Справа № 1023/1729/12
Суддя: Малишенко Т. О.
Дата ухвалення: 2012-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

іменем України

Справа №1023/1729/12

Провадження №2-а/1023/806/12

07 листопада 2012 року Славутицький міський суд Київської області у складі судді Малишенко Т.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення в м. Славутичі Київської області - про визнання неправомірними дій в м. Славутичі та зобов,язання вчинити дії по виплаті компенсації на оздоровлення у законодавчо встановленому розмірі, .

УСТАНОВИВ:

До суду звернувся позивач з позовною заявою, просить визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення в м. Славутичі Київської області щодо відмови у нарахуванні та виплаті йому як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорія 2 щорічної допомоги на оздоровлення у 2012 році у розмірі 5 мінімальних заробітних плат, діючої на день виплати, як то передбачено ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 р. №798-ХІІ. Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення в м.Славутичі Київської області зробити перерахунок та виплатити йому щорічну допомогу на оздоровлення за 2012 рік відповідно до ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 р. № 798 - XII як особі, що має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорія 2, у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат, встановлених законом на момент проведення виплати, з урахуванням фактично виплачених сум.

У судове засідання сторони не з'явились за наявності клопотання позивача про розгляд справи без його участі, суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Відповідач надав письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги не визнали, просили відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки вони безпідставні.

Перевіривши матеріали цієї справи суд вважає, що позовну заяву необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

З наданих документів вбачається, що ОСОБА_1, відноситься до 2-ї категорії громадян, посвідчення серії А № 334309, має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році. Відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» йому передбачені виплати, в тому числі щорічна допомога на оздоровлення, що базується на розмірі мінімальної заробітної плати і здійснюється у розмірах, встановлених Постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Рішенням Конституційного Суду України від 26.12.2011 № 20-рп/2011 щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 4 розділу VII „Прикінцеві положення" Закону України „Про Державний бюджет України на 2011 рік" підтверджено право Кабінету Міністрів України, як державного органу, що має забезпечувати реалізацію встановлених законами України соціальних прав громадян, на визначення механізму реалізації законів України, в тому числі встановлення порядку та розмір соціальних виплат виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету. Конституційний Суд України, вирішуючи це питання, врахував також положення актів міжнародного права. Так, згідно зі статтею 22 Загальної декларації прав людини розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави. Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат , про що зазначено в рішенні цього суду у справі „Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12 жовтня 2004 року. Таким чином, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Отже, зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено здійснення компенсаційних виплат в розмірах, встановлених від мінімальної заробітної плати. Законами України про державний бюджет України на відповідний рік Кабінет Міністрів України було надано право встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Стаття 63 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" закріплює норму, якою встановлюється, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок державного бюджету. Виконання цього Закону залежить від фінансових ресурсів доходної частини державного бюджету України. Розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави, проте мають забезпечувати конституційне право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, гарантоване статтею 48 Конституції України. Виходячи з викладеного, Урядом були гарантовані виплати окремих видів компенсацій, доплат і допомоги, у розмірах визначених постановами Кабінету Міністрів України. Відповідно до статті 87 Бюджетного кодексу України видатки на державні програми з ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, здійснюються у встановленому порядку за рахунок наявних надходжень до загального фонду державного бюджету в межах обсягів призначень, передбачених у державному бюджеті України.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що дії відповідача є правомірними, а вимоги позивача безпідставними. У зв'язку з цим адміністративний позов необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. 160-163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 Управління праці та соціального захисту населення в м. Славутичі Київської області - про визнання неправомірними дій в м. Славутичі та зобов»язання вчинити дії по виплаті компенсації на оздоровлення у законодавчо встановленому розмірі - залишити без задоволення.

Копію постанови направити сторонам для ознайомлення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Славутицький міський суд протягом десяти днів після одержання її копії.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т. О. Малишенко