Справа № 825/923/16
Суддя: Лобан Д.В.
Дата ухвалення: 2016-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2016 року Чернігів Справа № 825/923/16

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лобана Д.В.,

за участю секретаря Мхитаряна В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу у порядку ст. 41 КАС України, в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Прилуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

Прилуцька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області звернулась до суду з адміністративним позовом про стягнення з фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 податковий номер НОМЕР_1) 65531,32 грн, в тому числі податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 65514,76 грн та земельному податку з фізичних осіб в сумі 16,56 грн, на наступні реквізити рахунків:

по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декіарування р/р 0006, отримувач Прилуцьке УК/м.Прилуки/14010100, МФО 853592, код банку 37984681;

по земельному податку з фізичних осіб р/р 0006, отримувач Прилуцьке УК/м.Прилуки/18010700, МФО 853592, код банку 37984681.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач є платником податків і зобов'язаний сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законодавством терміни, однак всупереч пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України має податковий борг з податку з доходів фізичних осіб, який у добровільному порядку не сплачує.

Представник позивача у судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду згідно ч. 11 ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 29.04.2016 за фізичною особою ОСОБА_1 рахується податковий борг по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 65514,76 грн та по земельному податку з фізичних осіб в сумі 16,56 грн.

По податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування нараховано, згідно податкового повідомлення-рішення від 25.11.2015 № - 65514,76 грн. Фізичною особою ОСОБА_1 не подано податкову декларацію з податку на доходи фізичних осіб, за результатами проведеної позапланової документальної невиїзної перевірки встановлено неподання податкової декларації за 2013 рік та несплату податку на доходи, в результаті чого визначено суму податкових зобов'язань з ПДФО на суму 52411,81 грн та застосовано штрафну (фінансову) санкцію в сумі 13102,95 грн, згідно податкового повідомлення-рішення від 25.11.2015 № .

По земельному податку з фізичних осіб нараховано, згідно податкового повідомлення-рішення № від 16.05.2013 - 6,05 грн, податкового повідомлення-рішення № 337418 від 27.06.2014 - 6,05 грн, податкового повідомлення-рішення № 10057711 від 30.06.2015 - 9,89 грн.

Відповідач у відповідності до п. 15.1 ст. 15 Податкового кодексу України (далі - ПК України) є платником податків та згідно п. п. 16.1.3, 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 цього Кодексу зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до статті 269 Податкового кодексу України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Стаття 14 Закону України від 03.07.1992 № 2535 «Про плату за землю» передбачає, що платники земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності (крім громадян) самостійно обчислюють суму земельного податку та орендної плати щороку за станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою центральним податковим органом, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про плату за землю» податкове зобов'язання по земельному податку, а також по орендній платі за землі державної та комунальної власності, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

В порушення вищезазначених норм, відповідач має податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 65514,76 грн та по земельному податку з фізичних осіб у сумі 21,99 грн.

Так, згідно з п.п. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Підпунктом 54.3.1 п. 54.3 ст. 54 ПК України встановлено, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим кодексом або іншим законодавством, якщо платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію.

Відповідно п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до п. 58.3 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Пунктом 59.1 ст. 59 ПК України визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

На виконання вказаних норм та з метою погашення податкової заборгованості Прилуцькою ОДПІ надіслано податкову вимогу від 28.12.2015 № 3046-23, яка направлена за податковою адресою відповідача та повернута з відмітною поштового відправлення «за закінченням терміну зберігання», про що на поштовому відправленні мається відмітка (а. с. 17), тобто вважається врученою.

Також, встановлено, що податковий борг визначений у податковій вимозі в повному обсязі не погашався, що підтверджується копією облікової картки, а тому у відповідності до п. 59.5. ст. 59 ПК України нова вимога не надсилалася (не вручалася).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що податковий борг виник внаслідок несплати відповідачем узгодженого податкового зобов'язання, а передбачені чинним законодавством заходи не призвели до погашення вказаного податкового боргу.

Підпунктом 20.1.18 п. 20.1 статті 20 ПК України передбачено, що органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з п. 41.5 ст. 41 ПК України органом стягнення є виключно органи державної податкової служби - щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби.

Контроль за правильністю нарахування, повнотою і своєчасністю сплати податків і зборів, у відповідності до ст. 61 ПК України, покладено на органи державної податкової служби.

Відповідно до п. 87.11 ст. 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

З огляду на встановлене, суд визнає позовні вимоги про стягнення вищезазначеного податкового боргу підтвердженими належними та допустимими доказами і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 122, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Прилуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області задовольнити.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 податковий номер НОМЕР_1) 65531,32 грн, в тому числі податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 65514,76 грн та земельному податку з фізичних осіб в сумі 16,56 грн, на наступні реквізити рахунків:

по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декіарування р/р 0006, отримувач Прилуцьке УК/м.Прилуки/14010100, МФО 853592, код банку 37984681;

по земельному податку з фізичних осіб р/р 0006, отримувач Прилуцьке УК/м.Прилуки/18010700, МФО 853592, код банку 37984681.

Відповідно до ст. ст. 186, 254 КАС України апеляційна скарга подається через Чернігівський окружний адміністративний суд, а її копія надсилається апелянтом до суду апеляційної інстанції, протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, або її подано з пропуском строку, у поновленні якого було відмовлено, а у разі вчасного подання апеляційної скарги, з набранням законної сили рішенням апеляційної інстанції, якщо оскаржувану постанову не скасовано.

Суддя Д.В. Лобан