Справа № 808/7654/13-а
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2016-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2016 року м. Київ К/800/34827/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.
СуддівМороз Л.Л.
Шведа Е.Ю.
провівши у порядку письмового провадження касаційний розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_4 до Апостолівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області (далі - Апостолівська РДА) про визнання протиправними дій та бездіяльності, скасування розпорядження та зобов'язання вчинити певні дії за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2014 року

в с т а н о в и л а :

У липні 2013 року ОСОБА_4 в Запорізькому окружному адміністративному суді пред'явила позов до Апостолівської РДА про визнання протиправними дій та бездіяльності, скасування розпорядження та зобов'язання вчинити певні дії.

Просила:

- визнати протиправними дії та бездіяльність відповідача щодо не забезпечення прийняття рішення в передбачений законодавством термін за її заявою про надання в натурі земельної ділянки відповідно до сертифікату на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1;

- визнати протиправними дії та бездіяльність відповідача щодо відмови у сприянні у вирішенні питання щодо замовлення технічної документації в проектній організації, обраній позивачем, та спонукати відповідача вирішити це питання (сприяти в укладанні договору);

- визнати протиправним відчуження у державну власність земельної ділянки, приватизованої шляхом оформлення права на земельну частку (пай) (сертифікату на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1), та визнати недійсним всі існуючі акти з незаконного відчуження земельної ділянки і зобов'язати відповідача скасувати їх (при підтвердженні даного факту в ході судового розгляду);

- визнати протиправним розпорядження відповідача від 29 грудня 2012 року №1290-р-129, як такого, що видане не по суті заявленої вимоги (земельна ділянка невизначеної площі виділяється із земель державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а не виділяється в натурі із земель колишнього КСП ім. Кірова в розмірі земельної частки (паю) тим самим покладаються на позивача інші обов'язки);

- скасувати розпорядження відповідача від 29 грудня 2012 року №1290-р-12 9 та спонукати відповідача одночасно ретельно розглянути заяву власниці земельної частки (паю) щодо виділення її в натурі (на місцевості) земельної ділянки і видачі документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку до сертифікату на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 і вимог заяви від 29 серпня 2012 року та прийняти відповідні рішення.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2013 року, залишеною без зміни ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2014 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій,

ОСОБА_4 подала касаційну скаргу. Посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Судами першої та апеляційної інстанцій у цій справі встановлено, що відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) Серії НОМЕР_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_4 передано право на земельну частку (пай) в розмірі 4,37 умовних кадастрових гектарів.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 червня 2012 року у справі № 2а/0470/4108/11 позовні вимоги ОСОБА_4 до Апостолівської РДА, Відділу Держкомзему в Апостолівському районі Дніпропетровської області про визнання протиправними дій та бездіяльності, скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність відділу Держкомзему в Апостолівському районі Дніпропетровської області стосовно ненадання представнику позивача ОСОБА_5 своєчасної відповіді на заяву від 28 січня 2011 року та від 16 серпня 2011 року; визнано протиправною бездіяльність Апостолівської РДА щодо вирішення питань, пов'язаних з реалізацією прав позивача ОСОБА_4 на землю, що призвело до затримки в реалізації прав на землю; визнано протиправним та скасовано розпорядження Апостолівської РДА № 85-р-10 від 01 березня 2010 року та зобов'язано Апостолівську РДА виділити ОСОБА_4 земельну ділянку в натурі (на місцевості) відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) Серії НОМЕР_1. В іншій частині позову відмовлено.

29 серпня 2012 ОСОБА_4 звернулася до Апостолівської РДА з вимогою виділити їй у натурі (на місцевості) земельну ділянку у розмірі земельної частки (паю) на території Вільненської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області згідно рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 червня 2012 року у справі № 2а/0470/4108.

29 грудня 2012 року розпорядженням голови районної державної адміністрації № 1290-р-12 надано ОСОБА_4, яка отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) НОМЕР_1, дозвіл на розроблення з урахуванням вимог державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою, технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за рахунок земель не витребуваних паїв колишнього КСП ім. Кірова (контур 48), на території Вільненської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області.

Вважає, що такі дії та бездіяльність відповідача є такими, що порушують її право на отримання земельної ділянки у вигляді паю.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, та суд апеляційної інстанції, залишаючи таке рішення без зміни, виходили з того, що відповідачем доведена правомірність та законність прийнятого ним розпорядження.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним

сільськогосподарським підприємствам, кооперативам, акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками визначаються Законом України від 05 червня 2003 року № 899-ІV "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" (далі - Закон № 899-ІV).

Відповідно до статті 3 Закону № 899-ІV підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації.

Земельна частка (пай) виділяється її власнику в натурі (на місцевості), як правило, однією земельною ділянкою. За бажанням власника земельної частки (паю) йому можуть бути виділені в натурі (на місцевості) дві земельні ділянки з різним складом сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сінокоси або пасовища).

Сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації - за межами населених пунктів.

