Справа № 826/14829/15
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2016-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Степанюк А.Г.
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ТриМоб» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «ТриМоб» (далі - Позивач, ТОВ «ТриМоб») звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, у подальшому заміненої на належного відповідача - Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі - Відповідач, ДПІ у Печерському районі), про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19.02.2015 року №7.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.03.2016 року позов задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що Відповідачем протиправно винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення, оскільки чинне законодавство не позбавляє суб'єкта господарювання права на формування податкового кредиту з податку на додану вартість у випадку відсутності номенклатури товарно-матеріальних цінностей за умови прийняття податкової накладної органом Міндоходів без зауважень та належного документального підтвердження руху товарно-матеріальних цінностей.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. При цьому посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Наголошує на неповному дослідженні судом всіх фактичних обставин справи та перевірки їх доказами, що спричинило прийняття неправильного рішення. Вказує на неврахування судом узагальнюючого характеру викладеного у податкових накладних формулювання найменування поставлених Позивачем цінностей, внаслідок чого було допущено порушення порядку оформлення податкових накладних та відповідно правил формування податкового кредиту з ПДВ.

У судовому засіданні повноважний представник Апелянта доводи апеляційної скарги підтримав та просив суд вимоги останньої задовольнити повністю.

Представник Позивача наполягав на залишенні апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а постанову суду першої інстанції - скасувати, виходячи з такого.

Відповідно до статті 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції встановив, що у грудні 2014 року - січні 2015 року працівниками ДПІ у Печерському районі на підставі наказу від 28.11.2014 року №3608 (а.с. 129), наказу від 15.01.2015 року №40 (а.с. 132-133), наказу від 15.01.2015 року №41 (а.с. 134-135), направлень від 12.12.2014 року №2970/26-55-22-06, від 15.12.2014 року №2982/26-55-22-07, №2981/26-55-22-07, №3002/26-55-22-03, №1182/26-55-17-02 у відповідності до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, ст. 77, п. 82.1 ст. 82 ПК України проведено виїзну документальну планову перевірку ТОВ «ТриМоб» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2012 року по 31.12.2013 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2012 року по 31.12.2013 року. У ході перевірки встановлено порушення Позивачем, зокрема, п. 198.6 ст. 198 ПК України, внаслідок чого завищено залишок від'ємного значення податку на додану вартість, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24 декларації), на загальну суму 27 421 337,00 грн., у тому числі за грудень 2012 року - на 13 629 798,00 грн., за лютий 2013 року - на 13 791 539,00 грн. Вказані висновки зафіксовані в акті перевірки від 05.02.2015 року №104/26-55-22-07/37815221 (а.с. 15-31). Встановлені обставини стали підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення форми «В4» від 19.02.2015 року №7 (а.с. 41), яким Позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 27 421 337,00 грн.

За наслідками адміністративного оскарження вказаний акт індивідуальної дії рішенням Головного управління ДФС у м. Києві від 27.04.2015 року №7104/10/26-15-10-05-35 (а.с. 42-44) та рішенням ДФС України від 03.07.2015 року №13817/6/95-99-10-01-04-25 (а.с. 45-46) залишено без змін.

Вирішуючи питання про правомірність вказаного податкового повідомлення-рішення, судом першої інстанції встановлено таке.

Згідно п. 1.4 статуту ТОВ «ТриМоб» (а.с. 110-119) єдиним засновником та учасником Позивача є ПАТ «Укртелеком».

