Справа № 168/271/16-а
Суддя: Хаврона О. Й.
Дата ухвалення: 2016-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/168/11/16
Справа № 168/271/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2016 року Старовижівський районний суд Волинської області в складі

головуючого-судді Хаврони О.Й.,

з участю: секретаря Островерхої Т.С.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Максимук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залу суду в смт. Стара Вижівка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Старовижівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними і зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Позивач просить визнати протиправними дії Старовижівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України УПФУ Волинської області щодо відмови провести перерахунок пільгового стажу обчислення пенсії і зарахувати до стажу роботи період з 09.11.1977 р. по 01.01.1991 р. з розрахунку за один рік роботи в районах Крайньої Півночі, як один рік і шість місяців; просить зобов'язати відповідача здійснити перерахунок нарахованого розміру пенсії, здійснювати виплату пенсії з урахуванням перерахунку обчисленого стажу роботи.

Позов мотивує тим, що з 12.01.2016 року перебуває на обліку як одержувач пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Страховий стаж обчислений відповідно до записів у трудовій книжці. Вважає, що всупереч законодавству, відповідач зарахував до стажу період праці в районах Крайньої Півночі, без застосування коефіцієнту 1,5.

Свої дії відповідач мотивує тим, що позивач не надав документів, що могли б підтвердити факт укладання строкових трудових договорів з Управлінням будівництва ЛТ підстанції Вілюйгесбуду Нюрбійська мехколона. Вважає такі дії відповідача неправомірними, оскільки стаж роботи підтверджений записами в трудовій книжці, довідками про його роботу.

У судовому засіданні позивач позов підтримав, дав пояснення аналогічні наведеним та додав, що строковий трудовий договір з ним був укладений в 1977 році, однак копії договору він не має. У подальшому, як йому пояснили працівники відділу кадрів, цей договір автоматично вважався переукладеним. Позивач вважає, що вимоги відповідача щодо надання строкових трудових договорів є безпідставними, і відповідач відмовляє йому з формальних підстав, що є неправильним.

Представник відповідача позов не визнала та надала письмові заперечення. Крім того, пояснила, що згідно з законодавством, яке діяло до 1991 р., обов'язковою умовою пільгового обчислення трудового стажу позивача є укладення ним строкового трудового договору не менш як на три роки, в якому були б передбачені пільги щодо обчислення стажу. Таких договорів позивач не надав, відмітки у трудовій книжці позивача про наявність таких пільг немає, згідно з архівною довідкою РФ трудові договори з позивачем відсутні. Посилання у цій довідці на кратне зарахування стажу не заслуговує на увагу, оскільки архівна довідка видана не підприємством, а архівною установою. Вважає дії відповідача правомірними, тому, що на позивача не поширюється пільгове обчислення страхового стажу.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У ході судового розгляду становлено і не оспорюється сторонами, що позивачу призначено призначено пенсію за віком з 12.01.2016 р. Згідно з записами трудової книжки, позивач з 09.11.1977 року по 01.01.1991 р. працював в місцевості, яка відноситься до районів Крайньої Півночі. Вказаний період праці позивача було зараховано до стажу без застосування коефіцієнту 1,5.

Листом № 7/б-01 від 21.04.2016 року відповідач відмовив позивачу в обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до них, з застосуванням коефіцієнту 1.5, оскільки позивачем не надано письмового трудового договору про роботу в цих районах.

Вважаючи дії відповідача щодо неврахування в стаж кожного року роботи в районах Крайньої Півночі як півтора роки протиправними, позивач звернувся до суду.

Однак, приймаючи рішення про відмову позивачу Пенсійний Фонд діяв у межах повноважень та у спосіб, передбачений діючим законодавством України.

Так, пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють з районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами (абзац третій пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»).

Указом Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» встановлено, що пільги по обчисленню стажу роботи (один рік за півтора) надавались переведеним, направленим або запрошеним на роботу в райони Крайньої Півночі і місцевості, прирівняні до цих районів, з інших місцевостей країни, за умови, що вказані працівники заключили трудові договори на роботу в цих районах на термін п'ять років.

Пунктом 4 цього Указу було передбачено виплат працівникам, за умови переукладення ними першого трудового договору про роботу в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, одноразову допомогу в розмірі середньомісячного заробітку без врахування районного коефіцієнта, винагороду за вислугу років і надбавок за роботу в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Пунктом 3 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.09.1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» скорочено термін трудового договору, що дає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», з п'яти до трьох років.

