Справа № 530/539/16-а
Суддя: Дем'янченко С. М.
Дата ухвалення: 2016-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Зіньківський районний суд Полтавської області
Справа № 530/539/16-а
Номер провадження 2-а/530/11/16
П О С Т А Н О В А

25.05.2016 року місто Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Демянченка С.М. при секретарі Стрілець Л.Г., розглянувши в відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України (далі по справі УПФУ) в Зіньківському районі Полтавській області про визнання протиправними рішення щодо невиплати пенсії та зобовязання здійснити виплату пенсії,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Зіньківського районного суду Полтавської області з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Зіньківському районі Полтавській області про визнання протиправними рішення щодо невиплати пенсії та зобовязання здійснити виплату пенсії.

З позову вбачається, що ОСОБА_1 згідно наказу № 6-о від 31.01.2000 року Полтавського обласного управління Пенсійного фонду України призначена на посаду начальника Зіньківського районного відділу Пенсійного фонду України ( на даний час начальник управління Пенсійного фонду України в Зіньківському районі ). 03.02.2016 року позивач звернулася до відповідача щодо призначення їй пенсії, яка була призначена останній відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, згідно протоколу № 102 від 15.02.2016 року, але до цього часу виплата пенсії не здійснюється. ОСОБА_1 посилається на те, що має страховий стаж 40 років, з заробітної плати сплачені внески до 01.01.2011 року страхові внески, а з 01.01.2011 року єдиний соціальний внесок. Більше 20 років працює на посадах, які дають право на одержання пенсії згідно Закону України Про Державну службу. Згідно пункту 4.4. розділу IV Інструкції Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України для застрахованих осіб, які працюють на роботах, яка дає право на нарахування пенсії згідно Закону України Про загальнообовязкове пенсійне страхування, розміри страхових внесків встановлювалися на рівні 2% та ставка ЄСВ згідно п.8.9 ст.7 Закону України Про єдиний соціальний внесок з 01.01.2011 року в розмірі 3,6%, а для працівників, які працюють на посадах, робота на яких зараховується до стажу, що дає право на одержання пенсії згідно Закону України Про державну службу ставки відрахувань із оплати праці були встановлені на рівні 5% і 6,1% відповідно. В результаті її заробітної плати тільки за роки роботи в управлінні Пенсійного фонду України в Зіньківському районі було утримано внесків до Пенсійного фонду за 16 років роботи 31 тис. 188 грн., що на 19 тис.620 грн. більше, ніж для застрахованих осіб, пенсія яким призначається згідно Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. В результаті чого пенсія їй призначена згідно Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, але не виплачується. Позивач ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області по питанню нарахування їй пенсії згідно Закону України Про Державну службу та по питанню виплати заробленої пенсії, на що їй було відмовлено. Листом № 1311/03-33 від 15.04.2015 року управління Пенсійного фонду України в Зіньківському районі Полтавській області повідомило про відсутність правових підстав про призначення пенсії згідно Закону України Про Державну службу, а іншим листом № 1311/03-33 від 15.04.2015 року повідомив про відсутність підстав для поновлення пенсії. Відповідно до ст.37 Закону України Про Державну службу в редакції, яка набрала чинності з 1 квітня 2015 року, особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів 1 та 2 груп, інвалідів з групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п.1 ст. 10 Закону України Про статус ветеранів війни. Гарантії їх соціального захисту (3551 12), у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України Про державну службу пенсія, призначена відповідно до цієї статті не виплачуються. Також відповідно до п. 5 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213 у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "І Іро Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консудьтанта народного депутата України. Враховуючи вищевикладене позивач вважає, що станом на 1 квітня 2015 року посада, на якій вона працює, дійсно давала право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу» , в зв'язку з чим відповідач мав би право припинити виплату пенсії, але на той час ОСОБА_1 пенсія не була призначена. Вказаний в п.5 розділу 111 Прикінцеві положення Закону України № 213-19 Закон щодо призначення всіх пенсій, в тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року прийнятий не був, як і не прийнятий до цього часу, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і відповідно з цим Законом пенсії не призначаються. Таким чином, з 01 червня 2015 року посада, начальника управління Пенсійного фонду України в Зіньківському районі , на якій позивач працює з 31.01.2000 року не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у звязку з чим передбачені ч.І ст.47 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування підстави на не виплату пенсії, призначеної ОСОБА_1 відповідно до цього закону відпали з 01 червня 2015 року. У звязку з вищевикладеним позивач звернулася до суду і просила визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Зіньківському районі Полтавської області щодо невиплати їй пенсії призначеної 03.02.2016 року та зобовязати управління Пенсійного фонду України в Зіньківському районі Полтавської області виплатити призначену з 03.02.2016 року пенсію і виплачувати її в подальшому, а також стягнути на її користь судові витрати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позов підтримали, послалися на обставини викладені в позовній заяві, представник відповідача управління Пенсійного фонду України в Зіньківському районі Полтавській області ОСОБА_3 позов не визнала, послалася на заперечення яке приєднане до матеріалів справи (а.с.33-34), просила відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2, представника відповідача управління пенсійного фонду України в Зіньківському районі Полтавській області ОСОБА_3, оглянувши в судовому засіданні пенсійну справу №156153 ОСОБА_1, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи та давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Зіньківському районі Полтавській області про визнання протиправними рішення щодо невиплати пенсії та зобовязання здійснити виплату пенсії підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилася 12.05.1958 року в селі Малі Будища Зіньківського району Полтавської області ( а.с.7-8). З 31.01.2000 року по теперішній час ОСОБА_1 працює на посаді начальника управління Пенсійного фонду України в Зіньківському районі Полтавській області( а.с.10). Відповідно до листа головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області за вих. № 295/2-02 від 15.02.2016 року ОСОБА_1 повідомлено, що з 1.01.2016 року Законом УкраїниПро внесення змін до деяких законодавчих актів України від 24.12.2015 року № 911-VІІІ внесено зміни до статті 37 Закону України Про державну службу, щодо порядку виплати пенсії працюючим пенсіонерам,ст.37 Закону передбачено,що у період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року особам ,які працюють на посадах та на умовах передбачених цим законом, Законами України Про прокуратуру,Про судоустрій і статус суддів призначені пенсії, щовічне грошове утримання не виплачуються,тому для поновлення виплати пенсії відсутні підстави(а.с.11). Відповідно до листа управління пенсійного фонду України в Зіньківському районі Полтавській області за вих. № 1311/ 03-33 від 15.04.2016 року ОСОБА_1 повідомлено, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 року № 213 у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, якими пенсії,щомісячне грошове утримання призначаються відповідно до Законів УкраїниПро державну службу,Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України","Про Кабінет Міністрів України","Про судову експертизу","Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України у звязку з чим з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах визначених вищезазначеними законами не призначаються (а.с.12). Згідно листа управління пенсійного фонду України в Зіньківському районі Полтавській області за вих. № 1312/ 03-33 від 15.04.2016 року ОСОБА_1 повідомлено, що з 01.01.2016 року Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 24.12.2015 року № 911-VІІІ внесено зміни до статті 37 Закону України Про державну службу щодо порядку виплати пенсій працюючим пенсіонерам відсутні підстави для поновлення виплати пенсії.( а.с.13). З облікової картки ОСОБА_1 вбачається відрахування страхових внесків (а.с.14-22).

