Справа № 820/11368/15
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2016-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2016 р.Справа № 820/11368/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Яковенка М.М.

Суддів: Лях О.П., Старосуда М.І.

секретарі судового засідання Резніченко Ю.В.

за участі представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Харківської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23 березня 2016 року по справі № 820/11368/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Титан» до Харківської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Титан" звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області форми "Р" від 02.07.2015 № НОМЕР_1 щодо донарахування грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 952123,50 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 23березня 2016 рокупозов задоволений у повному обсязі (а.с.73, 74-80).

Скасовано податкове повідомлення-рішення Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області від 02.07.2015 року № НОМЕР_1.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, вказуючи нанезаконність та необґрунтованість судового рішення, прийнятого з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні вимог. Апелянт наголошує, що порушення, встановлені в ході перевірки позивача, зафіксовані належним чином в акті перевірки, висновки про порушення ТОВ «Титан» вимог податкового законодавства обґрунтовується не підтвердженням реальності здійснення господарських операцій з його контрагентами. Також, вказує, що підставою для винесення спірного податкового повідомлення - рішення слугували також акти інших податкових органів.

Представник відповідача наполягав на задоволенні апеляційної скарги у повному обсязі. Зазначив, що факт господарських операцій позивача з його контрагентами не підтверджуються.

Представникпозивачазаперечував проти задоволення апеляційної скарги у повному обсязі. Представник посилається на незаконність та необґрунтованість спірного ППР, вказує на товарність господарських операцій з придбання товарів, їх оприбуткування та відображення у бух.обліку, та використання у власній господарській діяльності. Надані письмові заперечення.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої та апеляційної інстанції, що не є спірним між сторонами,фахівцями Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ "Титан" з питань дотримання податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «Філакас» за період з 01.05.2014 по 30.06.2014, ТОВ «ТД «Трейдторг» за період з 01.05.2014 по 31.05.2014, ТОВ «БК «Регіон Буд» за період з 01.06.2014 по 30.06.2014, ТОВ «Техно-Промкомплекс» за період з 01.07.2014 по 31.07.2014, ТОВ «БК «Рубікон Люкс» за період з 01.08.2014 по 31.08.2014.

Результати перевірки оформлені актом № 1108/20-23-22-01-05/30588785 від 13.05.2015, яким встановлені порушення позивачем вимог діючого законодавства України, а саме: пунктів198.1, 198.3, 198.6 статті198 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством занижено податок на додану вартість у сумі 634449 грн.

Не погодившись із висновками, викладеними в акті перевірки, позивач листом від 15.06.2015 за вих. № 15/06/15 звернувся до Харківської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області із запереченнями на акт.

Листом від 22.06.2015 № 6144/10/20-23-22-05-05 «Про розгляд заперечення» Харківська ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області повідомила позивача, що висновки акту перевірки № 1108/20-23-22-01-05/30588785 від 13.05.2015 є обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам діючого законодавства.

На підставі висновків акту перевірки № 1108/20-23-22-01-05/30588785 від 13.05.2015 відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 02.07.2015 № НОМЕР_1, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в сумі 952123,50 грн., з яких: основний платіж - 634749 грн., штрафні (фінансові) санкції (штрафи) - 317374,50 грн.. При обчисленні штрафної санкції у розмірі 50 %, податковий орган виходив з наявних протягом 1095 днів визначених контролюючим органом податкових зобовязань з цього податку.

Не погодившись з винесеним податковим повідомленням-рішенням позивач оскаржив його в адміністративному порядку.

Рішеннями про результати розгляду скарг ГУ ДФС у Харківській області від 27.08.2015 № 2712/10/20-40-10-04-14 та Державної фіскальної служби України від 05.11.2015 № 23536/6/99-99-10-01-25 податкове повідомлення-рішення від 02.07.2015 № НОМЕР_1 залишено без змін, а скарги позивача - без задоволення.

Здійснюючи апеляційний перегляд постанови суду першої інстанції, з огляду на представлені документи податкового та бухгалтерського обліку, та фактичні обставини справи, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність висновків податкового органу, які прийняті внаслідок неналежної правової оцінки фактичним обставинам.

Правовідносини щодо формування платником податків податкового кредиту, врегульованостаттею 198 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI..

Фактичного спору між сторонами щодо застосування правових норм матеріального права в межах спірних правовідносин не має. Колегія суддів зазначає, що з огляду на вимоги положень п.198.1, п.198.3, п.198.6ст.198 Податкового кодексу України, умовою правомірності формування ТОВ "Титан" податкового кредиту, є реальність здійснених господарських операцій по укладеним договорам з рядом контрагентів, при чому така правомірність та товарність господарських операцій повинна підтверджуватися сукупністю належно оформлених первинних документів податкового та бухгалтерського обліку, що є підставою для формування показників податкового обліку платника податків.

З огляду на зазначене, спірним питанням (що складає предмет доказування) в межах справи є надання належної обґрунтованої оцінки щодо доведеності або недоведеності з боку позивачащодо правомірності формування податкового кредиту, та як наслідок з боку відповідача, прийнятих ним на підставі акту перевірки спірного податкового повідомлення - рішення.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена не лише статтею 44 Податкового кодексу України, але Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.95 р. за № 168/704 (із змінами та доповненнями), Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності на підставі даних, не підтверджених документами. В той же час, колегія суддів зазначає, що повинен бути дотриманий принцип бухгалтерського обліку та фінансової звітності визначений ст.4 Закону України «Про бухгалтерський облік та бухгалтерську звітність в Україні», а саме превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Як встановлено за матеріалами справи, спірні правовідносини, що мали вплив на формування позивачем показників податкового обліку з податку на додану вартість у перевіряємий період мало місце по господарським відносинам з ТОВ «Філакас», ТОВ «ТД «Трейдторг», ТОВ «БК «Регіон Буд», ТОВ «Техно-Промкомплекс», ТОВ «БК «Рубікон Люкс».

Так, між ТОВ «Титан» (покупець) та ТОВ «Техно-промкомплекс» (продавець) укладено договір купівлі-продажу №01/04/14 від 01.04.2014.

ОСОБА_3 до умов договору, продавець зобов'язується надати у власність покупця товарно-матеріальні цінності: торгове обладнання, а покупець прийняти та своєчасно сплатити ці товарно-матеріальні цінності на умовах цього договору. Кількість, найменування, вартість та інші індивідуальні особливості товару відображаються в специфікаціях та рахунках-фактурах.

Факт виконання умов договору підтверджується залученими до матеріалів справи документами первинного та бухгалтерського обліку, а саме: додатковою угодою, податковими накладними, видатковими накладними, товарно-транспортними накладними.

Придбане торгівельне обладнання оприбутковано у бухгалтерському обліку позивача відповідно до інвентарних карток наявних у справі.

Оплата за товар здійснена позивачем у безготівковій формі в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями, залученими до матеріалів справи.

Також судом встановлено, що між ТОВ «Титан» (замовник) та ТОВ «Регіон Буд» (підрядник) укладено договір підряду № 24-03/3 від 24.03.2014.

ОСОБА_3 до умов договору, підрядник зобов'язується виконати ремонтно-будівельні роботи на об'єкті (згідно договірної ціни, що затверджено сторонами), який розташовано за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна, 176, корп. 3 (надалі - роботи), а також зобов'язується передати виконані роботи (результат виконаних робіт) замовнику у встановлений договором термін (строк). Підрядник зобов'язується усувати виявлені недоліки робіт протягом встановленого договором терміну (строку). Конкретний перелік робіт та вимоги до їх виконання визначено сторонами технічному завданні № 1, що є додатком № 1 до дійсного договору.

Зазначений договір підряду укладено позивачем з метою приведення приміщення у відповідність до «Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виробництва лікарських засобів, оптової, роздрібної торгівлі лікарськими засобами», що затвердженіНаказом Міністерства охорони здоров'я України №723 від 31.10.2011, для приведення його у відповідність до корпоративних вимог позивача та для належного його облаштування, з метою задоволення потреб покупців на належному рівні.

Ремонтні роботи, проведені за договором підряду №24-03/3 від 24.03.2014 згідно Технічного завдання №1, що є додатком №1 до договору підряду у період з 31 березня 2014 року по 24 червня 2014 року.

Виконані роботи прийнято за актами № 0618/02 від 18.06.2014 та № 0626/02 від 26.06.2014 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2014 року, копії яких містяться в матеріалах справи.

Також факт виконання умов договору підтверджується наявними в матеріалах справи: договірними цінами, довідками про вартість виконаних робіт, локальними кошторисами, відомістю ресурсів до локального кошторису, підсумковими відомостями ресурсів та податковими накладними № 13 від 18.06.2014 та № 14 від 26.06.2014.

Повідомленням за вих. № 2 від 03.02.2015 ТОВ «БК «Регіон Буд» повідомило позивача про відступлення права вимоги за договором підряду ТОВ «Ілліна». Грошові зобов'язання за договором підряду виконані позивачем у повному обсязі платіжними дорученнями №1547 від 10.03.2015, № 1037.0 від 16.03.2015, № 1697 від 17.03.2015, № 1821 від 24.03.2015, № 3046 від 14.05.2015, № 3128 від 18.05.2015, № 3205 від 22.05.2015.

Крім того, судом встановлено, що між ТОВ «Титан» (замовник) та ТОВ «БК «Рубікон Люкс» (підрядник) укладено договір підряду № 15/07-01 від 15.07.2014.

ОСОБА_3 до умов договору, підрядник зобов'язується виконати ремонтно-будівельні роботи на об'єкті (згідно договірної ціни, що затверджено сторонами), який розташовано за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна, 82 (надалі - роботи), а також зобов'язується передати виконані роботи (результат виконаних робіт) замовнику у встановлений договором термін (строк). Підрядник зобов'язується усувати виявлені недоліки робіт протягом встановленого договором терміну (строку). Конкретний перелік робіт та вимоги до їх виконання визначено сторонами технічному завданні № 1, що є додатком № 1 до дійсного договору.

Зазначений договір підряду укладено позивачем з метою ремонту приміщення з метою подальшого відкриття аптеки.

Ремонтні роботи, проведені за договором підряду № 15/07-01 від 15.07.2014 згідно Технічного завдання № 1, що є додатком №1 до договору підряду.

Виконані роботи прийнято за актом № 0829/03 від 29.08.2014 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2014 року, копія якого міститься в матеріалах справи.

Факт виконання умов договору підтверджується наявними в матеріалах справи: договірною ціною, довідкою про вартість виконаних робіт, локальним кошторисом, відомістю ресурсів до локального кошторису, підсумковою відомістю ресурсів та податковою накладною № 4 від 29.08.2014.

Повідомленням за вих. № 2 від 03.02.2015 ТОВ «БК Рубікон Люкс» повідомило позивача про відступлення права вимоги за договором підряду ТОВ «Ілліна». Грошові зобов'язання за договором підряду виконані позивачем у повному обсязі платіжними дорученнями № 1162.0 від 24.03.2015, № 3045 від 14.05.2015, № 1876.0 від 14.05.2015, № 3062 від 15.05.2015, № 3173 від 20.05.2015, № 3194 від 21.05.2015.

Також, 24.04.2014 між ТОВ «Титан» (замовник) та ТОВ «ТД «Трейдторг» (виконавець) укладено договір про надання послуг № 24-04/1.

ОСОБА_3 до умов договору, замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання надати комплекс послу по розповсюдженню інформаційних листівок та проведенню промоакцій продукції засобів гігієни та дитячого харчування, а також надання послуг маркетингового дослідження ринків лікарських засобів, засобів гігієни та засобів догляду.

Зазначений договір укладено позивачем з ТОВ «ТД «Трейдторг» з метою утримання постійних покупців та залучення нових, з метою їх заохочення на придбання косметики та дитячого харчування.

Факт виконання умов договору підтверджується наявними в матеріалах справи: податковими накладними, актами здачі-приймання робіт, звітом про виконані роботи та звітом про надані послуги.

Оплата за надані послуги здійснена позивачем у безготівковій формі в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями, залученими до матеріалів справи № 2071 від 15.07.2014 та № 5023 від 24.07.2014.

Колегія суддів зазначає, що матеріалами справи підтверджується факт отримання відповідних послуг та їх надання, адже окрім вищенаведеними документами, факт господарської операції підтверджується також порівнянням між травнем 2013 та 2014 роками обємами реалізації товарів. Як вбачається з документів, обєм реалізованих товарів має значний приріст, що додатково підтверджує та вказує на факт господарських операцій.

Також, судовим розглядом встановлено, що між ТОВ «Титан» (покупець) та ТОВ «Філакас» (продавець) укладено договір № 040314 купівлі-продажу від 04.03.2014.

ОСОБА_3 до умов договору, продавець зобов'язується передати у власність покупця товарно-матеріальні цінності, а покупець зобов'язується прийняти та своєчасно оплатити ці товарно-матеріальні цінності на умовах цього договору.

Факт виконання умов договору підтверджується залученими до матеріалів справи документами первинного та бухгалтерського обліку, а саме: додатковою угодою, податковими накладними, видатковими накладними, товарно-транспортними накладними.

Оплата за товар здійснена позивачем у безготівковій формі в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями, залученими до матеріалів справи.

Також, з матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Філакас» надав позивачу усі документи, що підтверджують якість та відповідність придбаних товарів, а саме: відповідні сертифікати відповідності та висновків державної санітарно-епідеміологічної служби.

В подальшому товар, придбаний від ТОВ «Філакас» реалізовано позивачем із аптек, що підтверджується наданими копіями звітних фіскальних чеків із аптек та довідкою щодо прибутку, отриманого від реалізації товару, що було придбано від ТОВ «Філакас».

Крім того, колегія суддів враховує, урахуванням ч.1 ст.72 КАС України, що обставини господарських операції позивача по договору купівлі-продажу №040314 від 04.03.2014, укладеного з ТОВ «Філакас» досліджені Харківським апеляційним адміністративним судом у справі № 820/3078/15, у якій суд надав їм належну правову оцінку, встановивши що дана операція мала реальний характер. Постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.09.2015 року по справі №820/3078/15 набрала законної сили.

Колегія суддів вважає безпідставними посилання відповідача в акті перевірки № 1108/20-23-22-01-05/30588785 від 13.05.2015 щодо безтоварності операцій з придбання товарів, які зроблені внаслідок отриманої податковим органом інформація та актів перевірок актів, неможливості провести зустрічні звірки контролюючих органів щодо проведення перевірок контрагентів ТОВ «Титан», з огляду на наступне.

Суд зазначає, що дані, відображені у зазначених документах інших податкових органів, не можуть бути підставою для висновку про неправомірність віднесення сум ПДВ до податкового кредиту. Зазначені дані по контрагентам позивача, що вплинули на висновки відповідача, з урахуванням ст.83 ПК України, не є єдиним та обовязковим фактором при врахуванні висновків сформованих по факту проведених перевірок та неможливості провести звірки в межах даної справи.

Положення ст.83 ПК України, встановлюють перелік даних, які можуть використовуватися податковим органом під час здійснення перевірки та надання висновків. В той же час, перелік ст.83 ПК України не є вичерпним та при здійсненні перевірки повинні враховуватися усі документи які відносяться до предмету перевірки. До того ж, це були дані в тому числі не за результатами встановлених перевіркою, а за фактом неможливості проведення зустрічних звірок. Врахування та дослідження усіх наявних документів при здійсненні перевірки податковим органом є дотримання принципу обґрунтованості такого рішення субєкта владних повноважень, що є обовязком такого органу. Доказами порушення правил формування податкового кредиту можуть слугувати лише досліджені первинні бухгалтерські документи підприємства.

Колегія суддів вважає, що податковим органом в межах цієї адміністративної справи, не доведено перед судом та не надано належних та допустимих доказів, які підтверджували, що позивач діяв без належної обачності й обережності, і йому могло бути відомо про порушення, які можливо допущенні його контрагентами, в тому числі щодо його фіктивності.

Крім того, юридична відповідальність кожного платника податків, відповідно до ст. 61 Конституції України, має індивідуальний характер, поширюються на діяння, що визнаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником. Притягнення суб'єкта права до юридичної відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою, є неможливим.

Також, слід враховувати правозастосовчу практику Європейського Суду з прав людини (рішення від 22.01.2009р. у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява № 3991/03), а також практику Верховного Суду України (постанова від 09.09.2008р. у справі №21-500во08, постанова від 01.06.2010р. у справі №21-573во10, постанова від 31.01.2011р. у справі за позовом ЗАТ "Мукачівський лісокомбінат" до Мукачівської ОДПІ про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення, постанова від 31.01.2011р. у справі за позовом ТОВ "Фірма "ВІК" до ДПІ у м. Херсоні про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень), врахування якої при відправленні правосуддя є обов'язковим в силу приписів ст.244-2 КАС України.

Колегія суддів також звертає увагу, що як зазначає апелянт, щов ході перевірки Позивачем нібито не було підтверджено реальність здійснення господарських відносин з вищезазначеними підприємствами. Це ствердження спростовується як, власне, текстом Акту перевірки, у якому зазначено, що (сторінка 4 абзац 2 Акту перевірки) Позивачем до перевірки були надані: «первинні документи та документи податкової та бухгалтерської звітності за нижчезазначеними господарськими операціями: видаткові та податкові накладні, товарно-транспортні накладні, акти виконаних робіт, специфікації, заявки по операціям за договорами: проектно-кошторисна документація, банківські виписки щодо оплати отриманих товарів та послуг, витяги з рахунку 63 «Розрахунки з постачальниками та підрядниками», 37 «розрахунки з іншими дебіторами», 36 «Розрахунки з покупцями та підрядниками» відносно розрахунків з контрагентами», так і наявними у справі доказами, доданими Позивачем до позовної заяви та на вимогу сулу у ході судового засідання.

Позивачем додано до позовної заяви копію заперечення Позивача на Акт перевірки, яке підтверджує, що до заперечень Позивач надав документи, які зазначені у Акті перевірки як відсутні: роздруківку відомостей із автоматизованої системи бухгалтерського обліку 1-С рахунку 3771 за серпень 2014 року, копію договору №Г82 оренди нерухомого майна від 02.06.2014р., копію акту приймання-передачі приміщення до нього.

Акт перевірки було отримано Позивачем поштою 12 червня 2015 року, а заперечення до нього із усіма документами, які зазначені в Акті як такі, що не було надано, були подані Відповідачу 15 червня 2015 року прощо свідчить штамп канцелярії Відповідача, тобто в межах строків, передбачених абзацом2 п. 44.6 ст. 44 та абзацу 2 п. 44.7 ст. 44 ПКУ, відповідно до норм якого контролюючий орган зобовязаний врахувати такі документи при прийнятті рішення за результатами перевірки. ОСОБА_3 вищезазначені норми статті 44 ПКУ проігнорував.

Вищезазначені обставини також доводять безпідставність посилання Відповідача на норми абзацу 1 п.44.6 ст. 44 ПКУ.

Також не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги стосовно умов договору №01 04/14 від 01 квітня 2014 року, що було укладено Позивачем з ТОВ «Техно-промкомплекс». Жоден з пунктів розділу 5 «Якість товару» договору не містить вимог до постачальника щодо надання будь-якої документації стосовно якості товару, а у п. 5.1. мова йде лише про відповідність переданого товару вимогам ДЕСТ або ТУ.А щодо п. 2.1. цього договору, то під усією необхідною документацією у договорі купівлі-продажу №01/04/14 від 01 квітня 2014 року відповідно до його п. 1.2. маються на увазі первинні документи, якими зазвичай сторони господарських відносин оформлюють передання товарів: видаткові накладні, рахунки-фактури, податкові накладні.

Діюче законодавство (ЗУ «Про підтвердження відповідності» Декрет КМУ «Про стандартизацію та сертифікацію» від 10.05.1993р. №46-93 та інші) не висуває обовязкових вимог від виробників або продавців меблів та фурнітури щодо обовязкової стандартизації та сертифікації таких товарів.

В матеріалах справи знаходяться схеми збору меблів, які було придбано за договором у липні 2014року.

Доставка товару Позивачем оформлено товарно-транспортними накладними, копії яких надавались Відповідачу під час перевірки разом з іншими первинним документами за даною операцією та податковими накладними.

Розвезення здійснював водій Позивача - ОСОБА_4 на автомобілі, який належить Позивачу на праві приватної власності - JAC HFC, 1020К, фургон АХ 7474 НА. В матеріалах справи наявні: копія наказу №30/1 к від 01.07.2004р. про прийняття ОСОБА_4 на роботу до Позивача на посаду водія, копія свідоцтва про реєстрацію ТЗ автомобілю JAC держ. №АХ7474НА.

Копії усієї первинної та податкової документації за даними операціями наявні в матеріалах справи та були дослідженні у судових засіданнях судом першої інстанції та надано належну правову оцінку.

Як вбачається з матеріалів справи, що загальна вартість торгівельного обладнання, що було придбано Позивачем у липні 2014 року від ТОВ «Техно-промкомплекс» за договором №01/04/14 купівлі-продажу від 01 квітня 2014р. склала 563295,11 грн.

Позивач додав копії платіжних доручень з відміткою банку про дату здійснення оплати: №5706 від 21.08.2014р. на суму 1490,74 грн., №7241 від 24.10.2014р. на суму 133404,40 грн., №7285 від 27.10.2014р. на суму 300000,00 грн., за якими Позивач здійснив ТОВ «Техно-промкомплекс» оплату за договором купівлі-продажу №01/04/14 від 01 квітня 2014 року. А до додаткових пояснень, що були додані до матеріалів справи (подано через канцелярію суду 22 січня 2016 року) Позивач додав копію платіжного доручення з відміткою банку про дату здійснення оплати №7384 від 29.10.2014р. на суму 129890,63 грн. Таким чином в матеріалах справи наявні докази з оплати товару, отриманого Позивачем за договором №01/04/14 від 01 квітня 2014 року на загальну суму 564785,77 грн.

