Справа № 826/4605/16
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2016-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 травня 2016 року 15:17 № 826/4605/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Аблова Є.В.,

при секретарі судового засідання Мар'янченко Д.А.,

за участю сторін:

представників позивача - Петровської О.С,

представника відповідача - Панасенко І.І.,

представника третьої особи - Шурпо Л.Є.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фонд дослідження та розвитку» до Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) за участю третіх осіб - товариства з обмеженою відповідальністю «КВВ ПРОЕКТ», ОСББ «Богдана Хмельницького, 12-14» про визнання протиправними дій, скасування припису та постанови про накладення фінансових санкцій,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «Фонд дослідження та розвитку» до Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) за участю третіх осіб - товариства з обмеженою відповідальністю «КВВ ПРОЕКТ», ОСББ «Богдана Хмельницького, 12-14» про визнання протиправними дій, скасування припису та постанови про накладення фінансових санкцій, мотивуючи позовні вимоги тим, що позивач не є власником будинку №12, а є власником квартир у будинку, а сам будинок перебуває на балансі ОСББ, а відтак застосування до позивача штрафу є протиправним.

Крім того, представник позивача зазначив, що відповідачем незаконно було здійснено огляд об'єкту, розташованого у м. Києві по вул. Б. Хмельницького, 12-14 та складений акт про вчинення правопорушення №122 від 26.02.2016 року та припис від 26.02.2016 р. При цьому, позивач стверджує, що жодних доказів про порушення позивачем норм закону відповідачем не доведено, а дії відповідача по складанню акту №122, припису №294/П та постанови про накладення фінансових санкцій порушують ст.ст. 19,61 Конституції України, Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та норми Закону України «Про охорону культурної спадщини».

У позовній заяві позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо складання акту про вчинення правопорушення №122 від 26.02.2016 року, припису №294/П від 26.02.2016 року та постанови №96-16 від 12.03.2016 року про накладення фінансових санкцій за порушення законодавства України у сфері охорони культурної спадщини;

- скасувати постанову №96-16 від 12.03.2016 року про фінансових санкцій за порушення законодавства України у сфері охорони культурної спадщини, складеної відносно товариства з обмеженою відповідальністю «Фонд дослідження та розвитку» (ідентиф. код 36728490, адреса: 03061, м. Київ, вул. Бакуніна, 3).

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав того, що при прийнятті спірної постанови Департаментом в повному обсязі дотримані вимоги Закону України «Про охорону культурної спадщини» щодо підстав, розміру, компетенції та порядку застосування фінансових санкцій, передбачених Законом України «Про охорону культурної спадщини». Крім того, представник відповідача зазначив, що звернення про подвійну відповідальність позивача як власника, що є порушником, і ОСББ, як балансоутримувача будинку не стосуються Департаменту, оскільки до цих двох відокремлених юридичних осіб застосовано фінансові санкції за недотримання різних статей Закону, що підтверджується копією постанови про накладення фінансових санкцій на ОСББ «Богдана Хмельницького, 12-14» від 12.03.2016 р. №95-16.

Представник ОСББ «Богдана Хмельницького, 12-14» в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, представника третьої особи, суд встановив наступне.

ТОВ «Фонд дослідження та розвитку» є власником квартир №2, 4, 5, 7, 8 в будинку №12 по вул. Богдана Хмельницького в Шевченківському районі м. Києва.

25.02.2016 року у вказаному будинку відбувся обвал, впали непарні квартири, в т.ч. і квартири №№5, 7, які належать на праві власності позивачу.

26.02.2016 року представниками Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за підсумками проведеного огляду об'єкта культурної спадщини на вул. Богдана Хмельницького, 12-14 у Шевченківському районі міста Києва, який є пам'яткою архітектури, містобудування та історії місцевого значення- «Будинок прибутковий», 1884 р., 1910-і рр. - розширення і надбудова, охоронний №365-Кв (наказ Міністерства культури і туризму України від 15.09.2010 року №706/0/16-10), складено акт №122 про вчинення правопорушення.

