040000/2015/000265/2 від 12.10.2015 року, № 102040000/2015/000272/2 від 21.10.2015 року, № 102040000/2015/000273/2 від 21.10.2015 року, № 102040000/2015/000280/2 від 28.10.2015 року, № 102040000/2015/000281/2 від 29.10.2015 року, № 102040000/2015/000282/2 від 29.10.2015 року, скасування карток відмови в митному оформленні товарів № 102040000/2015/05266, № 102040000/2015/05269, № 102040000/2015/05276, № 102040000/2015/05277, № 102040000/2015/05284, № 102040000/2015/05285, № 102040000/2015/05286.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши осіб, що з'явились в судове засідання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини по справі.

Відповідно до умов контракту № T01/15-U від 10.12.2014 (том 1 а.с. 27-32), укладеного з Бритіш Американ Тобакко (GLP) Лімітед (British American Tobacco (GLP) Limited), позивач імпортує тютюн у кількості та асортименті, що визначаються в додатках до контракту (п. 1.1. контракту).

Згідно з умовами контракту: ціна розуміється на умовах DDU склад покупця в м. Прилуках (п. 1.5.); продавець здійснює доставку на умовах DDU склад покупця в м. Прилуках, визначених в "Інкотермс-2000", протягом строку дії контракту (п.3.1.); всі ризики, а саме, але не обмежуючись цим, витрати, пошкодження товару переходять до покупця після прийняття товару на склад покупця у відповідності з умовами DDU "Інкотермс-2000" (п. 3.4.); покупець сплачує 100% вартості доставленого товару шляхом банківського переказу на рахунок продавця протягом 30 днів з кінця місяця, що слідує за місяцем, в якому підтвердження поставки було відправлено, або за згодою сторін оплата за товар може здійснюватись покупцем в формі повної або часткової попередньої оплати на підставі рахунків, наданих продавцем (п. 4.1.).

У жовтні 2015 року позивач на підставі додатку № 16 до контракту імпортував тютюн для виробництва сигарет, зокрема, необроблений тютюн типу Вірджинія, трубовогневої сушки, з відділеною середньою жилкою, а саме:

- поставка партія 1013854 V-0FF3RMS BR 2015 по 6,86 доларів США/кг, у кількості 18600 кг на загальну суму 127596,0000 доларів США;

- поставка партія 1013857 V-0FF3RWS BR 2015 по 7,08 доларів США/кг, у кількості 18600 кг на загальну суму 131688,0000 доларів США;

- поставка партія 1012754 V-0SF2RWS BR 2014 по 7,26 доларів США/кг, у кількості 18600 кг на загальну суму 135036,0000 доларів США;

- поставка партія 1012523 V-0FX3RKS IN 2014 по 4,57 доларів США/кг, у кількості 16740 кг на загальну суму 76501,8000 доларів США;

- поставка партія 1012754 V-0SF2RWS BR 2014 по 7,26 доларів США/кг, у кількості 18600 кг на загальну суму 135036,0000 доларів США;

- поставка партія 1012754 V-0SF2RWS BR 2014 по 7,26 доларів США/кг, у кількості 18600 кг на загальну суму 135036,0000 доларів США;

- поставка партія 1013854 V-0FF3RMS BR 2015 по 6,86 доларів США/кг, у кількості 55800 кг на загальну суму 382788,0000 доларів США.

Після прибуття кожної поставки на митну територію України позивач звертався до Митного поста "Прилуки" Чернігівської митниці ДФС для здійснення митного оформлення імпорту. Митна вартість кожної поставки була визначена позивачем за основним методом - за ціною контракту (вартістю операції).

