Справа № 826/12371/14
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2016-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" травня 2016 р. К/800/9522/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів: головуючого судді Юрченко В.П., суддів: Бухтіярової І.О., Голубєвої Г.К., розглянувши в порядку письмового провадження
касаційну скаргуДержавної податкової інспекції у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м. Києві
на постановуОкружного адміністративного суду міста Києва від 30.06.2014
та ухвалуКиївського апеляційного адміністративного суду від 10.02.2015
у справі №826/12371/14
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Укрелектросервіс і буд»
доДержавної податкової інспекції у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м. Києві
провизнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.06.2014, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.02.2015, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрелектросервіс і буд» до Державної податкової інспекції у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м. Києві задоволено, визнано протиправними дії відповідача щодо складання акту «Про результати документальної позапланової перевірки ТОВ «Укрелектросервіс і Буд» (код за ) з питань правильності нарахування, повноти та своєчасності внесення до бюджету податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ «НВП «Газсервіс» (), ТОВ «ЮЖЕНЕРГОМАШ» (), ТОВ ПП «Тісо» (), ТОВ «ВІЧНЕ-МІСТО ТЕРМ» (), ТОВ «ІЗОДРОМ» () та ТОВ«ДОНБАСТЕПЛОІЗОЛ» () за період з 01.03.2014р. по 31.03.2014р. від 18.08.2014р. №396/26-53-22-04-21/37099050, та зобов'язано податковий орган вилучити з бази даних Податковий блок - «Аналітична система. Перегляд результатів співставлення. Дані результатів перевірок» дані, які вносились за результатами складання цього акту.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки вважає, що постанову та ухвалу було прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 18 серпня 2014 року відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрелектросервіс і Буд» з питань правильності нарахування, повноти та своєчасності внесення до бюджету податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ «НВП «Газсервіс» (), ТОВ «ЮЖЕНЕРГОМАШ» (), ТОВ ПП «Тісо» (), ТОВ «ВІЧНЕ- МІСТО ТЕРМ» (), ТОВ «ІЗОДРОМ» () та ТОВ «ДОНБАСТЕПЛОІЗОЛ» ()р за період з 01.03.2014р. по 31.03.2014 від 18.08.2014р. №396/26-53-22-04-21/37099050.

За результатами перевірки складено акт від 18.08.2014р. №396/26-53-22-04-21/3709905 «Про результати документальної позапланової перевірки ТОВ «Укрелектросервіс і Буд» (код за ) з питань правильності нарахування, повноти та своєчасності внесення до бюджету податку на додану вартість по взаємовідносинах з вказаними вище контрагентами за період з 01.03.2014р. по 31.03.2014р., у висновках якого зазначено про відсутність об'єктів оподаткування по операціях з придбання товарів (послуг) у ТОВ «Брокімпорт» та у ТОВ «Л.К.О.» та по операціях продажу цих товарів підприємствам - покупцям - ТОВ «НВП «ГАЗСЕРВІС», ТОВ «ЮЖЕНЕРГОМАШ», ПП «ТІСО», ТОВ «ВІЧНЕ - МІСТО ТЕРМ», ТОВ «ІЗОДРОМ» та ТОВ «ДОНБАСТЕПЛОІЗОЛ» у розумінні ст. 134 р. ІІІ Податкового кодексу України.

Задовольняючи позовні вимоги, суди виходили з протиправності дій податкового органу щодо складання акту перевірки та відсутності підстав для внесення відповідачем коригувань до АІС «Податковий блок» на підставі складеної відповідачем податкової інформації та наявність підстав для відновлення в зазначеній системі показників податкової звітності.

Судова колегія касаційної інстанції вважає висновки судів першої та апеляційної інстанцій передчасними, виходячи з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо компетенції контролюючих органів, повноважень і обов'язків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальності за порушення податкового законодавства, урегульовані Податковим кодексом України.

Згідно пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (підпункт 62.1.2 пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України).

Відповідно до статті 71 Податкового кодексу України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - це комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Згідно з приписами підпункту 72.1.1 пункту 72.1 статті 72 ПК для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема: від платників податків та податкових агентів, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов'язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків.

Відповідно до статті 74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (пункт 74.1); зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань (пункт 74.2).

Тобто, включення суб'єктом владних повноважень до бази даних податкової інформації не створює жодних перешкод для діяльності платника податку.

Зважаючи на викладене, дії контролюючого органу щодо складання акту перевірки, внесення до електронних баз даних змін показників податкової звітності суб'єктів господарювання в частині податкового кредиту та податкових зобов'язань, зокрема, без прийняття податкових повідомлень-рішень, не породжують правових наслідків для платників податків та не порушують їхні права, оскільки розміщена в цій системі інформація є службовою та використовується податковими органами для обробки зібраної інформації в автоматичному режимі (використовується для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань) з метою здійснення податкового контролю.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду України 09 грудня 2014 року справа №21-511а14, від 03 листопада 2015 року справа №21-99а15 та від 17 листопада 2015 року справа №21-4133а15.

Водночас суди першої та апеляційної інстанцій зазначеному оцінки не надали та не перевірили чи оскаржувані дії відповідача щодо формування висновків в акті перевірки та внесення на підставі такого акту змін до автоматизованих систем порушує права та законні інтереси позивача в сфері публічно-правових відносин.

Крім того, зробивши висновок щодо протиправності дій податкового органу щодо складання акту перевірки, суди встановили факт проведення невиїзної перевірки та застосували відповідні їм правовідносини, в той час, як фактично податковим органом проведено виїзну перевірку.

Вказані обставини та фактичні дані залишилися поза межами дослідження судами першої та апеляційної інстанцій, що, з урахуванням повноважень касаційного суду (які не дають касаційній інстанції права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні), виключає можливість перевірити правильність висновків судів попередніх інстанцій в цілому по суті спору.

Під час нового розгляду справи суду слід взяти до уваги викладене в цій ухвалі, встановити наведені у ній обставини, що входять до предмета доказування у даній справі, для чого в разі необхідності зобов'язати сторони надати докази, яких не буде вистачати для з'ясування цих обставин, або ж витребувати такі докази у інших осіб, в яких вони можуть знаходитися; дати правильну юридичну оцінку встановленим обставинам та постановити рішення відповідно до вимог статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та(або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на викладене, а також враховуючи той факт, що судами попередніх інстанцій на підставі належних та допустимих доказів не було з'ясовано належним чином обставини справи, в той час як їх встановлення впливає на правильність вирішення спору, ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 220, 223, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м. Києві - задовольнити частково, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.06.2014 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10.02.2015 - скасувати.

Справу направити на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Ухвала набирає законної сили у порядку та строки, передбаченні статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.П.Юрченко
Судді Г.К.Голубєва
І.О.Бухтіярова