За результатами проведеного огляду встановлено, що 18.02.2016 року у правому об'ємі будинку проводились ремонтно-будівельні роботи без погодженої з Департаментом науково-проектної документації та без письмового дозволу Департаменту на виконання зазначених робіт, чим порушено абз. 2 ч. 1 ст. 26 Закону, що призвело до пошкодження, а також часткового знищення внутрішніх елементів будинку.

Отже, Департамент культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у вказаному акті зазначає, що зазначена частина пам'ятки утримується в неналежному стані та використовується з порушенням ч. 1 і ч. 2 ст. 24 Закону України «Про охорону культурної спадщини». Станом на 26.02.2016 року ТОВ «Фонд досліджень та розвитку не було повідомлено Департамент про факт виникнення загрози для збереження пам'ятки, чим порушено ч. 4 ст. 24 Закону.

До того ж, ТОВ «Фонд досліджень та розвитку» не укладало з Департаментом охоронний договір на належні частини пам'ятки, чим порушено ч. 1 ст. 23 Закону.

26.02.2016 року Департаментом культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) видано припис №294/П, яким у місячний термін з дня отримання цього припису зобов'язано укласти з Департаментом охоронний договір на частину пам'ятки, яка знаходиться у власності ТОВ «Фонд досліджень та розвитку»; забезпечити приведення відповідної частини пам'ятки до належного стану (змінити вид або спосіб її використання) та з цією метою, в десятиденний термін з дати отримання припису, надати до Департаменту на розгляд у встановленому порядку науково-проектну документацію з консервації, реставрації, реабілітації, ремонту, пристосування вказаної пам'ятки.

14.03.2016 року Департамент культури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) надіслав на адресу ТОВ «Фонд досліджень та розвитку» постанову про накладання фінансових санкцій за порушення законодавства України у сфері охорони культурної спадщини №96-16 від 12.03.2016 року, прийняту за результатами розгляду матеріалів та документів справи стосовно виявлених порушень Закону України «Про охорону культурної спадщини».

Зазначеною постановою на ТОВ «Фонд досліджень та розвитку» () за недодержання вимог щодо захисту, збереження, утримання, використання, реставрації пам'ятки, умисне доведення їх до стану руйнації (абз. 1 ч. 2 ст. 24, абз. 2 ч. 1 ст. 26 Закону) накладено штраф у розмірі 170000,00 грн.; за ухилення власника пам'ятки від підписання охоронного договору (ч. 1 ст. 23 Закону) - у розмірі 10000,00 грн.

Незгода позивача з діями щодо складення акту про вчинення правопорушення, припису та постанови про накладення фінансових санкцій за порушення законодавства України у сфері охорони культурної спадщини, необхідність скасування даної постанови як протиправної, зумовила його звернення до суду з даним адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об'єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь регулює Закон України «Про охорону культурної спадщини» №1805-ІІІ від 08.06.2000 р. (далі - Закон №1805-ІІІ).

Об'єкти культурної спадщини, які знаходяться на території України, охороняються державою.

Відповідно до ст. 1 Закону №1805-ІІІ об'єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов'язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об'єкти (об'єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об'єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність.

Будівля, що знаходиться за адресою: місто Київ, Шевченківський район, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 12-14, є пам'яткою архітектури, містобудування та історії місцевого значення - «Будинок прибутковий», 1884 р., 1910-і рр. - розширення і надбудова, відповідно до наказу Міністерства культури і туризму України від 15.09.2010 № 706/0/16-10, охоронний № 635-Кв. та розташовується у Центральному історичному ареалі міста Києва (рішення Київської міської ради від 28.03.2002 № 370/1804) - охороняється Законом України «Про охорону культурної спадщини».

