Справа № 199/714/16-а(2-а/199/26/16)
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 квітня 2016 року справа № 199/714/16-а(2-а/199/26/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Чепурнова Д.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 10.03.2016 у адміністративній справі №199/714/16-а(2-а/199/26/16) за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції УПП м.Дніпропетровська рядовим поліції Ступака Б.В про скасування постанови у справі про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 10.03.2016 залишений без задоволення адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції УПП м.Дніпропетровська рядовим поліції Ступака Б.В про скасування постанови у справі про адміністративні правопорушення.

Зазначена постанова суду першої інстанції оскаржена позивачем по справі з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також допущеної судом неповноти встановлення фактичних обставин справи, що призвело до прийняття необґрунтованого та однобічного рішення, просить скасувати постанову суду першої інстанції та винести нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі

Дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши висновки суду першої інстанції у цій справі і їх відповідність нормам матеріального права, якими регулюються спірні цій справі правовідносини, судова колегія дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції у цій справі підлягає скасуванню виходячи з нижченаведеного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 23.01.2016 об 11 годині 10 хвилин рухаючись на автомобілі SKODA OCTAVIA, державний номер НОМЕР_1, по Слобожанському проспекту в сторону центра та на перехресті вулиць Калинова - Слобожанський проспект повернув праворуч на вулицю Калинова, де здійснив зупинку навпроти квіткового ринку.

23.01.2016 інспектором патрульної поліції УПП м.Дніпропетровська рядовим поліції Ступак Б.В було складено постанову від 23.01.2016 серії ПС2 №740231 про притягнення мене до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляд штрафу у розмірі 255 грн. за зупинку в забороненому місці дії дорожнього знаку "зупинку заборонено".

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, посилається на те, що згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, та відповідач надав в судове засідання відеоматеріал на 1 флеш-накопичувачі та докази правомірності своїх дій, чим спростував доводи позивача.

Відповідно ч.1 ст.122 КУпАП, складом правопорушення, за яке передбачається адміністративна відповідальність є порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 268 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, необхідними елементами адміністративного правопорушення є доведення факту протиправності дій особи та її вини.

В порушення вищевказаних вимог закону, як відповідачем по справі, так і судом першої інстанції, не надано належної оцінки поясненням позивача, на які він посилався та недоведена наявність його вини. З відеоматеріалів відповідача вбачається, що позивач заперечував проти винесення постанови про адміністративне правопорушення та при цьому відповідач погодився з деякими доводами позивача, а саме:

- з тим, що знак потрібно повернути для поліпшення його оглядовості;

- з тим, що за інженерними спорудами дорожній знак "зупинку заборонено" не видно;

- зазначив про необхідність встановлення дублюючого знаку "зупинку заборонено".

Крім того, з відеоматеріалів видно, що при запису відео відповідач, знаючи про місце

розташування зазначеного знаку, навмисно в момент наближення до нього повернув

камеру праворуч та вгору.

Як зазначає в апеляційній скарзі позивач та з чим погоджується колегія суддів, відповідно до пп. "Б" п.2.3. ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

З наданих позивачем відеоматеріалів вбачається, що водієві при звичайному русі дорожній знак "зупинку заборонено" не видно за інженерними спорудами, а також йому перешкоджає дах автомобіля.

Крім того, приймаючи рішення по суті заявлених апеляційних вимог, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п.8.2.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 "Про правила дорожнього руху"дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту. Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.

Таким чином, з огляду на встановлені фактичні обставини справи та дослідженні докази, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції взагалі не було надано належної правової оцінки відеоматеріалу та доводам позивача, що даний знак "зупинку заборонено" встановлений з порушенням "Національного стандарту України "Безпека дорожнього руху, Знаки дорожні, Загальні технічні умови, Правила застосування, ДСТУ 4100:2014" та не відповідає цьому стандарту.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що в порушення ст.268 КУпАП відповідачем не надано доказів, на підставі яких була б встановлена наявність саме в діях позивача складу правопорушення, яке передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, а отже не доведена вина позивача.

Стосовно вимог про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн. апеляційний суд зазначає наступне, що дані вимоги не підлягають задоволеню.

Враховуючи викладене судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції у цій справі не ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права, тому ухвалене у справі судове рішення підлягає скасуванню, з прийняттям у справі іншого рішення про задоволення вимог позивача.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.202, ст.205, ст.207 КАС України, судова колегія -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 10 березня 2016 року - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції УПП м.Дніпропетровська рядового поліції Ступака Б.В - задовольнити, та скасувати складену інспектором поліції УПП м.Дніпропетровська рядовим поліції Ступаком Б.В. постанову у справі про адміністративне правопорушення від 23.01.2016 серії ПС2 №740231, якою позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Стягнути з інспектора патрульної поліції УПП м.Дніпропетровська рядового поліції Ступака Б.В на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 коп.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: В.Ю. Поплавський

Суддя: Д.В. Чепурнов