Статтею 5 Закону № 899-ІV визначено, що сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості): розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок і видачі документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку; приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості); уточняють списки осіб, які мають право на земельну частку пай); уточняють місце розташування, межі і площі сільськогосподарських угідь, які підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв); укладають із землевпорядними організаціями договори на виконання робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та виготовлення технічної документації, яка необхідна для складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, якщо такі роботи виконуються за рахунок місцевого бюджету; сприяють в укладанні договорів на виконання землевпорядними організаціями робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та виготовлення технічної документації, яка необхідна для складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, якщо такі роботи виконуються за рахунок осіб, які мають право на земельну частку (пай), або за рахунок коштів підприємств, установ та організацій, що орендують земельні частки (паї), проектів технічної допомоги тощо; надають землевпорядним організаціям уточнені списки осіб, які мають право на земельну частку (пай); розглядають та погоджують проекти землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); організовують проведення розподілу земельних ділянок між особами, які мають право на виділення їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), в порядку, визначеному цим Законом; оформляють матеріали обміну земельними частками (паями), проведеного за бажанням їх власників до моменту видачі державних актів на право власності на земельну ділянку; приймають рішення про видачу документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, власникам земельних часток (паїв).

Цим Законом визначено, що виділення земельної частки (паю) в окрему земельну ділянку здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку. У результаті виділення земельних часток (паїв) в натуру (на місцевість) Законом передбачена необхідність оформлення та видачі державних актів на право власності на земельну ділянку власникам земельних часток (паїв).

Виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) можливе лише після розроблення технічної документації землевпорядною організацією. Після розробки документації, встановлення меж ділянки в натурі та закріплення їх межовими знаками власник земельної частки (паю) отримує державний акт на право власності на земельну ділянку.

Таким чином, є вірним висновок судів, що оскаржуване розпорядження відповідачем прийнято по суті заяви ОСОБА_4 від 29 серпня 2012 року.

Із змісту розпорядження вбачається, що позивачу надано дозвіл на складання технічної документації, що посвідчує право власності на земельну ділянку, та що така земельна ділянка виділена за рахунок земель не витребуваних паїв колишнього КСП ім. Кірова (контур 48) на території Вільненської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області.

Крім того, згідно з матеріалами справи рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 червня 2012 року у справі

№ 2а/0470/4108/12 набрало законної сили 20 серпня 2012 року.

29 серпня 2012 року ОСОБА_4 звернулася до відповідача із заявою про виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки у розмірі земельної частки (паю), а 18 вересня 2012 року подала необхідні документи для виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки у розмірі земельної частки (паю) до відділу Держкомзему у Апостолівському районі Дніпропетровської області.

Листом від 28 грудня 2012 року вих. № 3543/1-10 Відділ Держкомзему в Апостолівському районі Дніпропетровської області визначив за можливе надати позивачу дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку ОСОБА_4 (проект розпорядження додавався).

29 грудня 2012 року відповідачем прийнято розпорядження № 1290-р-12 та надано ОСОБА_4, яка отримала сертифікатна право на земельну частку (пай) НОМЕР_1, дозвіл на розроблення з урахуванням вимог державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою, технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за рахунок земель не витребуваних паїв колишнього КСП ім.. Кірова (контур 48), на території Вільненської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області.

Таким чином, оскаржуване розпорядження прийнято відповідачем своєчасно, без зволікань та з дотриманням розумних строків.

Також, на виконання вимог ухвали суду відповідачем (лист від 08 листопада 2013 року вих. № 18-3452/0/2-13) та Головним управлінням Держземагенства у Дніпропетровській області (лист від 01 листопада 2013 року вих. № 10362/13-10) підтверджено, що земельна ділянка виділена позивачу згідно оскаржуваного розпорядження саме із земель не витребуваних паїв.

Отже, доводи позивача про відчуження у державну власність земельної ділянки приватизованої шляхом оформлення права на земельну частку (пай) суди вірно визнали безпідставними, оскільки наявність сертифікату посвідчує право власності володільця сертифікату саме на частку (пай), а не на саму земельну ділянку, яка підлягає належному оформленню з отриманням підтверджуючих право власності документів (до 31 грудня 2012 року - державного акту).

З досліджених під час розгляду справи по суті фактичних обставин та відповідних доказів, судом встановлено, що на численні звернення ОСОБА_4 про сприяння в укладені договору із землевпорядною організацією відповідачем надавались відповіді із роз'ясненнями та рекомендаціями щодо необхідності вирішення вказаного питання у площині договірних відносин.

Оскаржувані судові рішення є законними і обґрунтованими, підстав доля їх скасування або зміни немає.

Доводи касаційної скарги не містять у собі посилань на наявність порушень чинного законодавства, які є підставами для висновку про те, що судами неправильно застосовані норми матеріального чи процесуального права і що призвело або могло призвести до ухвалення незаконних та необґрунтованих судових рішень.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без зміни, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 210, 220, 222, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а оскаржувані постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2014 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_4 до Апостолівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання протиправними дій та бездіяльності, скасування розпорядження та зобов'язання вчинити певні дії - без зміни.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Судді Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Швед Е.Ю.