Справа № 807/230/15
Суддя: Костів Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2016-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2016 р. Справа № 876/11922/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Костіва М.В.

суддів Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.,

за участю секретаря Кулик Т.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Закарпатській області на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.10.2015 року в справі за позовом Державної фінансової інспекції в Закарпатській області до Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет» про зобовязання виконати вимогу, -

встановив:

Державна фінансова інспекція в Закарпатській області звернулася в суд з позовом до Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет» та просить зобовязати Державний навчальний заклад «Ужгородський національний університет» виконати пункт 3.1 Вимоги Державної фінансової інспекції в Закарпатській області від 11.07.2014 року за № 07-03-6-14/4831 щодо усунення виявлених порушень чинного законодавства.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.10.2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Постанову суду першої інстанції оскаржила Державна фінансова інспекція в Закарпатській області, подавши на неї апеляційну скаргу, в якій зазначає, що не погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що постанова підлягає скасуванню.

Звертає увагу на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, колегія суддів дійшла переконання, що подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що відповідно до п.2.2 Плану контрольно-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції в Україні на ІІ-й квартал 2014 року проведено ревізію фінансово-господарської діяльності в Державному вищому навчальному закладі «Ужгородський національний університет» та відокремленого структурного підрозділу університету, без права юридичної особи - Природничо-гуманітарного коледжу ВДНЗ «Ужгородський національний університет» за період з 01.09.2012 року по 30.04.2014 року.

Результати ревізії відображені в акті ревізії від 26.06.2014 року №07-03/37, який підписано посадовими особами. Відповідно до п.7 ст.10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26.01.1993 №2939-ХІ1, службовою особою Державної фінансової інспекції в Закарпатській області пред'явлено вимогу щодо усунення виявлених ревізією фінансових порушень, зареєстровану 11.07.2014 №07-03-6-14/4831.

Відповідно до отриманої інформації від ДВНЗ «Ужгородський національний університет» про усунення виявлених ревізією фінансових порушень, фінансові порушення відшкодовані частково. Таким чином, станом на 22.04.2015 року відповідачем не забезпечено повне виконання вимоги про усунення виявлених ревізією фінансових порушень №07-03-6-14/4831 від 11.07.2015 р.

Згідно із Положенням про Державну фінансову інспекцію України, яке затверджено Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011 (далі Положення), Державна фінансова інспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Державна фінансова інспекція України відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальність винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів підпункт 4 пункту 4 Положення.

Відповідно до пункту 6 Положення Державна фінансова інспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, предявляти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням установлено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів Державна фінансова інспекція України має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26.01.1993 року № 2939-ХІІ, згідно з якими державній контрольно-ревізійній службі надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, предявлені ректору Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет» ОСОБА_1 законні вимоги від 11.07.2014 року № 07-03-6-14/4831 про усунення порушень та недоліків, виявлених ревізією фінансово-господарської діяльності, залишаються не виконаними на загальну суму 228 145,91 грн., а саме: зайво нарахована та виплачена заробітна плата внаслідок встановлення окремим працівникам економічного та юридичного факультетів розмірів посадових окладів без дотримання обов'язкових обсягів мінімального та максимального навантаження в загальній сумі 163 954, 57 грн. ( пункт 3.1.ч.2 Вимоги); зайво нарахована та виплачена заробітна плата працівникам сумісникам Університету на невідпрацьований час, виплачену в 2013 року та січні-квітні 2014 року в загальній сумі 3430,54 грн., ( пункт 3.1 ч.3 Вимоги); по сплаті внесків до державних цільових фондів по незаконно виплачених сумах по оплаті праці 60760, 80 грн. (пункт 3.1. ч.4 Вимоги).

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що в порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

У справі, яка розглядається, виходячи із предмету позову, Інспекція пред'явила вимоги, які вказують на виявлені збитки, їх розмір та шлях стягнення.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов та такі збитки відшкодовуються або добровільно, або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Як вірно встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, вимога Державної фінансової інспекції в Закарпатській області про усунення порушень виявлених ревізією від 11.07.2014 року №07-03-6-14/4831, має обов'язковий характер, однак збитки, які були завдані не можуть бути примусово стягнутими шляхом вимоги.

Така правова позиція узгоджується з позицією Верховного Суду України від 15.04.2914 року у справі № 21-40а14.

Відтак, перевіривши дійсні обставини справи та додатково проаналізувавши зібрані документальні докази по матеріалах справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.200 КАС України правильно встановив обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Закарпатській області залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.10.2015 року в справі № 807/230/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20-ти днів після набрання нею законної сили, а у разі складення такої в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий суддя Костів М.В.

Судді Бруновська Н.В.

ОСОБА_2

Повний текст ухвали складений 06.06.2016 року.