Відповідно до ст.37 Закону України Про Державну службу в редакції, яка набрала чинності з 1 квітня 2015 року, особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів 1 та 2 груп, інвалідів з групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п.1 ст. 10 Закону України Про статус ветеранів війни. Гарантії їх соціального захисту (355112), у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України Про державну службу пенсія, призначена відповідно до цієї статті не виплачуються. Також відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213 у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України Про державну службу,Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України","Про Кабінет Міністрів України","Про судову експертизу","Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.Відповідач вважає, що оскільки позивач працює на посаді, яка дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», то в період з 1 квітня по 31 грудня 2015 року пенсія, призначена згідно Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування виплачуватись не повинна.

Суд зазначає, що станом на 1 квітня 2015 року посада, на якій працює позивач дійсно давала право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим відповідачем правомірно виплату пенсії позивачу було припинено.

Разом з тим відповідно до пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213 у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно дозаконів України Про державну службу,Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України","Про Кабінет Міністрів України","Про судову експертизу","Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний в пункті 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213 закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року прийнятий не був, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим Законом не призначаються.

З 1 червня 2015 року особам, які підпадають під дію Закону України «Про державну службу», пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, з 1 червня 2015 року посада, на якій працює позивач не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим передбачені статтею 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» підстави для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, відпали з 1 червня 2015 року,тому перешкоди для виплати позивачу вказаної пенсії відсутні.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку що адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Зіньківському районі Полтавській області про визнання протиправними рішення щодо невиплати пенсії та зобовязання здійснити виплату пенсії підлягає до задоволення, оскільки з 1 червня 2015 року виплата пенсії, призначеної позивачу відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» підлягає відновленню у зв'язку з відсутністю зазначених у статті 47 вказаного Закону підстав для її невиплати. При цьому суд вважає, що поновити права та інтереси позивача іншим шляхом ніж відновлення виплати цієї пенсії неможливо.

Керуючись ст.ст. 99, 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, ЗУ «Про державну службу», суд,-

п о с т а н о в и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Зіньківському районі Полтавській області про визнання протиправними рішення щодо невиплати пенсії та зобовязання здійснити виплату пенсії задовольнити.

Визнати дії управління пенсійного фонду України в Зіньківському районі Полтавської області щодо невиплати пенсії ОСОБА_1 Іванінвні, призначеної 03.02.2016 року - неправомірними.

Зобовязати управління пенсійного фонду України в Зіньківському районі Полтавської області виплатити ОСОБА_1 призначену з 03.02.2016 року пенсію і виплачувати її в подальшому.

Стягнути з Державного Бюджету України в особі Управління Пенсійного фонду України в Зіньківському районі Полтавської області на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки м. Зіньків, вулиця Дзержинського,119, Полтавської області витрати повязані зі сплатою судового збору у розмірі 1102 (одна тисяча сто дві) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Зіньківський районний суд Полтавської області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови в письмовому провадженні - протягом десяти днів з дня отримання постанови.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст виготовлено 25.05.2016 року.

Суддя -