Справа № 805/832/16-а
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2016-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2016 р. Справа №805/832/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 11 година 10 хвилин

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кравченко Т.О.,

при секретарі судового засідання Проніні Д.С.

за участю

представника позивача - Ковальова В.Ю. - на підставі довіреності

представника відповідача - Пономарьова А.О. - на підставі довіреності

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об'єднання Слов'янський завод високовольтних ізоляторів» до Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним і скасування рішення, -

встановив:

21 березня 2016 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об'єднання Слов'янський завод високовольтних ізоляторів» (далі - позивач або ТОВ «ВО СЗВІ), датований 18 березня 2016 року, до Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області (далі - відповідач або Слов'янська ОДПІ), в якому позивач просив визнати протиправним та скасувати рішення Слов'янської ОДПІ від 03 грудня 2015 року № 002351706 у частині застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 14 квітня 2014 року: пені у розмірі 13 701,04 грн. та штрафу у розмірі 131 611,34 грн.

Фактичні підстави для звернення до суду із вказаним позовом позивач вбачав в наступному.

03 грудня 2015 року Слов'янською ОДПІ прийнято рішення № , яким на підставі ч. 10 та п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464-VI (далі - Закон № 2464) за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 21 листопада 2013 року по 20 серпня 2014 року до ТОВ «ВО СЗВІ» застосовані штрафні санкції у розмірі 10% несвоєчасно сплаченої суми в сумі 165 829,07 грн. та нарахована пеня у розмірі 0,1% від суми недоїмки - 14 043,94 грн.

Посилаючись на абз. 1 ст. 2, ст. 11 Закону України «Про тимчасової заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669-VII (далі - Закон № 1669), п. 9-4 розділу VIII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2464, розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р, позивач стверджував, що належить до категорії платників єдиного внеску, до яких не можуть бути застосовані відповідальність, штрафні і фінансові санкції, передбачені ст.ст. 25, 26 Закону № 2464 за невиконання обов'язків платників єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції (а.с. 4-6, 25).

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги з підстав, викладених в адміністративному позові, надав пояснення, аналогічні тим, що наведені у позовній заяві, просив задовольнити позов.

Відповідач - Слов'янська ОДПІ позов не визнав, надав письмові заперечення, сутність яких полягала у наступному.

На підставі ч. 10 та п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону № 2464 до ТОВ «ВО СЗВІ» за несвоєчасну сплату єдиного внеску застосовані штрафні санкції у розмірі 10 % своєчасно не сплачених сум, на суму недоїмки нарахована пеня з розрахунку 0,1 % суми недоплати за кожен день прострочення платежу, та прийнято рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 03 грудня 2015 року № на суму 179 873,01 грн., у тому числі 165 829,07 грн. штрафу та 14 043,94 грн. пені за період з 21 листопада 2013 року до 20 серпня 2014 року.

Це рішення було надіслане на адресу ТОВ «ВО СЗВІ» рекомендованою поштовою кореспонденцією 04 грудня 2015 року і отримане останнім 08 грудня 2015 року.

Відповідач доводив, що ТОВ «ВО СЗВІ» до Слов'янської ОДПІ подані звіти про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів.

На підставі звітів платника та згідно з даними картки особового рахунку позивачу нараховані зобов'язання з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування:

- за жовтень 2013 року у сумі 341 671,24 грн. по строку сплати 20 листопада 2013 року. Станом на 20 листопада 2013 року сума переплати з єдиного внеску склала 635,01 грн. Недоїмка у сумі 341 036,23 грн. погашена 21 листопада 2013 року, в результаті сума штрафних санкцій складає 34 103,62 грн., пені - 341,04 грн.;

- за листопад 2013 року у сумі 482 263,83 грн. по строку сплати 20 грудня 2013 року. Станом на 20 грудня 2013 року сума переплати з єдиного внеску склала 481 122,77 грн. Недоїмка у сумі 1 141,06 грн. погашена у період з 23 по 24 грудня 2013 року, в результаті сума штрафних санкцій складає 114,11 грн., пені - 1,86 грн.;