До того ж постановлено надавати передбачені вказаною статтею пільги також особам, які прибули в ці райони і місцевості за власною ініціативою, за умови укладення ними трудових договорів на строк три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Відповідно до п."д" ст. 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, працюючих в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районі Крайньої Півночі" працівникам, що переводяться направляються або запрошеним на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах строком на три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, зарахувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії через старість і по інвалідності.

Отже, для отримання права на пільги, передбачені вищевказаною статтею, особа повинна укласти строковий трудовий договір.

Факт укладення такого договору є предметом доказування у випадку спору між особою і пенсійним органом. Відповідними доказами може бути трудова книжка, в якій є наявний штамп підприємства про розповсюдження пільг по обчисленню стажу роботи або довідка роботодавця, в якій зазначено про факт роботи за строковим трудовим договором, період на який він був укладений, та розповсюдження на особу пільг по обчисленню стажу роботи на цей період. Наявність лише запису у трудовій книжці про факт роботи в районах Крайньої Півночі не є достатньою підставою для обчислення стажу з урахуванням кратності.

Як вбачається з копії трудової книжки позивача таких відміток у ній немає.

Копії трудових договорів позивач не надав.

Згідно з довідкою архівної установи РФ трудові договори, укладені позивачем із підприємством, в архіві не були знайдені.

Таким чином, документи, надані позивачем підтверджують лише тривалість трудового стажу в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, проте в них відсутні посилання на користування пільгами по обчисленню страхового стажу при призначенні пенсії. Ні в трудовій книжці, ні в довідці, наданій архівною установою, не міститься посилання на укладання строкового трудового договору.

Посилання в архівній довідці на те, що на позивача поширювались пільги щодо зарахування стажу з коефіцієнтом 1,5, суд не бере до уваги, ця довідка, видана не підприємством, а архівною установою. Крім того, в цій же довідці вказано, що трудові договори з позивачем не знайдені, а укладення трудового договору, виходячи з вимог закону, в даному випадку було обов'язковою умовою для пільгового обчислення стажу, тому в цій довідці міститься суперечлива інформація.

Не доводять факт укладення строкових трудових договорів позивачем написи, які містяться на особовий картках Ф. № Т-2 і на думку позивача свідчать про укладення договорів. Однак ці написи містяться не в графах картки, ніким не застережені і не засвідчені, крім того, з таких записів неможливо зробити висновок, що це дати укладення строкових трудових договорів і що такі догвори взагалі укладались.

Доводи позивача про те, що відсутність строкового трудового договору не є підставою для відмови в пільговому обчисленні стажу пенсії, спростовуються наступним.

Згідно з Інструкцією пільгове обчислення стажу відповідно до названих указів поширювалось лише на робітників, які уклали письмові трудові договори про роботу на Крайній Півночі і в прирівняних до них місцевостях.

Положеннями Кодексу законів про працю Української РСР (в редакції, що діяла до 01.01.1990р.) передбачалось, що трудові договори укладаються: 1) на невизначений строк; 2) на визначений строк не більше трьох років; 3) на час виконання певної роботи (стаття 23 КЗпП). При цьому, статтею 24 КЗпП обумовлено, що додержання письмової форми трудового договору є обов'язковим при укладенні трудового договору про роботу в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до них.

Отже, факт наявності трудового стажу, що дає право на отримання передбачених статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 року пільг повинен підтверджуватися належними та допустимими доказами, зокрема письмовим строковим трудовим договором, тощо.

Таким чином, враховуючи, що у трудовій книжці позивача відсутні відомості про користування ним пільгами в період роботи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відсутні підтвердження укладення строкових трудових договорів, а також не надано, інших належних доказів про користування пільгами, суд приходить до висновку про обґрунтованість рішення відповідача.

Отже, позивачем не надано жодного документа оформленого у відповідності до зазначених нормативно-правовових актів з посиланням на укладання строкового трудового договору та право користування пільгами.

Таким чином, зарахувавши позивачу стаж роботи в районах Крайньої Півночі в одинарному розмірі, відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, передбачений законодавством України.

Керуючись п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 7-12, 71, 158-163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Старовижівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними і зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано, у разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного адміністративного суду через Старовижівський районний суд Волинської області протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови, виготовленої в повному обсязі. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Текст постанови виготовлено в повному обсязі 03.06.2016 р.

Суддя О. Й. Хаврона