Справа № 813/5565/14
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2016-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2016 р. Справа № 876/9898/14

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Качмара В.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 15.09.2014 року у справі за позовом Державної податкової інспекції у Пустомитівському районі Головного управління Міндоходів у Львівській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення коштів з рахунків у банках, -

ВСТАНОВИЛА :

Державна податкова інспекція у Пустомитівському районі Головного управління Міндоходів у Львівській області 07.08.2014року звернулась до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення коштів з рахунків у банках у розмірі 63111,45 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що відповідач має податковий борг в сумі 63111,45 грн., який виник внаслідок несплати у передбачений законом строк узгодженого зобов'язання з податку на додану вартість.

Оскаржуваною постановою Львівського окружного адміністративного суду від 15.09.2014 року -позов задоволено.

У поданій апеляційній скарзі відповідач просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує, тим, що при прийнятті оскаржуваного рішення керувався положенням ст.95 Податкового кодексу. Згідно п.95.2. ст.95 стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Позивач не дотримався цієї норми і завчасно подав позовну заяву, адже податкова вимога від 03.06.2014р. була вручена 11.06.2014р. і з урахуванням 60 календарних днів право на стягнення наступає лише після 11.08.2014р., а ухвала про відкриття скороченого провадження в адміністративній справі була ухвалена 11.08.2014р.

Подання про стягнення коштів за податковим боргом, внесене раніше, ніж минуло 60 днів із дня надіслання податкової вимоги платникові податків, підлягає залишенню без руху з наданням заявникові строку не більше ніж 24 години для усунення недоліків, як це передбачено частиною третьою статті 1833 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому невиконання вимог суду, тобто ненадання податковим органом доказів спливу 60 днів з дня направлення податкової вимоги, є підставою для повернення подання заявникові згідно з частиною третьою статті 183 3 Кодексу адміністративного судочинства України. Зазначене зумовлено тим, що подання підлягає поверненню в разі недотримання заявником вимог частини другої статті 183 Кодексу адміністративного судочинства України, у тому числі вимог щодо настання строку внесення подання, встановленого цією частиною розглядуваної статті (Лист Вищий адміністративний суд, від 22.04.2011р. № 571/11/13-11 "Щодо особливостей провадження у справах за зверненнями органів державної податкової служби»).

Сторони по справі належним чином судом були повідомлені, однак з невідомих для суду причин не з'явилися в зал судового засідання, а тому відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що виходячи із системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, беручи до уваги ту обставину, що суму заборгованості до державного бюджету у розмірі 63111,45 грн. відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив, наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується доказами, що містяться у матеріалах справи та те, що доказів погашення відповідачем зазначеної заборгованості на день прийняття рішення не надано, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права.

ФО-П ОСОБА_1 16.01.2004 року зареєстрований як фізична особа-підприємець, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та відповідно до п. 15.1 ст. 15, пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України є платником податків та зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом. Відповідач перебуває на податковому обліку в ДПІ у Пустомитівському районі з 19.11.2007 року за № 14779, що підтверджується довідкою про взяття на облік платника податків від 20.03.2009 року № 211.

27.05.2011 року позивачем на підставі акта про результати документальної позапланової перевірки № 237/172/НОМЕР_1 від 05.05.2011 року прийнято податкове повідомлення - рішення № , яким визначено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість за основним платежем - 50489,40 грн, за штрафною санкцією 12622,35 грн, а загалом збільшено грошові зобов'язання на суму 63111,45 грн.

ФО-П ОСОБА_1 оскаржив зазначене податкове повідомлення-рішення в судовому порядку.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 11.01.2014 року в адміністративній справі № 2а-11519/11/1370, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2014 року, у задоволенні позову ФО-П ОСОБА_1 до ДПІ у Пустомитівському районі Львівської області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення № - відмовлено. Постанова набрала законної сили.

У зв'язку з несплатою відповідачем у встановлені строки податкового зобов'язання, ДПІ у Пустомитівському районі надіслано податкову вимогу від 03.06.2014 року №1814-25 на суму 63111,45 грн, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Заборгованість відповідача по платежах до бюджету станом на 07.08.2014 року становить 63111,45 грн, що підтверджується довідкою про суми податкового боргу платника податків від 07.08.2014 року № 8199/10/20-0032.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим же Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 цього ж Кодексу, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим же Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пп. 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно п. 57.3 ст. 57 цього ж Кодексу, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у пп. 54.3.1 - 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього ж Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим же Кодексом, а також іншими законодавчими актами (ст. 87).

Орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності (п. 95.1 ст. 95).

Пунктом 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України передбачено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За вищезазначених обставин, виходячи із системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, беручи до уваги ту обставину, що суму заборгованості до державного бюджету у розмірі 63111,45 грн відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив, наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується доказами, що містяться у матеріалах справи та те, що доказів погашення відповідачем зазначеної заборгованості на день прийняття рішення не надано, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

А тому висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного колегія судів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 200 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

постанову Львівського окружного адміністративного суду від 15.09.2014 року у справі № 813/5565/14 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду у порядку адміністративного судочинства протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.В. Ніколін

Судді О.М. Гінда

В.Я. Качмар