Одночасно з митною декларацією позивачем по кожній поставці товару були подані наступні документи: декларації митної вартості; зовнішньоекономічний контракт № Т01/15-U від 10.12.2014 з додатком, що супроводжував поставку, яким встановлено вартість кожної партії товару за кілограм; рахунки-фактури (інвойси) з перекладом, в яких зазначено ідентифікуючи данні товару, вартість його за кілограм, відповідно до контракту, а також загальна вага та загальна вартість, що підлягає сплаті за товар; ліцензія на виробництво тютюнових виробів № 508 від 21.03.2011; транспортні документи, що супроводжували поставку товару; товарно-транспортні накладні, морські накладні, документи країни відправлення тощо; інші документи, що супроводжували поставку, сертифікати якості та походження товару, екологічні декларації, документи санітарно-епідеміологічного та радіологічного контролю.

Одержавши вказані вище документи, відповідач шляхом направлення електронних повідомлень, запропонував для визначення митним органом митної вартості за ціною договору (контракту) по всім поставкам надати додаткові документи:

- виписку з бухгалтерської документації, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 53 МК України;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини, відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 53 МК України;

- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 53 МК України.

На вказані повідомлення, позивачем надано наступні документи:

- експертний висновок Чернігівської регіональної торгово-промислової палати України № ПК-7 від 19.01.2015;

- повідомлення головного бухгалтера щодо відсутності на момент митного оформлення оприбуткування товару та оплати за нього та надання інформації, що підтверджує здійснену раніше оплату контрактної ціни за ідентичні товари;

- прайс-лист продавця щодо цін на товар;

- копію листа постачальника від 28.08.2015 щодо відсутності у продавця прайс-листів з цінами виробників товару.

Після розгляду всіх отриманих документів, на виконання вимог п. 2 ч. 4 ст. 54 МК України, відповідачем була надана інформація про причини, за яких заявлена митна вартість не може бути визнана.

Такими причинами по всім поставкам зазначено: наявний у електронному виді прайс-лист наданий не виробником товару, а стороною зовнішньоекономічного договору; за даними, що заявляє декларант у ДМВ сторони зовнішньоекономічного договору пов'язані між собою, перевірити документально про відсутність впливу взаємозв'язку на ціну не є можливим; прайс-лист не містить інформації щодо календарного року виготовлення тютюнової сировини, що в свою чергу унеможливлює ідентифікацію однойменних партій товару в інших, поданих до митного оформлення документах; наявний у електронному виді експертний висновок ґрунтується виключно на даних прайс-листа, а тому не дає змоги в повній мірі проаналізувати ціноутворення товарів, що імпортуються на митну територію України щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів та перевірити достовірність заявленої митної вартості товарів. Даний висновок не містить посилань щодо використаних джерел отримання інформації, включаючи і джерела Інтернет ресурсів, вартісних показників сировинних матеріалів, виробничих витрат та інших вартісних складових на задекларований товар. Також даний висновок не містить інформації щодо календарного року виготовлення тютюнової сировини, ступеня обробки та повної назви товару, що в свою чергу унеможливлює ідентифікацію однойменних партій товару в інших, поданих до митного оформлення документах. Зазначений висновок взяти до уваги при прийнятті рішення за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) неможливо, оскільки перевірити достовірність цінової інформації у цьому висновку не має можливості; надані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості та не дають можливості, відповідно до вимог ч. 9 ст. 58 МК України, здійснити розрахунки на основі об'єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

У зв'язку з тим, що заявлена позивачем митна вартість товару не була визначена за основним методом, посадовою особою митного органу були прийняті рішення про коригування митної вартості товарів за резервним методом (рішення про коригування митної вартості товарів № 102040000/2015/000262/2 від 06.10.2015, № 102040000/2015/000265/2 від 12.10.2015, № 102040000/2015/000272/2 від 21.10.2015, № 102040000/2015/000273/2 від 21.10.2015, № 102040000/2015/000280/2 від 28.10.2015, № 102040000/2015/000281/2 від 29.10.2015, № 102040000/2015/000282/2 від 29.10.2015.

Причиною здійснення коригування митної вартості у всіх рішеннях митний орган зазначив наступні обставини.