Як повідомив представник відповідача та підтверджується наданими ним документами, на адресу Управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), правонаступником якого став Департамент, 07.05.2015 надійшло звернення громадянина щодо протиправних дій на об'єкті культурної спадщини за вказаною адресою.

Для вирішення фактичних обставин справи, 21.05.2015 року працівниками органу охорони культурної спадщини було проведено огляд пам'ятки та встановлено, що на день огляду ознак виконання будь-яких робіт на пам'ятці не було виявлено, про що зазначено в листі від 26.05.2015 року № 066-1732.

При цьому, відповідач зазначив, що з метою моніторингу стану пам'ятки 16.06.2015 року додатково працівниками органу охорони культурної спадщини було здійснено огляд пам'ятки, за наслідками якого встановлено, що зазначений будинок знаходиться в аварійному та занедбаному стані, окрім першого поверху - приміщення використовуються під комерційні заклади (аптека, піццерія, кафе, магазини тощо).

При здійсненні огляду встановлено, що в деяких квартирах відсутні двері або закриті, в яких повністю або частково зруйновані внутрішні стіни (перегородки), перекриття; залишки від зруйнованих конструктивних частин будинку знаходяться у тих же приміщеннях.

В деяких квартирах зменшені вхідні дверні прорізи, шляхом часткового закладення цеглою та встановлені нові металеві двері. Дах частково зруйнований (провалений). Також, в окремих квартирах мешкають невідомі люди, які документів про право власності не надали.

Суд звертає увагу, що управлінням охорони культурної спадщини зазначено, що станом на дату огляду орган охорони культурної спадщини не погоджував науково-проектну документацію та не надавав дозвіл на виконання будь-яких робіт на вказаному об'єкті.

При цьому, статтею 30 Закону №1805-ІІІ передбачено, що орган охорони культурної спадщини зобов'язаний заборонити будь-яку діяльність, що становить загрозу пам'ятці.

Цією ж статтею регламентовано, що орган місцевого самоврядування, на території якого знаходиться пам'ятка зобов'язаний негайно повідомити орган охорони культурної спадщини про створювану загрозу пам'ятці, однак на адресу органу охорони культурної спадщини таких звернень не надходило.

В зв'язку з виявленими в ході огляду обставинами, орган охорони культурної спадщини звернувся з листом від 19.06.2015 року №066-2044 до Департаменту житлово-комунальної інфраструктури з проханням надати список власників житлових та нежитлових приміщень будинку для вжиття заходів реагування.

Крім того, 22.06.2015 року листом №066-2061 орган охорони культурної спадщини звернувся до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві з інформаційними запитами до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, для встановлення фактичних власників будинку чи його частин.

В подальшому, 17.12.2015 року Департамент звернувся до Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації листом №060-7209, в якому просив надати актуалізовану інформацію із підтверджуючими документами на право власності (управління, користування) для можливості подальшого реагування Департаменту в межах повноважень.

За результатами розгляду даного листа на адресу Департаменту надійшов лист №109/02/31-11708 від 28.12.2015 року, в якому повідомлено, що дана будівля перебуває на балансі в ОСББ «Богдана Хмельницького 12-14».

Департаментом було погоджено реставраційне завдання за замовленням ОСББ «Богдана Хмельницького, 12-14».

Представник відповідача зазначив, що 18.02.2016 року працівниками Департаменту культури було проведено огляд пам'ятки з фотофіксацією, за результатами якого було встановлено, що у дворі під одним із вікон другого поверхів здійснювалось навантаження будівельного сміття у машину «Камаз» (державний №АА 1606 КА), завантаження здійснювалось чоловіками у робочому одязі. Також на об'єкті були присутні три особи, які керували зазначеним процесом. При цьому, Департаментом не надавався дозвіл на виконання будь-яких робіт на вказаному об'єкті.

За наслідками огляду встановлено порушення ч.ч. 1, 2 і 4 ст. 24, абз. 2, ч. 1 ст. 26 Закону, про що складено акт огляду пам'ятки з доказами фотофіксації від 18.02.2016 року, копії яких наявні в матеріалах справи.