- за квітень 2014 року у сумі 742 409,01 грн. по строку сплати 20 травня 2014 року. Станом на 20 травня 2014 року сума переплати з єдиного внеску складала 25 451,72 грн. Недоїмка у сумі 716 957,29 грн. погашена у період з 21 по 29 травня 2014 року, в результаті сума штрафних санкцій складає 71 695,75 грн., пені - 5 616,70 грн.;

- за травень 2014 року у сумі 560 214,24 грн. надано звіт 30 липня 2014 року. Станом на 30 липня 2014 року сума переплати з єдиного внеску складала 155 182,71 грн. Недоїмка у сумі 405 031,53 грн. погашена у період з 31 липня по 14 2014 року, в результаті сума штрафних санкцій складає 40 503,15 грн., пені - 4 220,70 грн.;

- за червень 2014 року у сумі 194 124,56 грн. надано звіт 31 липня 2014 року. Недоїмка у сумі 194 124,56 грн. погашена у період з 1 по 20 серпня 2014 року, в результаті сума штрафних санкцій складає 19 412,45 грн., пені - 3 863,64 грн.

Вказані санкції було нараховано відповідно до положень Закону № 2464 та Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року № 449.

На підставі пп. «б» пп. 8 п. 4 ст. 11 Закону № 1669 внесені зміни до Закону № 2464, а саме розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» доповнений пунктом 9-3 такого змісту:

«9-3. Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції».

Посилаючись на ст. 10 Закону № 1669, відповідач стверджував, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та допустимим документом, на підтвердження настання обставин непереборної сили (форм-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підставі для звільнення відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Відповідач наголошував на тому, що п. 28 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 911-VIII пп. 8 п. 4 ст. 11 Закону № 1669 виключений.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» м. Слов'янськ увійшло до переліку населених пунктів де здійснювалася антитерористична операція.

Відповідач доводив, що у розпорядженні Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р дієслово «здійснювалося» вжито у минулому часі, а тому відсутні підстави для застосування п. 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464 до спірних правовідносин (а.с. 39-40).

В судовому засіданні представник відповідача позов не визнав з підстав, наведених у запереченнях, надав пояснення, аналогічні тим, що викладені у запереченнях, просив відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України здійснювалося повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

З'ясовуючи чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд встановив наступне.

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче об'єднання Слов'янський завод високовольтних ізоляторів» (ідентифікаційний код 36368912) зареєстроване як юридична особа 22 червня 2009 року, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесений запис за номером 1 001858.

З часу державної реєстрації у якості юридичної особи місцезнаходження позивача зареєстроване за адресою: 841, Донецька обл., м. Слов'янськ, вул. Краматорська, буд. 79.

Як платник єдиного внеску ТОВ «ВО СЗВІ» перебувало на обліку з 23 червня 2009 року за реєстраційним номером 05-48-03-3483/05483. На час виникнення спірних правовідносин позивач знаходився на обліку у Слов'янській ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області, правонаступником якої є Слов'янська ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області.

Вказані обставини встановлені на підставі виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 22 липня 2015 року (а.с. 7), витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 21 січня 2016 року (а.с. 8-10), відомостей Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України від 25 вересня 2015 року № 05-16/187 (а.с. 11) та даних он-лайн сервісу отримання відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 19-21).

Факт перебування ТОВ «ВО СЗВІ» як платника єдиного внеску на обліку у Слов'янській ОДПІ підтверджений витягом з реєстраційної картки платника Інформаційної системи «Податковий Блок» (а.с. 41).

Починаючи з квітня 2014 року провадження позивачем господарської діяльності у Донецькій області та дотримання ним нормативно-правових актів України, що стосуються справляння податків та обов'язкових платежів, стало неможливим внаслідок проведення антитерористичної операції.

На підставі наказу ТОВ «ВО СЗВІ» від 09 червня 2014 року № 204-р «Про призупинення виробничої діяльності підприємства» з 06 червня 2014 року була призупинена цілодобова виробнича діяльність позивача (а.с. 66).

На підставі наказу ТОВ «ВО СЗВІ» від 21 липня 2014 року № 205-р «Про відновлення виробничої діяльності підприємства» з 21 липня 2014 року цілодобова виробнича діяльність позивача була відновлена (а.с. 67).