Наявний у електронному виді прайс-лист виданий не виробником товару, а стороною зовнішньоекономічного договору (контракту) В.А.Т. (GLP) Limited Великобританія. За даними, що заявляє декларант у ДМВ сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) пов 'язані між собою, перевірити документально про відсутність впливу взаємозв 'язку на ціну не є можливім. Також даний прайс-лист не містить інформації щодо календарного року виготовлення тютюнової сировини, ступеня обробки та повної назви товару, що в свою чергу унеможливлює ідентифікацію однойменних партій товару в інших, поданих до митного оформлення документах, таких як декларація країни відправлення, інвойс, додаток до контракту та митній декларації.

Наявна у електронному виді декларація відправника не містить всіх складових митної вартості відповідно до заявлених декларантом умов поставки.

Наявний у електронному виді експертний висновок від 19.01.2015 року № ПК-7 ґрунтується виключно на даних прайс-листа, а тому не дає змоги в повній мірі проаналізувати ціноутворення товарів, що імпортуються на митну територію України щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів та перевірити достовірність заявленої митної вартості товарів. Даний висновок не містить посилань щодо використаних джерел отримання інформації, включаючи і джерела Інтернет ресурсів, вартісних показників сировинних матеріалів, виробничих витрат та інших вартісних складових на задекларований повар.

Також даний висновок не містить інформації щодо календарного року виготовлення тютюнової сировини, ступеня обробки та повної назви товару, що в свою чергу унеможливлює ідентифікацію однойменних партій товару в інших, поданих до митного оформлення документах. Зазначений висновок взяти до уваги при прийнятті рішення за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) неможливо, оскільки перевірити достовірність цінової інформації у цьому висновку не має можливості.

Надані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості та не дають можливості, відповідно до вимог ч. 9 ст. 58 МК України, здійснити розрахунки на основі об'єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

Таким чином, зазначені документи не можуть бути прийняті для підтвердження заявленої митної вартості, і даними, що заявляє декларант у ДМВ, сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) пов'язані між собою. Відповідно до вимог частини 18 ст. 58 МК України декларантом не показано, що митна вартість оцінюваних товарів є близькою до вартості однієї з нижчезазначених операцій, яка здійснювалася одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваними товарами: вартість операції при продажу непов'язаним покупцям ідентичних або подібних (аналогічних) товарів для експорту в Україну; митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 62 цього Кодексу; митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 63 цього Кодексу.

Відсутність даного порівняння робить неможливим застосування методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) при продажу товарів між пов'язаними особами.

Оскільки декларантом в порушення вимог частини 21 ст. 58 Митного кодексу України документально не підтверджено вартісні показники складових митної вартості, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовано.

У разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями ст. 58 Митного кодексу України, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у ст. 59 Митного кодексу України.

При цьому, під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник.

Метод визначення митної вартості за ціною угоди щодо ідентичних товарів не застосовано, так як відсутня можливість ідентифікувати товари, що оцінюються за всіма ознаками ідентичних товарів.

У разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями ст. ст. 58 і 59 Митного кодексу України за митну вартість береться вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними. Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку.

Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів не застосовано, так як відсутня можливість ідентифікувати товари, що оцінюються, за ознаками подібних (аналогічних) товарів: якість, наявність торгової марки та їх репутація на ринку; країна виробництва; виробник.

У разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена відповідно до положень ст. ст. 58 - 61 Митного кодексу України, їх митна вартість визначається згідно з положеннями ст. 62 Кодексу на основі віднімання вартості, крім випадків, коли на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи послідовність застосування цієї статті та ст. 63 цього Кодексу може бути зворотною.

У разі якщо оцінювані або ідентичні чи подібні (аналогічні) імпортні товари продаються (відчужуються) на митній території України у незмінному стані, для визначення митної вартості товарів за цим методом за основу береться ціна одиниці товару, за якою оцінювані або ідентичні чи подібні (аналогічні) імпортовані товари продаються на території України у найбільших загальних кількостях покупцю, який не є пов'язаною з продавцем особою, одночасно або у час, наближений до дати ввезення оцінюваних товарів, за умови вирахування, якщо вони можуть бути виділені, таких компонентів:

1) витрат на виплату комісійних, що звичайно сплачуються або підлягають сплаті, чи звичайних торговельних надбавок, які робляться для одержання прибутку та покриття загальних витрат у зв'язку з продажем на митній території України товарів того ж класу та виду;

2) звичайних витрат, понесених в Україні на навантаження, вивантаження, транспортування, страхування, та інших пов'язаних з такими операціями витрат;

3) сум податків, що підлягають сплаті в Україні у зв'язку з ввезенням (імпортом) чи продажем (відчуженням) товарів.

