Справа № 22а-1882/11
Суддя: Пікуль В. П.
Дата ухвалення: 2016-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22а-1882/11 Головуючий у 1-й інстанції Середа А.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області

в складі:

Головуючого судді: Пікуля В.П.

Суддів : Акопян В.І., Петренка В.М.

Розглянула у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області на постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 7 вересня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука про визнання дій незаконними, стягнення матеріальної шкоди за не донараховану одноразову компенсацію при встановленні 3-ої групи інвалідності та не донараховану щорічну допомогу на оздоровлення,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 7 вересня 2010 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано дії Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука, щодо не нарахування одноразової допомоги при встановленні інвалідності ОСОБА_2 в 2006 році та невиплаті щорічної допомоги на оздоровлення за 2001-2009 рік - протиправними.

Зобовязано Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука здійснити перерахунок ОСОБА_2 одноразову грошову компенсацію, як інваліду третьої групи по захворюванню повязаному із ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в розмірі 30 мінімальних заробітних плат, згідно ст. 48 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розрахунку мінімальної заробітної плати на час встановлення 3 групи інвалідності з червня 2006 року, з урахуванням виплаченої суми.

Зобовязано Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука здійснити перерахунок ОСОБА_2 невиплаченої щорічної допомоги на оздоровлення за 2001-2009 рік, як інваліду третьої групи по захворюванню повязаному із ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в розмірі ЗО мінімальних заробітних плат, згідно ст. 48 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розрахунку 5 мінімальних заробітних плат на час виплати за 2008, 2009 рік, з урахуванням виплаченої суми.

В іншій частині позовних вимог відмовити. Вирішено питання про судові витрати..

З судовим рішенням не погодився відповідач, який в апеляційній скарзі просить скасувати постанову в частині зобовязання управління здійснити перерахунок сум одноразової допомоги на оздоровлення посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права та відмовити в задоволенні позову.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст. 205 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Відповідно до п.п. 3,4 ч.І ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови суду; першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права, призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З матеріалів справи вбачається та вірно встановлено судом, тцо ОСОБА_2 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії (посвідчення серії А №435564) та має III групу інвалідності повязану з аварією на ЧАЕС з 1 червня 2006 року згідно довідки МСЕК.

Відповідно до ст.48 Закону України «Про статус ті соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у позивача виникло право на одноразову компенсацію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі ЗО мінімальних заробітних плат.

У порушення наведеної норми Закону позивачу сплачена компенсація у розмірі 189 грн. 60 коп. відповідно до постанови КМУ №836 від 26 липня 1996 року.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно виходив із загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами і дійшов обґрунтованого висновку щодо правомірності вимог про сплату одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 30 мінімальних заробітних плат.

За змістом ст. 48. ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», щорічна допомога на оздоровлення виплачується учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії в розмірі 5 мінімальних заробітних плат.

Відповідно до ч.ч. 6,7 ст. 48 вказаного закону, розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати. Щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту.

Статтею 18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" передбачено, що Законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії щодо рівня життя населення, що постраждало внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Колегія суддів вважає обґрунтованим право позивача на отримання щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних зарплат із розрахунку розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати встановленої Законами України про Державний бюджет на відповідні роки.

Проте, колегія суддів вважає частково невірним висновок суду щодо зобовязання відповідача здійснити перерахунок позивачу щорічної допомоги на оздоровлення за 2001-2009 роки та приходить до висновку про скасування постанови суду в частині зобовязання відповідача здійснити перерахунок невиплаченої щорічної допомоги на оздоровлення за 2001-2009 роки та в частині визнання дій відповідача протиправними щодо невиплати щорічної допомоги на оздоровлення за 2001-2009 роки виходячи з наступного.

Стосовно стягнення допомоги на оздоровлення за 2006 рік, колегія суддів приходить до висновку про відсутність права у позивача на отримання такої допомоги у розмірах встановлених ст. 48 ЗУ «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки дія цього закону була зупинена Законом України про Державний бюджет України, положення якого неконституційними не визнавалися.

Що стосується виплати допомоги на оздоровлення в 2007, 2008 роках, слід зазначити, що з 1 січня 2007 року по 7 липня 2007 року та з 1 січня 2008 року по 22 травня 2008 року конкретні розміри разової грошової допомоги на оздоровлення, особам, які постраждали внаслідок ліквідації

з

Державний бюджет на 2007 рік» та Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», відповідно.

Таким чином, якщо органи соціального захисту населення, здійснювали у зазначений період виплату щорічної грошової допомоги на оздоровлення у розмірах, встановлених законом про державний бюджет на відповідний рік, вони діяли правомірно, на підставі у межах повноважень та у спосіб, визначений діючим законодавством України.

З 1 січня 2007 року по 7 липня 2007 рок та з 1 січня 2008 року по 22 травня 2008 року органи соціального захисту населення не мали повноважень здійснювати виплати у розмірах встановлених ст. 48 ЗУ «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки протягом цього часу положення базових законів не діяли.

Як вбачається з матеріалів справи у 2007 році допомога на оздоровлення ОСОБА_2 призначена 1 лютого, а в 2008 році - 22 січня, а тому не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо покладення на органи соціального захисту населення обов'язку здійснити виплату щорічної допомоги на оздоровлення, особам, які отримали таку допомогу протягом 1 січня 2007 року - 9 липня 2007 року та 1 січня 2008 року - 22 травня 2008 року, у розмірах встановлених законом про державний бюджет на відповідний рік. Протягом цього часу органи соціального захисту населення діяли у відповідності з приписами діючого законодавства, а враховуючи разовий характер цих виплат, в момент їх здійснення особа реалізувала своє право на їх отримання, і як наслідок, у органу соціального захисту населення припинився обов'язок щодо їх виплати.

Таким чином, органи соціального захисту населення, здійснивши у зазначений період, виплату щорічної допомоги на оздоровлення у розмірах, встановлених законом про державний бюджет на відповідний рік, правомірно діяли, на підставі у межах повноважень та у спосіб, що визначено діючим законодавством України.

Керуючись ст.ст. 183-2 ч. 10, 197, 202 ч.І п.п.3,4, 205 ч.2 КАС України, Законом України «Про внесення змін до розділу XII «Прикінцеві положення» Закону України «Про судоустрій та статус суддів» щодо передачі справ, повязаних із соціальними виплатами, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області задовольнити частково.

Постанову, Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 7 вересня 2010 року в частині визнання дій Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука протиправними щодо невиплати щорічної допомоги на оздоровлення за 2001-2009 роки та в частині зобовязання Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука здійснити перерахунок невиплаченої щорічної допомоги на оздоровлення за 2001-2009 роки скасувати та ухвалити в цих частинах нову постанову.

Визнати дії Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука щодо відмові у перерахунку щорічної допомоги на оздоровлення за 2001 -2005,2009 роки - протиправними.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука здійснити перерахунок ОСОБА_2 недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення за 2001-2005, 2009 роки, відповідно до вимог ч.4 ст. 48 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Судді: В.П. Пікуль

ОСОБА_3

ОСОБА_4