У зв'язку з цим ТОВ «ВО СЗВІ» звернулося до Торгово-промислової палати України з заявою про засвідчення факту настання обставин непереборної сили (форс-мажору) (а.с. 64-65).

Листом від 27 листопада 2014 року № 5440/05-5.4 Торгово-промислова палата України відмовила у засвідченні форс-мажорних обставин з посиланням на те, що відповідальність, штрафні санкції та пеня за невиконання обов'язків платника єдиного внеску не застосовуються до платників єдиного внеску в силу Закону (а.с. 79-80).

03 грудня 2015 року заступником начальника Слов'янської ОДПІ Українським Р.В. на підставі ч. 10 та п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону № 2464 прийнято рішення за № (№ 9506/05-22-17-06) про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Цим рішенням за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 21 листопада 2013 року до 20 серпня 2014 року до ТОВ «ВО СЗВІ» застосований штраф у розмірі 10% суми недоїмки (за період до 01 січня 2015 року) у розмірі 165 829,07 грн. та нарахована пеня у розмірі 0,1% від суми недоїмки у розмірі 14 043,94 грн.

Вказані обставини встановлені на підставі рішення від 03 грудня 2015 року № (а.с. 12) та розрахунку штрафної санкції (зворотній бік а.с. 12).

Предметом спору у справі є правомірність рішення від 03 грудня 2015 року № в частині застосування штрафних санкцій та нарахування пені за період з 14 квітня 2014 року по 20 серпня 2014 року.

На підставі даних картки особового рахунку платника за кодом платежу 71010000 встановлено, що за період з 14 квітня 2014 року до 20 серпня 2014 року ТОВ «ВО СЗВІ» нарахована штрафна санкція в розмірі 131 611,34 грн., в тому числі:

- 23 травня 2014 року на нарахування єдиного внеску № від 15 травня 2014 року за період з 21 травня 2014 року по 23 травня 2014 року - в сумі 766,50 грн.;

- 23 травня 2014 року на нарахування єдиного внеску № від 15 травня 2014 року за період з 21 травня 2014 року по 23 травня 2014 року - в сумі 13 165,60 грн.;

- 29 травня 2014 року на нарахування єдиного внеску № від 15 травня 2014 року за період з 21 травня 2014 року по 29 травня 2014 року - в сумі 1 860,00 грн.;

- 29 травня 2014 року на нарахування єдиного внеску № від 15 травня 2014 року за період з 21 травня 2014 року по 29 травня 2014 року - в сумі 54 065 грн.;

- 29 травня 2014 року на нарахування єдиного внеску № від 15 травня 2014 року за період з 21 травня 2014 року по 29 травня 2014 року - в сумі 1 838,63 грн.;

- 01 серпня 2014 року на нарахування єдиного внеску № від 30 липня 2014 року за період з 31 липня 2014 року по 01 серпня 2014 року - в сумі 13 120,00 грн.;

- 01 серпня 2014 року на нарахування єдиного внеску № від 30 липня 2014 року за період з 31 липня 2014 року по 01 серпня 2014 року - в сумі 322,50 грн.;

- 01 серпня 2014 року на нарахування єдиного внеску № від 30 липня 2014 року за період з 31 липня 2014 року по 01 серпня 2014 року - в сумі 825,00 грн.;

- 14 серпня 2014 року на нарахування єдиного внеску № від 30 липня 2014 року за період з 31 липня 2014 року по 14 серпня 2014 року - в сумі 1 685,80 грн.;

- 14 серпня 2014 року на нарахування єдиного внеску № від 30 липня 2014 року за період з 31 липня 2014 року по 14 серпня 2014 року - в сумі 24 549,85 грн.;

- 14 серпня 2014 року на нарахування єдиного внеску № від 31 липня 2014 року за період з 01 серпня 2014 року по 14 серпня 2014 року - в сумі 280,85 грн.;

- 18 серпня 2014 року на нарахування єдиного внеску № від 31 липня 2014 року за період з 01 серпня 2014 року по 18 серпня 2014 року - в сумі 100,10 грн.;