В подальшому, 25.02.2016 року було здійснено огляд пам'ятки після обвалу, за наслідками якого складено відповідний акт огляду пам'ятки.

Крім того, 25.02.2016 року Департаментом надіслано лист за №060-1261 на адреси установ, які можуть володіти інформацією стосовно замовників чи виконавців робіт та причин обвалу. В цьому ж листі наголошено, що з червня 2015 року Департамент намагається встановити власників приміщень, замовників чи виконавців.

Судом встановлено, що за фактом встановлених порушень Департаментом видано припис від 26.02.2016 року №294/п та акт про вчинення правопорушення від 26.02.2016 року №122.

Водночас, матеріалами справи підтверджується, що 26.02.2016 року на адресу Департаменту надійшов лист від ТОВ «КВВ Проект», в додаток до якого додано частину реставраційного завдання «Попередні роботи: протиаварійні та консерваційні роботи».

Крім того, з метою встановлення осіб власників приміщень в будинку пам'ятці, що обвалився, 29.02.2016 Департаментом надіслано запити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

З інформаційних довідок від 29.02.2016 року за №№54199895, 54201117, 54202083, 54202321, 54202609, 54202920, копії яких наявні в матеріалах справи, стало відомо, що квартири №№ 2, 4, 5, 7, 8, належать позивачу на праві власності.

Відповідно до ст. 1 Закону №1805-ІІІ охорона культурної спадщини - система правових, організаційних, фінансових, матеріально-технічних, містобудівних, інформаційних та інших заходів з обліку (виявлення, наукове вивчення, класифікація, державна реєстрація), запобігання руйнуванню або заподіянню шкоди, забезпечення захисту, збереження, утримання, відповідного використання, консервації, реставрації, ремонту, реабілітації, пристосування та музеєфікації об'єктів культурної спадщини.

Згідно ст. 30 Закону №1805-ІІІ органи охорони культурної спадщини зобов'язані заборонити будь-яку діяльність юридичних або фізичних осіб, що створює загрозу пам'ятці або порушує законодавство, державні стандарти, норми і правила у сфері охорони культурної спадщини.

Приписи органів охорони культурної спадщини є обов'язковими для виконання всіма юридичними та фізичними особами.

Як уже зазначалось, Департаментом культури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) складено припис №294/П від 26.02.2016 року, яким вимагалось від ТОВ «Фонд досліджень та розвитку» укласти з Департаментом охоронний договір на частину пам'ятки, яка знаходиться у власності ТОВ «Фонд досліджень та розвитку»; забезпечити приведення відповідної частини пам'ятки до належного стану (змінити вид або спосіб її використання) та з цією метою, в десятиденний термін з дати отримання припису, надати до Департаменту на розгляд у встановленому порядку науково-проектну документацію з консервації, реставрації, реабілітації, ремонту, пристосування вказаної пам'ятки.

При цьому, відповідно до п.1 ст. 26 Закону №1805-ІІІ консервація, реставрація, реабілітація, музеєфікація, ремонт, пристосування пам'яток місцевого значення здійснюються за наявності письмового дозволу органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції, на підставі погодженої з ними науково-проектної документації.

Відповідальність юридичних осіб за порушення законодавства про охорону культурної спадщини передбачена ст. 44 Закону №1805-ІІІ.

Так, відповідний орган охорони культурної спадщини накладає на юридичну особу, яка є власником або уповноваженим ним органом чи замовником робіт, такі фінансові санкції:

за недодержання вимог щодо захисту, збереження, утримання, використання, реставрації, реабілітації пам'яток, у тому числі тих вимог, що передбачені охоронними договорами, умисне доведення їх до стану руйнації - у розмірі від тисячі до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

за ухилення власника пам'ятки або уповноваженого ним органу від підписання охоронного договору або за порушення ним режиму використання пам'ятки - у розмірі від ста до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд звертає увагу, що листом від 12.03.2016 року №055-2219, копія якого наявна в матеріалах справи, Департамент архітектури та містобудування виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) повідомив, що ним було надано погодження на проведення реставраційних робіт замовникам: ОСББ «Богдана Хмельницького, 12-14» та ТОВ «Поступ».