Загальними зборами учасників ТОВ «ТриМоб» 09.11.2012 року прийнято рішення про збільшення розміру статутного капіталу на 121 822 624,33 грн. за рахунок додаткового вкладу у вигляді майна. Згідно акту прийому-передачі майна (майнових цінностей) в якості додаткового вкладу до статутного капіталу ТОВ «ТриМоб» від 19.11.2012 року (а.с. 61) ПАТ «Укртелеком» передано в якості додаткового вкладу Позивачу до статутного капіталу майно загальною вартістю 121 822 624,33 грн., у тому числі ПДВ - 20 303 770,72 грн. У зв'язку з цим філією «Утел» ПАТ «Укртелеком» виписано податкову накладну від 19.11.2012 року №1/870 (а.с. 49) на суму 121 822 624,33 грн., у тому числі ПДВ - 20 303 770,72 грн. При цьому у графі «Номенклатура товарів/послуг продавця» ПАТ «Укртелеком» вказано: «додатковий внесок до статутного фонду». На підставі вказаної податкової накладної Позивачем за листопад 2012 року віднесено до складу податкового кредиту з ПДВ 13 629 798,53 грн.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що загальними зборами учасників ТОВ «ТриМоб» 23.01.2013 року прийнято рішення про збільшення розміру статутного капіталу на 84 732 093,25 грн. за рахунок додаткового вкладу у вигляді майна. Згідно акту прийому-передачі майна (майнових цінностей) в якості додаткового вкладу до статутного капіталу ТОВ «ТриМоб» від 23.01.2013 року (а.с. 62) ПАТ «Укртелеком» передано в якості додаткового вкладу Позивачу до статутного капіталу майно загальною вартістю 84 732 093,25 грн., у тому числі ПДВ - 14 122 015,54 грн. У зв'язку з цим філією «Утел» ПАТ «Укртелеком» виписано податкову накладну від 23.01.2013 року №1/870 (а.с. 50) на суму 84 732 093,25 грн., у тому числі ПДВ - 14 122 015,54 грн. При цьому у графі «Номенклатура товарів/послуг продавця» ПАТ «Укртелеком» вказано: «додатковий внесок до статутного фонду». На підставі вказаної податкової накладної Позивачем за січень 2013 року віднесено до складу податкового кредиту з ПДВ 13 791 538,70 грн.

На підставі встановлених вище обставин, суд першої інстанції, здійснивши системний аналіз приписів ст. ст. 198, 201 Податкового кодексу України, прийшов до висновку, що прийняття податковим органом податкових накладних без зауважень, відсутність факту порушень правил формування від'ємного значення ПДВ за спірний період у ході проведення попередньої перевірки, а також документальне підтвердження руху товарно-матеріальних цінностей не може мати наслідком позбавлення права платника податку на формування податкового кредиту з ПДВ за умови допущення формальних неточностей у графі «номенклатура товарів/послуг продавця».

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися з огляду на наступне.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Виявлення розбіжностей даних податкової накладної та Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

У разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Надходження такої заяви із скаргою є підставою для проведення документальної позапланової виїзної перевірки зазначеного продавця для з'ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов'язань з податку за такою операцією.

Зі змісту наведеного вбачається, що необхідною умовою для формування покупцем податкового кредиту є відсутність порушення продавцем порядку заповнення податкової накладної та/або не реєстрація останньої в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, зі змісту витягів з Єдиного реєстру податкових накладних від 14.12.2012 року №1297 (а.с. 47) та від 07.02.2013 року №1463 (а.с. 48), податкові накладні від 19.11.2012 року №1/-870 та від 23.01.2013 року №1/-870 внесені до останнього 29.11.2012 року та 04.02.2013 року відповідно. З наведеного випливає, що податковим органом при реєстрації наведених податкових накладних в Єдиному реєстрі останні перевірялися на відповідність вимог п. 201.1 ст. 201 та п. 192.1 ст. 192 ПК України, однак доказів, що протягом операційного дня продавцю надсилалася квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді, Відповідачем як суб'єктом владних повноважень, надано не було.

Водночас, судовою колегією враховується, що відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи-продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України); ї) номер та дата митної декларації, за якою було здійснено митне оформлення товару, ввезеного на митну територію України.

При цьому відповідно до п. 201.2 ст. 201 ПК України форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Форма та порядок заповнення податкової накладної затверджені наказом Міністерства фінансів України від 01.11.2011 року №1379 (далі - Порядок №1379).

Згідно п. 6.3 Порядку №1379 не дає права покупцю на віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту порушення порядку заповнення податкової накладної.

Підпунктом 12.2 п. 12 Порядку №1379 передбачено, що до розділу I податкової накладної вносяться дані у розрізі номенклатури постачання товарів/послуг продавця, а саме: у графу 3 - кількість найменувань поставлених товарів/послуг та у разі перевищення їх найменувань над кількістю рядків, відведених для їх розміщення у бланку податкової накладної, такий бланк доповнюється необхідною кількістю рядків.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що порушенням порядку заповнення податкової накладної вважатиметься перш за все відсутність у податковій накладній хоча б одного показника, який є обов'язковим реквізитом податкової накладної (перераховані у підпунктах «а» - «і» пункту 201.1 статті 201 ПК України), а також невідповідність показників, зазначених у податковій накладній, умовам поставки (ціна, вартість, номенклатура, кількість товару тощо).