- 20 серпня 2014 року на нарахування єдиного внеску № від 31 липня 2014 року за період з 01 серпня 2014 року по 20 серпня 2014 року - в сумі 1 170,00 грн.;

- 20 серпня 2014 року на нарахування єдиного внеску № від 31 липня 2014 року за період з 01 серпня 2014 року по 20 серпня 2014 року - в сумі 99,00 грн.;

- 20 серпня 2014 року на нарахування єдиного внеску № від 31 липня 2014 року за період з 01 серпня 2014 року по 20 серпня 2014 року - в сумі 13 730,00 грн.;

- 20 серпня 2014 року на нарахування єдиного внеску № від 31 липня 2014 року за період з 01 серпня 2014 року по 20 серпня 2014 року - в сумі 4 032,51 грн.

На підставі даних картки особового рахунку платника за кодом платежу 71010000 встановлено, що за період з 14 квітня 2014 року до 20 серпня 2014 року ТОВ «ВО СЗВІ» нарахована пеня у розмірі 13 701,04 грн., в тому числі:

- 23 травня 2014 року на нарахування єдиного внеску № від 15 травня 2014 року за період з 21 травня 2014 року по 23 травня 2014 року - в сумі 23,00 грн.;

- 23 травня 2014 року на нарахування єдиного внеску № від 15 травня 2014 року за період з 21 травня 2014 року по 23 травня 2014 року - в сумі 394,97 грн.;

- 29 травня 2014 року на нарахування єдиного внеску № від 15 травня 2014 року за період з 21 травня 2014 року по 29 травня 2014 року - в сумі 167,40 грн.;

- 29 травня 2014 року на нарахування єдиного внеску № від 15 травня 2014 року за період з 21 травня 2014 року по 29 травня 2014 року - в сумі 4 865,85 грн.;

- 29 травня 2014 року на нарахування єдиного внеску № від 15 травня 2014 року за період з 21 травня 2014 року по 29 травня 2014 року - в сумі 165,48 грн.;

- 01 серпня 2014 року на нарахування єдиного внеску № від 30 липня 2014 року за період з 31 липня 2014 року по 01 серпня 2014 року - в сумі 262,40 грн.;

- 01 серпня 2014 року на нарахування єдиного внеску № від 30 липня 2014 року за період з 31 липня 2014 року по 01 серпня 2014 року - в сумі 6,45 грн.;

- 01 серпня 2014 року на нарахування єдиного внеску № від 30 липня 2014 року за період з 31 липня 2014 року по 01 серпня 2014 року - в сумі 16,50 грн.;

- 14 серпня 2014 року на нарахування єдиного внеску № від 30 липня 2014 року за період з 31 липня 2014 року по 14 серпня 2014 року - в сумі 252,87 грн.;

- 14 серпня 2014 року на нарахування єдиного внеску № від 30 липня 2014 року за період з 31 липня 2014 року по 14 серпня 2014 року - в сумі 3 682,48 грн.;

- 14 серпня 2014 року на нарахування єдиного внеску № від 31 липня 2014 року за період з 01 серпня 2014 року по 14 серпня 2014 року - в сумі 39,32 грн.;

- 18 серпня 2014 року на нарахування єдиного внеску № від 31 липня 2014 року за період з 01 серпня 2014 року по 18 серпня 2014 року - в сумі 18,02 грн.;

- 20 серпня 2014 року на нарахування єдиного внеску № від 31 липня 2014 року за період з 01 серпня 2014 року по 20 серпня 2014 року - в сумі 234,00 грн.;

- 20 серпня 2014 року на нарахування єдиного внеску № від 31 липня 2014 року за період з 01 серпня 2014 року по 20 серпня 2014 року - в сумі 19,80 грн.;

- 20 серпня 2014 року на нарахування єдиного внеску № від 31 липня 2014 року за період з 01 серпня 2014 року по 20 серпня 2014 року - в сумі 2 746,00 грн.;

- 20 серпня 2014 року на нарахування єдиного внеску № від 31 липня 2014 року за період з 01 серпня 2014 року по 20 серпня 2014 року - в сумі 806,50 грн. (а.с. 42-57).