Водночас, позивач за погодженням документації на проведення робіт в належній йому частині майна до органів влади не звертався, що спростовує доводи позивача про вжиття ним всіх визначених законодавством заходів реагування з метою збереження частини пам'ятки, що йому належить.

Крім того, з метою повного та всебічного реагування в межах повноважень, Департамент звернувся листом від 14.03.2016 року №060-1705 до слідчого управління Головного управління у місті Києві Національної поліції України, з метою підтвердження даних щодо власників приміщень, де стався обвал перекриттів, замовників та виконавців робіт.

20.04.2016 року за вхідним №060/2979 на адресу Департаменту надійшли копії матеріалів кримінального провадження №0002474 від 25.02.2016 року за фактом порушення вимог законодавства та інших нормативно-правових актів, для врахування під час проведення перевірки дотримання законодавства про охорону культурної спадщини, копії яких містяться в матеріалах справи.

В той же час, серед наданих документів наявний договір підряду від 11.01.2016 №11-01/16 (додається), який було укладено між Позивачем та ТОВ «КВВ Строй», де останній виступає підрядником.

Наведене в сукупності свідчить, що укладаючи договори купівлі-продажу на належні йому квартири, позивач не отримував погодження органу охорони культурної спадщини, що суперечить статті 18 Закону. Крім того, укладаючи іпотечний договір з банком, позивач не отримав погодження в органі охорони культурної спадщини.

Позивачем всупереч статті 23 Закону №1805-ІІІ та пункту 2 Порядку укладення охоронних договорів на пам'ятки культурної спадщини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 № 1768, не виконано імперативне зобов'язання в частині не пізніше ніж через один місяць з моменту отримання пам'ятки чи її частини у власність або у користування, не було укладено охоронний договір з відповідним органом охорони культурної спадщини.

Укладення позивачем договору підряду від 11.01.2016 № 11-01/16 з підрядником ТОВ «КВВ Строй» до дати погодження науково-проектної документації, свідчить про порушення статтей 24 та 26 Закону №1805-ІІІ.

Оскільки матеріали справи містять докази виконання робіт підрядником - ТОВ «КВВ Строй» за замовленням позивача, суд приходить до висновку, що твердження позивача про добросовісне виконання пам'яткоохоронного законодавства не відповідає дійсності та не підтверджується належними доказами.

Крім того, суд зазначає, що постанова про накладання фінансових санкцій застосована до позивача на підставі наявних фактів порушень пам'яткоохоронного законодавства в межах об'єктів, що належать на праві власності саме позивачу.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням наведеного в сукупності, суд приходить до висновку, що при прийнятті оскаржуваної постанови відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, оскільки у позивача на момент проведення огляду вказаного об'єкту культурної спадщини відсутній дозвіл на проведення робіт на пам'ятках місцевого значення, не укладено охоронний договір, що свідчить про порушення законодавства про охорону культурної спадщини.

Відповідно до ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень покладений на нього обов'язок доказування правомірності оскаржуваного постанови виконав у повному обсязі.

За таких обставин, Окружний адміністративний суд міста Києва, за правилами, встановленими ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст. 94 КАС України визначено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Зважаючи, що суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог повністю, підстави для присудження на користь позивача здійснених судових витрат, з урахуванням вимог ст. 94 КАС України, відсутні.

Керуючись ст.ст. 71, 86, 94, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Фонд дослідження та розвитку» відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Повний текст постанови складений 01.06.2016 року.

Суддя Є.В. Аблов