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 24.03.2014 року у справі №К/800/65315/13.

Як було встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, факт руху товарно-матеріальних цінностей та збільшення статутного капіталу ТОВ «ТриМоб» на суму 121 822 624,33 грн. та на суму 84 732 093,25 грн. відповідно підтверджується наявними у матеріалах справи копіями: балансів за станом на 01.10.2012 року, на 01.01.2013 року, 01.04.2013 року (а.с. 63-68), актами прийому-передачі майна (майнових цінностей) (а.с. 61-62).

Водночас, всупереч вимог п. 201.1 ст. 201 ПК України та Порядку №1379, податкові накладні від 19.11.2012 року №1/-870 та від 23.01.2013 року №1/-870 не містять у графі 3 розділу І номенклатури товарів/послуг, що, на переконання суду апеляційної інстанції, дає підстави для висновку про порушення продавцем порядку оформлення останніх.

При цьому судова колегія звертає увагу, що податковим органом не ставиться під сумнів реальність передачі ПАТ «Укртелеком» до статутного капіталу ТОВ «ТриМоб» додаткових внесків, оскільки виключно порушення засновником порядку заповнення податкової накладної стало підставою для висновку по відсутність у Позивача права на формування податкового кредиту.

Відтак, з урахуванням наведеного, суд першої інстанції не врахував, що належним способом захисту порушеного права покупця на формування податкового кредиту за господарською операцією є подання заяви із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту. При цьому таке право зберігається за ним протягом 60 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або порушено порядок її заповнення та/або порядок реєстрації в Єдиному реєстрі. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

За таких обставин встановлене у ході перевірки порушення Позивачем порядку формування податкового кредиту з податку на додану вартість за листопад 2012 року та січень 2013 року підтверджується матеріалами справи, у зв'язку з чим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог є передчасним.

Посилання суду першої інстанції на матеріали документальної позапланової виїзної перевірки правомірності нарахування ТОВ «ТриМоб» залишку від'ємного значення по декларації за липень 2013 року, який виник в грудні 2011 року, травні, липні, вересні, листопаді 2012 року, січні, лютому, березні, червні 2013 року, висновки якої викладені у довідці від 18.09.2013 року №89/26-55-15-02/3781 (а.с. 51-60), як на підставу для висновку про відсутність з боку Позивача порушень правил формування показників від'ємного значення за листопад 2012 року та січень 2013 року судовою колегією оцінюються критично, оскільки предметом останньою було виключно правомірність нарахування залишку від'ємного значення по декларації за липень 2013 року на підставі вже наявних показників.

За таких обставин судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції, встановивши реальність передачі майна ПАТ «Укртелеком» до статутного капіталу Позивача, не врахував, що обов'язковою умовою для формування податкового кредиту є оформлена належним чином, заповнена у встановленому порядку та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкова накладна.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні постанови допущено порушення норм матеріального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити повністю, а постанову суду - скасувати.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 6 ст. 94 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції або Верховний Суд України, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.04.2016 року було задоволено клопотання Апелянта та відстрочено сплату судового збору в сумі 5 359,20 грн. до ухвалення судом апеляційної інстанції рішення у даній справі.

Згідно ч. 2 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Поряд з цим, приписи ч. 5 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України закріплюють, що у разі відмови у задоволенні позовних вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, а також залишення адміністративного позову без розгляду судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок Державного бюджету України.

Таким чином, враховуючи, що судом ухвалено рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Позивача, який не є суб'єктом владних повноважень, а сплата судового збору ДПІ у Печерському районі була відстрочена до ухвалення рішення у даній справі, судова колегія приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення з Відповідача відстроченої до ухвалення рішення у справі суми судового збору.

Керуючись ст.ст. 88, 94, 160, 167, 195, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ТриМоб» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на судові рішення подається в порядку та строки, визначені ст. ст. 211, 212 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя Степанюк А.Г.

Судді: Шурко О.І.

Кузьменко В. В.