Рішення Слов'янської ОДПІ від 03 грудня 2015 року № отримане позивачем 08 грудня 2015 року та зареєстроване 09 грудня 2015 року за вхідним № 119, про що свідчить штамп реєстрації вхідної кореспонденції позивача (а.с. 12) та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 58).

Не погодившись із вказаним рішенням, ТОВ «ВО СЗВІ» звернулося до Головного управління ДФС у Донецькій області зі скаргою від 16 грудня 2015 року № 14/06-10, в якій просило скасувати рішення Слов'янської ОДПІ від 03 грудня 2015 року № в частині застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 14 квітня 2014 року (а.с. 26).

16 грудня 2015 року ТОВ «ВО СЗВІ» повідомило Слов'янську ОДПІ про оскарження рішення від 03 грудня 2015 року № вищому контролюючому органу (а.с. 27).

18 січня 2016 року за результатами розгляду скарги позивача від 16 грудня 2015 року № 14/06-10 (вхідний № 7516/10 Головного управління ДФС у Донецькій області від 23 грудня 2015 року) заступником начальника Головного управління ДФС у Донецькій області Погосян М.Л. прийнято рішення № 227/10/05-99-10-03-12-1, яки скарга ТОВ «ВО СЗВІ» залишена без задоволення (а.с. 28-30).

Рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від 18 січня 2016 року про результати розгляду скарги отримане позивачем 26 січня 2016 року та зареєстроване за вхідним № 13 (а.с. 28).

03 лютого 2016 року ТОВ «ВО СЗВІ» звернулося до Державної фіскальної служби України зі скаргою № 14/06-02, в якій просило скасувати рішення Слов'янської ОДПІ від 03 грудня 2015 року № в частині застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 14 квітня 2014 року (а.с. 31).

03 лютого 2016 року ТОВ «ВО СЗВІ» повідомило Слов'янську ОДПІ про оскарження рішення від 03 грудня 2015 року № вищому контролюючому органу (а.с. 32).

02 березня 2016 року за результатами розгляду скарги позивача від 03 лютого 2016 року № 14/06-02, яка отримана Державною фіскальною службою України 08 лютого 2016 року та зареєстрована за вхідним № 2763/6, головою Державною фіскальної служби України Насіровим Р.М. прийнято рішення № 4560/6/99-10-01-07-25, яким скарга ТОВ «ВО СЗВІ» залишена без задоволення (а.с. 33-34).

Рішення Державної фіскальної служби України від 02 березня 2016 року № 4560/6/99-10-01-07-25 отримане позивачем 15 березня 2016 року та зареєстроване за вхідним № 24 (а.с. 34).

Докази, які б спростовували наведені вище обставини, суду не надані.

З приводу дотримання позивачем строку для звернення до суду із вказаним позовом суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 99 КАС України, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Судом встановлено, що ТОВ «ВО СЗВІ» скористалося досудовим порядком оскарження, передбаченим ч. 4 ст. 25 Закону № 2464.

Рішення Державної фіскальної служби України від 02 березня 2016 року № 4560/6/99-10-01-07-25 отримане позивачем 15 березня 2016 року (а.с. 34).

Правова норма, що міститься у ч. 4 ст. 99 КАС України, пов'язує початок перебігу строку звернення до суду з днем, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги (незалежно від того чи розглянув суб'єкт владних повноважень таку скаргу по суті, чи прийняв рішення про залишення її без розгляду).

Із вказаним позовом ТОВ «ВО СЗВІ» звернулося до суду 21 березня 2016 року, тобто в межах місячного строку, визначеного ч. 4 ст. 99 КАС України.

Вирішуючи справу по суті, до спірних правовідносин суд застосовує наведені нижче правові норми.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства, крім іншого, є захист прав, свобод та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, їхніх посадових і службових осіб при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку, що передбачено ч. 3 ст. 2 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464-VI (далі - Закон № 2464).

Закон № 2464 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачав наступне.

П. 2 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464 визначено, що єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, що визначено п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464.