Метод визначення митної вартості на основі віднімання вартості не застосовано, так як відсутня ціна одиниці товару, за якою найбільша партія оцінюваних товарів продавалася б на території України.

Для визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) за основу береться надана виробником товарів, що оцінюються, або від його імені інформація про їх вартість, яка повинна складатися із сум:

1) вартості матеріалів та витрат, понесених виробником при виробництві оцінюваних товарів. Така інформація повинна базуватися на комерційних рахунках виробника за умови, що такі рахунки сумісні із загальновизнаними принципами бухгалтерського обліку, які застосовуються в країні, де ці товари виробляються;

2) обсягу прибутку та загальних витрат, що дорівнює сумі, яка звичайно відображається при продажу товарів того ж класу або виду, що й оцінювані товари, які виготовляються виробниками у країні експорту для експорту в Україну;

3) загальних витрат при продажу в Україну з країни вивезення товарів того ж класу або виду, тобто витрат на завантаження, розвантаження та обробку оцінюваних товарів, їх транспортування до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, витрат на страхування цих товарів.

Метод визначення митної вартості на основі додавання вартості не застосовано, так як відсутня ціна за одиницю оцінюваних товарів в країні виробника.

У зв'язку з відсутністю можливості застосування попередніх методів, при здійсненні митної оцінки застосований резервний метод.

Крім того, повідомлено, що декларант має право звернутися до митного органу з проханням випустити товари, що декларуються, у вільний обіг за умови надання гарантій відповідно до розділу Х Кодексу. Право декларанта оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно глави 4 МК України або до суду.

Відповідно, Митним постом "Прилуки" Чернігівської митниці було складено картки відмови в митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: № 102040000/2015/05266, № 102040000/2015/05269, № 102040000/2015/05276, № 102040000/2015/05277, № 102040000/2015/05284, № 102040000/2015/05285, № 102040000/2015/05286.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із ст. 52 вказаного Кодексу, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Частиною 2 ст. 52 Митного кодексу України встановлено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч. 5 і ч. 6 ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Тобто, частиною 3 ст.53 МК України встановлено обов'язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Аналіз наведених норми свідчить, що декларант наданими до митного оформлення документами повинен підтвердити числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводиться розрахунок такої. Даний обов'язок декларанта кореспондується із повноваженнями митного органу щодо перевірки (митного контролю) числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з ч. 1 ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Положення ст. 54 Митного кодексу України визначають, що контроль правильності визначення митної вартості здійснюється митним органом шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Зокрема п. 1 ч. 5 ст. 54 встановлено право органу доходів і зборів упевнюватися в достовірності або точності будь якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості.

Згідно з положенням ч. 4 ст. 53 Митного кодексу України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.

Відповідно до пунктів 12, 13 ст. 58 Митного кодексу України, той факт, що продавець і покупець пов'язані між собою особи, сам по собі не може бути підставою для розгляду вартості операції як неприйнятної. У таких випадках необхідно розглянути обставини продажу та прийняти вартість операції за умови, що взаємовідносини покупця і продавця не вплинули на ціну оцінюваних товарів. За наявності достатніх підстав вважати, що відносини вплинули на ціну оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен надати декларанту або уповноваженій ним особі свої письмові обґрунтування, що такий вплив мав місце.

Крім того, за наявності таких обґрунтувань та підстав вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість сумнівів, як передбачено ч. 4 ст. 53 Митного кодексу України, орган доходів і зборів, має витребувати у декларанта додаткові документи, передбачені цим пунктом для підтвердження чи спростування такого впливу.

