Справа № 826/6309/13-а
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2016-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2016 року м. Київ К/800/50673/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі

суддів: Леонтович К.Г., Смоковича М.І., Сороки М.О.,

розглянувши у попередньому розгляді касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2015 року у справі №826/6309/13-а за позовом непідприємницького товариства „Відкритий недержавний пенсійний фонд „ВСІ" до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, уповноважена особа фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства „Банк „Таврика" ОСОБА_1 про визнання дії протиправними, зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2013 року непідприємницьке товариство „Відкритий недержавний пенсійний фонд „ВСІ" звернулося в суд з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просило: визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства „Банк „Таврика" ОСОБА_1 та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо неповернення непідприємницькому товариству „Відкритий недержавний пенсійний фонд „ВСІ" пенсійних активів у розмірі 2 310 351,45 грн., розміщених у ПАТ „Банк „Таврика" згідно договору банківського вкладу №698 від 29.07.2010 року; зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства „Банк „Таврика" ОСОБА_1 та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повернути непідприємницькому товариству „Відкритий недержавний пенсійний фонд „ВСІ" пенсійні активи у розмірі 2 310 351,45 грн., розміщені у ПАТ „Банк „Таврика" згідно договору банківського вкладу №698 від 29.07.2010 року.

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 06 серпня 2013 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2013 року рішення суду першої інстанції скасоване, позов задоволений частково. Визнана протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо неповернення пенсійних активів у розмірі 2 310 351 грн. 45 коп., розміщених у публічному акціонерному товаристві „Банк „Таврика" згідно договору банківського вкладу від 29.07.2010 року № 698. Зобов'язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повернути непідприємницькому товариству „Відкритий недержавний пенсійний фонд ВСІ" пенсійні активи у розмірі 2 310 351 грн. 45 коп., розміщених у публічному акціонерному товаристві „Банк „Таврика" згідно договору банківського вкладу від 29.07.2010 року № 698. Провадження у справі в частині позовних вимог, пред'явлених до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Банк "Таврика" ОСОБА_1 - закрите.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23 квітня 2014 року постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2013 року залишена без змін.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до суду апеляційної інстанції про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2013 року.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2015 року заява Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2013 року залишена без задоволення, а постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2013 року без змін.

Не погоджуючись з ухваленим по справі рішенням Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами від 16 жовтня 2013 року, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування ухвали апеляційного суду, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що підставою перегляду за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2013 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб зазначає ту обставину, що рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 13 березня 2013 року по справі №21597/13, яке в свою чергу, на думку заявника, стало підставою для прийняття постанови щодо перегляду якої подана заява, було змінено у мотивувальній частині рішенням апеляційного суду міста Києва від 12.03.2014 у справі №22-ц/796/2821/2014.

Так рішенням апеляційного суду міста Києва від 12 березня 2014 року по вищевказаній справі було виключено з мотивувальної частини рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 13 березня 2013 року висновки суду, розміщені на сторінці 2 абзаци 16-18, а саме: „Постанова Національного банку України № 548 від 20.12.2012 року є підзаконним нормативним актом, який не тільки обмежує права вкладника на повернення вкладу, а й протирічить ч. 2 ст. 1060 ЦК України. Також, згідно ст. 56 Закону України „Про Національний банк України", нормативно-правові акти НБУ підлягають обов'язковій реєстрації в Міністерстві юстиції України. Встановлено, що постанова № 548 - не має юридичної сили, оскільки, не зареєстрована в Міністерстві юстиції України". В решті рішення залишене без змін.

Суд апеляційної інстанції залишаючи без задоволення заяву Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2013 року виходив з того, що вказана заявником обставина не є нововиявленою в розумінні ст.245 КАС України.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками суду апеляційної інстанції виходячи з наступного.

Згідно обставин справи предметом спору є правомірність бездіяльності уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства „Банк „Таврика" ОСОБА_1 та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо неповернення непідприємницькому товариству „Відкритий недержавний пенсійний фонд „ВСІ" пенсійних активів у розмірі 2 310 351,45 грн., розміщених у ПАТ „Банк „Таврика" згідно договору банківського вкладу №698 від 29.07.2010 року.

Заява про перегляд постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2013 року за нововиявленими обставинами обґрунтована тим, що рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 13 березня 2013 року по справі №2-1597/13, було змінене у мотивувальній частині рішенням Апеляційного суду міста Києва від 12.03.2014 у справі №22-ц/796/2821/2014.

Вказані обставини на думку заявника свідчать про наявність передбачених ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України підстав для перегляду рішення суду першої інстанції по даній справі за нововиявленими обставинами.

Стаття 245 КАС України передбачає, що постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у зв'язку з нововиявленими обставинами. Підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути.

Таким чином, перегляд судового рішення, яке набрало законної сили, з підстави, передбаченої пунктом 4 частини 2 статті 245 КАС України, допускається у разі, якщо в основу судового рішення, яке переглядається, було покладене інше судове рішення, яке у подальшому було скасоване. При цьому, у разі, якщо б згаданого іншого рішення суду не існувало, чи результати судового розгляду були б інакші, це би вірогідно вплинуло на результати розгляду даної справи.

Разом з тим, судом апеляційної інстанції вірно зазначено, що наведені заявником обставини для скасування постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2013 року, не є нововиявленими обставинами в розумінні ст. 245 КАС України, оскільки пункт 4 частини 2 статті 245 КАС України пов'язує відповідний перегляд судового рішення не із зміною іншого судового рішення, а з його скасуванням.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення, і яка об'єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду. Всупереч вказаному, таких обставин заявник суду не навів, як і не надав належних доказів на підтвердження існування безпосереднього взаємозв'язку між обставинами, на які посилається Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в поданій заяві та обов'язком по поверненню пенсійних активів Непідприємницького товариства „Відкритий недержавний пенсійний фонд „ВСІ".

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав перегляду за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2013 року, оскільки вказані заявником обставини не є нововиявленими відповідно до п.4 ч.2 ст.245 КАС України.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав задоволення заяви Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2013 року.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судом апеляційної інстанції винесене законне і обґрунтоване рішення, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відхилити.

Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: