Справа № 2-а-1553/2010
Суддя: Мазур Н. В.
Дата ухвалення: 2010-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області
Справа № 2-а-1553/2010 року
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2010 року

16 годині ЗО хвилин М.Шепетівка

Суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області - Мазур Н.В., розглянувши у скороченому провадженні в м. Шепетівка справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Шепетівці Хмельницької області про нарахування та виплату коштів,-

встановмла;

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Шепетівці Хмельницької області (далі - Управління) про підвищення мінімальної пенсії за віком.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона має статус «дитина війни» і відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (далі - Закон) має право на підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Оскільки таке підвищення з травня 2010 року їй виплачувалось частково, просить визнати бездіяльність Управління незаконною, зобов'язати останнє нарахувати та виплатити їй за період з 1 травня по 31 грудня 2010 року вказані суми.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до переконання, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонеркою і має статус «дитини війни», що стверджується довідкою відповідача.

Отже, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», позивачка має право на підвищення пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком. Однак, протягом 2010 року такі нарахування та виплати їй проводилися частково, що стверджується інформацією Управління.

Тому, бездіяльність відповідача, що полягає у не нарахуванні та невиплаті позивачці підвищення пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком є незаконною.

Таким чином, ОСОБА_1, повинно бути виплачено за період з 1 травня по 31 жовтня 2010 року, з врахуванням вже проведених виплат, підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, як особі, яка має статус «дитини війни» на підставі Закону, оскільки в 2010 році в законодавчому порядку жодні обмеження щодо виконання ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» не встановлювались, а положення постанови КМУ № 530 від 28.05.2008 року прямо суперечать останньому.

Доказів, які б спростовували вищеназвані факти ні відповідачем, ні його представником не надано, не здобуто таких і в процесі розгляду справи, оскільки в даному випадку мають місце правовідносини саме щодо нарахування та виплати пенсії і її підвищення.

Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001 року№ 121/2001 Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, що здійснює управління фінансами пенсійного забезпечення. Основним завданням Пенсійного фонду України є забезпечення збирання та акумулювання коштів, призначених для пенсійного забезпечення, повного і своєчасного фінансування витрат на виплату пенсій та інших соціальних виплат, що здійснюються з коштів Пенсійного фонду України. Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження через створені в установленому порядку його територіальні управління.

Тому, саме на Управління, а не інші органи, покладений обов'язок щодо нарахування та виплати коштів про стягнення яких ставить питання позивачка.

В той же час, позивачка згідно поданого позову, просить стягнути з відповідача на свою користь підвищення пенсії регламентованої Законом, за період з 1 листопада по 31 грудня 2010 року.

Вважаю, що позов в цій частині до задоволення не підлягає виходячи з таких підстав.

Зокрема, чинним законодавством не передбачено такого способу захисту прав позивачки, як зобов'язання проведення виплат на майбутнє, без обмеження будь-яким строком, не навела таких способів захисту і сама позивачка.

За таких обставин, враховуючи те, що позивачкою, суду не надано жодного обгрунтованого доказу протиправних дій Управління по фактах виплати гарантованих їй доплат на майбутнє, порушення його прав і чинним законодавством не передбачено такого абстрактного способу захисту прав позивачки, названі вимоги до задоволення не підлягають.

Таким чином, відповідач - Управління повинне бути зобов'язане виплатити ОСОБА_1 належні їй підвищення до пенсії за період з 1 травня по 31 жовтня 2010 року, з врахуванням вже проведених виплат.

Судові витрати по справі підлягають стягненню з Державного бюджету, оскільки саме неправомірні дії державних органів призвели до порушення законних прав позивачки.

Виходячи з наведеного, на підставі ст. 22 Конституції України, рішення Європейського Суду від 8 листопада 2005 року справа «Кечко проти України», Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року із змінами і доповненнями, Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року № 2195-ІУ, рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008, керуючись ст. ст. 10, 11, 70, 71, 86, 94, 162, 1832 КАС України, суддя,-

постановила:

Позов задовольнити частково.

Визнати бездіяльність управління Пенсійного фонду України в м. Шепетівці Хмельницької області неправомірною.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Шепетівці Хмельницької області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1, підвищення пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» за період з 1 травня по 31 жовтня 2010 року включно, яка обчислюється відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням вже проведених виплат.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 3грн. 40коп. судових витрат по справі у вигляді сплати судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її отримання, через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області, з одночасним направленням копії апеляційної скарги в Львівський апеляційний адміністративний суд.

Суддя :