При цьому слід зазначити, що наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Згідно ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, орган доходів і зборів витребує додаткові документи, зокрема, якщо подані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Зазначене положення закону кореспондується з правами органу доходів і зборів, закріплених ч. 5 ст. 54 Митного кодексу України.

Так, згідно п. 2 зазначеної норми, у випадках, встановлених цим Кодексом, орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст. 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Частиною 18 ст. 58 Митного кодексу України передбачено, що при продажу товарів між пов'язаними особами вартість операції береться за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів за першим методом, якщо декларант покаже, що така вартість є близькою до вартості однієї з нижченаведених операцій, яка здійснювалася одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваними товарами:

- вартість операції при продажу непов'язаним покупцям ідентичних або подібних (аналогічних) товарів для експорту в Україну;

- митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями ст. 62 Митного кодексу України (метод визначення митної вартості на основі віднімання вартості);

- митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями ст. 63 Митного кодексу України (метод визначення митної вартості на основі додавання вартості).

При цьому, відповідно до ч. 20 ст. 58 Митного кодексу України порівняння з вартістю операцій, зазначених у пунктах 1-3 ч. 18 ст. 58 Митного кодексу України, здійснюється за ініціативою декларанта або уповноваженої ним особи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при декларуванні товару не було надано митному органу документального підтвердження наявності або відсутності впливу взаємозв'язку сторін зовнішньоекономічного договору (контракту) на ціну спірного товару.

В судовому засіданні також встановлено, що позивачем було надано перелік документів, відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, а також надано додаткові документи, які декларант має право надати, але не зобов'язаний. Подання позивачем певних додаткових документів за власним бажанням, не є перешкодою для витребування відповідачем інших додаткових документів, що передбачені ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України для підтвердження заявленої митної вартості. Зокрема позивачем надано прайс-лист продавця щодо цін на імпортований товар та експертний висновок Чернігівської регіональної торгово-промислової палати № ПК-7 від 19.01.2015 про підтвердження контрактних цін на тютюнову сировину, однак зазначені документи не містять всіх відомостей, що підтверджують складові митної вартості, при тому, що сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) пов'язані між собою особи. Позивачем не вжито жодних заходів щодо доведення митному органу наявності або відсутність впливу взаємозв'язку сторін зовнішньоекономічного договору (контракту) на ціну спірного товару, а саме не надано інформаціі, яка могла б бути використана для порівняння відповідно до ч. 18 ст. 58 Митного кодексу України.

З матеріалів справи вбачається, що з огляду на суперечність поданих декларантом документів та наявністю інформації щодо іншої ціни на товар, у Митниці були підстави для сумніву в правильності митної оцінки товару. За таких обставин митний орган провів процедуру консультацій та проінформував позивача, які з наданих товариством документів не дозволяють визначити митну вартість за ціною договору.

Відповідно ч. 2 ст. 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно з положеннями глави 9 Митного кодексу України, зокрема, згідно з ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ст. 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

В даному випадку, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовано, оскільки декларантом документально не підтверджено вартісні показники складових митної вартості, так як не показано, що вартість товарів є близькою до однієї з операцій, яка здійснювалась одночасно або майже одночасно та відповідає одному із критеріїв зазначеному в п. 1-3 ч. 18 ст. 58 Митного кодексу України, необхідному для визначення митної вартості товарів за першим методом при продажу товарів між пов'язаними особами.

Тобто у відповідності до норм ст. 57 Митного кодексу України застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями ст. 59 і ст. 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями ст.59 і ст. 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до ст.62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до ст.63 цього Кодексу.

Оскільки позивачем належні документи для підтвердження митної вартості надано не було, що дало підстави для визначення митної вартості товару у спосіб, передбачений ст.ст. 57, 64 Митного кодексу України, з урахуванням раніше визнаних органами доходів і зборів митних вартостей, суд визнає, що відповідачем обґрунтовано та доведено неможливість послідовного застосування попередніх методів визначення митної вартості та зазначено у своєму рішенні номер та дату митної декларацій, яку було взято за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про правомірність коригування Чернігівською митницею митної вартості задекларованого товару.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 03.03.2015 року по справі № 21-17а15.

За правилами Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених ч. 6 ст. 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 Митного кодексу України, декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі.

Частинами 7 та 8 ст. 55 Митного кодексу України встановлено, що у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів митний орган за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Як було встановлено, за зверненням декларанта спірний товар випущено у вільний обіг, що підтверджується копіями митних декларацій: від 06.10.2015 № 102040000/2015/046675; від 12.10.2015 № 102040000/2015/046704; від 21.10.2015 № 102040000/2015/046761; від 21.10.2015 № 102040000/2015/046767; від 28.10.2015 № 102040000/2015/046816; від 29.10.2015 № 102040000/2015/046822; від 29.10.2015 № 102040000/2015/046823.

Тобто, позивач скористався наданим йому правом щодо випуску товарів у вільний обіг під гарантійні зобов'язання з метою надання додаткових документів, які б підтверджували визначену ним за методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, митну вартість спірного товару, однак ПАТ "А/Т тютюнова компанія "В.А.Т.-Прилуки зазначені документи Чернігівській митниці не було надано. Суд встановив, що митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, однак декларант всупереч положенням ч. 4 ст. 53 Митного кодексу України на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у ч. 2 та ч. 3 цієї статті, не подає (за наявності) визначені в ній документи. При цьому, відсутність порівняння щодо існуючого взаємозв'язку між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, робить не можливим застосування методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) при продажу товарів між пов'язаними особами.

Отже, оскільки Митницею було виявлено, що вартість такого товару була позивачем занижена, у відповідача були відсутні підстави для визначення митної вартості товарів за першим методом при продажу товарів.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про те, що рішення про коригування митної вартості товарів є правомірними, а тому скасуванню не підлягають, оскільки Чернігівською митницею на законних підставах було застосовано шостий резервний метод визначення митної вартості товару, за встановленого факту не надання позивачем додаткових документів, які б підтверджували повні відомості щодо складових митної вартості між пов'язаними особами, де ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Таким чином позовні вимоги про визнання протиправними та скасування рішень № 102040000/2015/000262/2 від 06.10.2015, № 102040000/2015/000265/2 від 12.10.2015, № 102040000/2015/000272/2 від 21.10.2015, № 102040000/2015/000273/2 від 21.10.2015, № 102040000/2015/000280/2 від 28.10.2015, № 102040000/2015/000281/2 від 29.10.2015, № 102040000/2015/000282/2 від 29.10.2015 задоволенню не підлягають.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 52 Митного кодексу України обов'язок щодо доведення правильності заявленої митної вартості покладається на декларанта або на уповноважену ним особу, які зобов'язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Стаття 53 Митного кодексу України містить перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Частиною 6 цієї статті передбачено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

При подачі документів до митного оформлення товарів за митними деклараціями: від 06.10.2015 № 102040000/2015/046672, від 08.10.2015 № 02040000/2015/046694, від 21.10.2015 № 102040000/2015/046758, від 21.10.2015 № 102040000/2015/046760, від 28.10.2015 № 102040000/2015/046811, від 29.10.2015 № 102040000/2015/046818, від 29.10.2015 № 102040000/2015/046819 у деклараціях митної вартості позивача заявлено пов'язаною особою з продавцем товару.

Згідно з пунктом 4 частини першої ст. 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Частинами 18-21 ст. 58 Митного кодексу України визначено, що при продажу товарів між пов'язаними особами вартість операції береться за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів за першим методом, якщо декларант покаже, що така вартість є близькою до вартості однієї з нижчезазначених операцій, яка здійснювалася одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваними товарами:

вартості операції при продажу непов'язаним покупцям ідентичних або подібних (аналогічних) товарів для експорту в Україну;

митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 62 цього Кодексу;

митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 63 цього Кодексу.

У разі здійснення вищезазначених порівнянь враховується наявна у органу доходів і зборів або подана декларантом чи уповноваженою ним особою інформація щодо різниці в комерційних рівнях продажу, кількісних показниках, елементах і витратах, зазначених у частині десятій цієї статті, та витратах, які понесені продавцем при продажу, коли продавець і покупець не пов'язані між собою, і не понесені продавцем при продажу, коли продавець і покупець пов'язані між собою.

Порівняння з вартістю операцій, зазначених у пунктах 1-3 частини вісімнадцятої цієї статті, здійснюється за ініціативою декларанта або уповноваженої ним особи. Вартість цих операцій не може використовуватися замість вартості операцій з оцінюваними товарами.

Використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості повинні бути об'єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально.

За даними, що заявляє декларант у ДМВ, сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) пов'язані між собою, перевірити документально про відсутність впливу взаємозв'язку на ціну не є можливим. Відповідно до вимог ч. 18 ст. 58 Митного кодексу України декларантом не здійснено порівняння митної вартості оцінюваних товарів з вартістю однієї з нижчезазначених операцій, яка здійснювалася одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваними товарами:

- вартість операції при продажу непов'язаним покупцям ідентичних або подібних товарів (аналогічних) товарів для експорту в Україну;

- митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних)товарів, визначеної згідно з положеннями статті 62 Митного кодексу України;

- митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 63 Митного кодексу України.

Відсутність даного порівняння робить неможливим застосування методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) при продажу товарів між пов'язаними особами.

Позивач, не здійснивши вищезазначеного порівняння вартостей, позбавив митницю можливості здійснення документальної перевірки відсутності впливу взаємозв'язку на ціну товару.

Щодо позовних вимог ПАТ "А/Т тютюнова компанія "В.А.Т.-Прилуки" про визнання протиправними та скасування карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, то судова колегія також повністю погоджується із доводами суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Як свідчить обґрунтування карток відмови, в них зазначено причина відмови у митному оформлення (випуску) товарів, а також порядок оскарження зазначеної картки. При цьому, у картках відмови вказано повний перелік документів, якими посадові особи митниці керувались при їх прийнятті.

Отже, Чернігівською митницею було доведено правомірність винесених рішень про коригування митної вартості товару та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні впуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. В свою чергу, позивачем не доведено обґрунтованість визначення митної вартості товару за основним методом, оскільки декларантом документально не підтверджено вартісні показники складових митної вартості та не доведено, що вартість товарів є близькою до однієї з операцій, яка здійснювалась одночасно або майже одночасно та відповідає одному з критеріїв зазначеному в п. 1-3 ч. 18 ст. 58 Митного кодексу України, необхідному для визначення митної вартості товарів за першим методом при продажу товарів між пов'язаними особами, за встановленого факту не надання відповідачу документів в повному обсязі при продажу товарів між пов'язаними особами.

Таким чином суд першої інстанції вірно зазначив, що підстави для визнання протиправними та скасування карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів об'єктивно відсутні.

Крім того, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29.10.2015 скасована постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 30.06.2015 та залишена в силі постанова Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.05.2015, якою відмовлено у задоволенні позовних вимог приватного акціонерного товариства "А/Т тютюнова компанія "В.А.Т. - Прилуки" у справі № 825/1253/15-а про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості та карток відмови у митному оформленні товарів. У цій справі поставка товару здійснювалась також відповідно до цього ж одного контракту від 10.12.2014 № Т01/15-U, зі змінами та доповненнями, укладеного між позивачем та компанією British American Tobacco (GLP) Limited. При цьому умови поставки згідно правил Інкотермс також є DDU-Прилуки. Підставами для коригування митної вартості слугували зауваження Чернігівської митниці ДФС до прайс-листа, декларацій відправника, експертного висновку від 19.01.2015 № ПК-7.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2016 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду є законною і обґрунтованою, прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування немає.

Відповідно до ст. 198, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції має право за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И ЛА :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «А/Т тютюнова компанія «В.А.Т.-Прилуки» залишити без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Межевич М.В.

Повний текст виготовлено: 08 червня 2016 року.

Головуючий суддя Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Межевич М.В.