Ч. 1 ст. 2 Закону № 2464 встановлено, що дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов'язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Збір та ведення обліку єдиного внеску здійснюються за принципами: законодавчого визначення умов і порядку його сплати; обов'язковості сплати; законодавчого визначення розміру єдиного внеску; прозорості та публічності діяльності органу, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску; захисту прав та законних інтересів застрахованих осіб; державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску; відповідальності платників єдиного внеску та органу, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, за порушення норм цього Закону, а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов'язків, що визначено ч. 1 ст. 3 Закону № 2464.

Платники єдиного внеску визначені ст. 4 Закону № 2464.

Так, відповідно до абз. 2 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464 крім іншого платниками єдиного внеску є роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону № 2464 платники єдиного внеску, зазначені в пункті 1 частини першої цієї статті, є страхувальниками для платників єдиного внеску, зазначених у пунктах 2, 3, 6-14 частини першої цієї статті.

Права та обов'язки платників єдиного внеску визначені ст. 6 Закону № 2464.

Відповідно до п.п. 4-5 ч. 1 ст. 6 Закону № 2464 платник єдиного внеску має право оскаржувати в установленому законом порядку рішення органу доходів і зборів та Пенсійного фонду та дії, бездіяльність його посадових осіб; захищати свої права та законні інтереси, а також права та інтереси застрахованих осіб, на користь яких він сплачує єдиний внесок, у тому числі в суді.

П.п. 1, 4 ч. 2 ст. 6 Закону № 2464 встановлено, що платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Ст. 25 Закону № 2464 регламентовані заходи впливу та стягнення за порушення вимог цього Закону.

Так, відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 25 Закону № 2464 рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов'язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов'язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Згідно з ч. 10 ст. 25 Закону № 2464 на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону № 2464 орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум (в редакції від 01 січня 2015 року - у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум).

Ч. 14 ст. 25 Закону № 2464 передбачено, що про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Аналіз наведених вище положень Закону № 2464 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, зумовлює висновок, що за загальним правило платники єдиного внеску, в тому числі юридичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. Невиконання цього обов'язку має наслідком застосування до платника єдиного внеску штрафу у розмірі 10 відсотків своєчасно несплачених сум, а починаючи з 01 січня 2015 року - у розмірі 20 відсотків, а також нарахування пені з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу, про що посадовою особою органу доходів і зборів приймається відповідне рішення.

Разом з цим 02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнятий Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі - Закон № 1669).

Закон № 1669 визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Ст. 1 Закону № 1669 визначено, що період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Ч. ч. 1-3 ст. 11 Закону № 1669 передбачають, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.

Дія цього Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення.

Закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

На підставі пп. «б» пп. 8 п. 4 ст. 11 Закону № 1669 внесені зміни до Закону № 2464, а саме розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» доповнений пунктом 9-3 такого змісту:

«9-3. Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу».

Аналіз абз. 1 п. 9-3 Розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464 зумовлює висновок, що правові норми, закріплені у цьому пункті, поширюються на платників єдиного внеску, визначених ст. 4 Закону № 2464, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у ст. 2 Закону № 1669, де проводилася антитерористична операція.

Абз. 1 п. 9-3 Розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464 передбачає звільнення таких платників єдиного внеску від виконання своїх обов'язків, визначених ч. 2 ст. 6 Закону № 2464, на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою звільнення платників єдиного внеску, згаданих у абз. 1 п. 9-3 Розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464, є заява, подана ними до органу доходів і зборів, про що свідчить абз. 2 п. 9-3 Розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464.

Крім того, в силу положень абз. 3 п. 9-3 Розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464 до платників єдиного внеску, зазначених у абз. 1 п. 9-3 Розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464, не застосовується відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені Законом № 2464 за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції.

При цьому, на відміну від звільнення від виконання обов'язків, передбачених ч. 2 ст. 6 Закону № 2464, незастосування до платників єдиного внеску, зазначених в абз. 1 п. 9-3 Розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464, відповідальності, штрафних та фінансових санкцій за невиконання обов'язків платника єдиного внеску законодавець не обумовлював додатковими умовами, зокрема необхідністю подання відповідної заяви.