Стосовно господарських відносин Позивача з ТОВ «Техно-промокомплекс» Відповідач також зазначає, що Позивачем не було додано до перевірки довіреностей на отримання ТМЦ.

В той же час, відповідно до п. 13 «Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей», що затверджена наказом Міністерства фінансів України №99 від 16.05.96р., яка діяла у періодах, що були предметом перевірки (втратила чинність з 01.01.2015р.), довіреності на отримання ТМЦ залишаються у постачальника. По-друге, за договором №01/04/14 від 01.04.2014р. товар приймався особисто керівником Позивача - генеральним директором, який ззгідноп. 5 ст. 65 ГК України та п. 11.9 Статуту ТОВ «ТИТАН» вчиняє дії від імені товариства без довіреності. За даних обставин Позивач не повинен був оформлювати та надавати ТОВ «Техно- промкомплекс» довіреності на отримання ТМЦ. Витяг з ЄДРЮО та ФО-П відносно Позивача, копія Статуту Позивача наявні в матеріалах справи.

Суд апеляційної інстанції оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок досліджених доказів в їх сукупності, приходить до висновку що позивачем доведено здійснення господарських операцій між ним та його контрагентами.

Ні на час прийняття спірного податкового повідомлення рішення, ні час розгляду справи в суді, не представлено жодних належних доказів, в тому числінаявних судових рішень, за якими встановлений злонавмисний, свідомий зв'язок між позивачем та його контрагентами спрямований на протиправне формування показників податкової звітності з ПДВ та на ухилення від належного оподаткування підприємства. Висновки відповідача щодо безтоварності господарських операцій є лише припущеннями податкового органу, які не підтверджуються належними та допустимими доказами в межах цієї справи.

Колегія суддів зазначає, що надані позивачем та досліджені судом документи за змістом і формою є первинними документами у розумінні положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та містять інформацію про здійснені господарські операції, їх невідповідність ст.ст. 3, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», не встановлено. Вказана первинна документація бухгалтерської та фінансової звітності, яка складена на виконання договорів з контрагентами оформлена належним чином. Наявність документів податкового та бухгалтерського обліку у позивача, з урахуванням положень п.44.1-44.2 ст.44 ПК України, надавало усі правові підстави та можливості для формування для себе відповідних показників за господарськими операціями з контрагентами. Крім того, матеріалами справи доведено використання у власній господарській діяльності придбаного товару та послуг, підтверджений рух активів у процесі здійснення господарських операцій позивача.

Колегія суддів звертає увагу, що при прийнятті рішення, ДПІ повинно зясувати усі необхідні обставини, на підставі яких приймається рішення. Рішення субєкту владних повноважень повинно бути обґрунтованим.

Перекладання свого обовязку щодо доказування обставин справи, що стосується встановлення факту правопорушення позивача, та як правило на обґрунтованість прийнятого відповідачем рішення на суд, є недоречним. Саме ДПІ повинно приймати рішення на підставі усіх встановлених обставинах справи, яким суд надає оцінку та такому рішенню, та не може перебирати на себе функцію виконання обовязків податкового органу. Жодних порушень правил бухгалтерського та фінансового обліку відповідач не довів. Відсутність доведення факту правопорушення, та неналежна оцінка міжгосподарських відносин призвела до невідповідності висновків контролюючого органу фактичним обставинам справи.

Недоведеність податковим органом правомірності прийняття спірного податкового повідомлення рішення доводить протиправність визначення податкових зобовязань, і як наслідок цього безпідставність застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення, прийняте відповідачем неправомірно.

ОСОБА_3 до ст..200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Жодні доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі зясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст.2, 11, 159, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 211-212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу Харківської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23 березня 2016 року по справі № 820/11368/15 залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Харківської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області судовий збір у розмірі 15710 гривень 05 копійки на реквізити: отримувач - УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, МФО 851011, , банк: ГУ ДКСУ в Харківській області, рахунок - 1011, код класифікації доходів бюджету - 22030001, код ЄДРПОУ Харківського апеляційного адміністративного суду 34331173.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів, - з дня складення в повному обсязі.

У повному обсязі буде складена 06 червня 2016 року.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_5
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_6 ОСОБА_7