Суд відзначає, що пп. 8 п. 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України» від 12 серпня 2014 року № 1636-VII (далі - Закон № 1636) внесені зміни до Закону № 2464, а саме розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464 доповнено пунктом 9-3 такого змісту:

«9-3 Тимчасово на період дії особливого правового режиму, визначеного Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», зупиняється застосування до платників єдиного внеску із місцезнаходженням (місцем проживання) на тимчасово окупованій території України норм статей 25 і 26 цього Закону.

Податкова інформація про суми недоїмки платників єдиного внеску, визначених абзацом першим цього пункту, зберігається та опрацьовується в інформаційних базах контролюючих органів в окремому (позабалансовому) порядку».

Внаслідок цього зміни до Закону № 2464, внесені на підставі пп. «б» пп. 8 п. 4 ст. 11 Закону № 1669, включені до розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464 як пункт 9-4.

На виконання абз. 3 п. 5 ст. 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669 п. 1 розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком.

Місто Слов'янськ включене до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Предметом спору у справі є рішення Слов'янської ОДПІ від 03 грудня 2015 року № 002351706 у частині застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 14 квітня 2014 року.

Судом встановлено, що з моменту державної реєстрації у якості юридичної особи місцезнаходження позивача було зареєстроване у м. Слов'янськ.

Місцезнаходження позивача не змінилося ні на час прийняття спірного рішення, ні на час судового розгляду.

На час виникнення спірних правовідносин як платник єдиного внеску ТОВ «ВО СЗВІ» перебувало на обліку у Слов'янській ОДПІ.

Отже в силу положень абз. 3 п. 9-4 Розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464 з 14 квітня 2014 року відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені Законом № 2464 за невиконання обов'язків платника єдиного внеску, до ТОВ «ВО СЗВІ» не застосовуються.

Як наслідок, спірне рішення Слов'янської ОДПІ № від 03 грудня 2015 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в частині штрафу у розмірі 131 611, 34 грн. та пені у розмірі 13 701,04 грн. за період з 14 квітня 2014 року до 20 серпня 2014 року підлягає визнанню протиправним та скасуванню, а позовні вимоги - задоволенню.

Щодо можливості застосування до спірних правовідносин п. 28 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 911-VIII (далі - Закон № 911) суд зазначає наступне.

На підставі п. 28 розділу І Закону № 911 виключений підпункт 8 пункту 4 статті 11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Закон № 911 набрав чинності з 01 січня 2016 року, що передбачено п. 1 розділу ІІ цього Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

В п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року у справі № 1-7/99 про зворотну дію в часі законів та інших нормативно правових актів зазначено, що в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма).

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

З огляду на положення ч. 1 ст. 58 Конституції України та рішення Конституційного Суду України від лютого 1999 року у справі № 1-7/99 до спірних правовідносин суд не застосовує п. 28 розділу І Закону № 911 як такий, що не має зворотної дії.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, беручи до уваги, що ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд входить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем, на користь якого ухвалено судове рішення, документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2 630,10 грн., про що свідчить платіжне доручення від 18 березня 2016 року № 4258 ( а.с. 3).

Таким чином, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 630,10 грн. підлягають присудженню на користь ТОВ «ВО СЗВІ» за рахунок бюджетних асигнувань Слов'янської ОДПІ.

Керуючись Конституцією України, ст.ст. 2-15, 17-20, 23, 26, 69-72, 94, 98, 159-163, 167, 185-186, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, -

постановив:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об'єднання Слов'янський завод високовольтних ізоляторів» до Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним і скасування рішення - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області № від 03 грудня 2015 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в частині штрафу у розмірі 131 611, 34 грн. та пені у розмірі 13 701,04 грн. за період з 14 квітня 2014 року до 20 серпня 2014 року.

3. Стягнути зі Слов'янської об'єднаної державної податкової службу Головного управління ДФС у Донецькій області (ідентифікаційний код 39883094) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об'єднання Слов'янський завод високовольтних ізоляторів» (ідентифікаційний код 36368912) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 630 (дві тисячі шістсот тридцять) гривень 10 копійок.

4. Постанова прийнята у нарадчій кімнаті, її вступна та резолютивна частина проголошені у судовому засіданні.

5. Повний текст постанови виготовлений 23 травня 2016 року.

6. Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецькій окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

7. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч. 4 ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

8. Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Кравченко Т.О.