Справа № 638/8510/16-а
Суддя: Федосенко В. В.
Дата ухвалення: 2016-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 638/8510/16-а
Провадження № 2-а/638/273/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2016 року року

07 червня 2016 року. Дзержинський районний суд міста Харкова

у складі: головуючого судді - Федосенко В.В.

при секретарі - Прядко Н.І.

за участі перекладача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду міста Харкова справу за адміністративним позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області до громадянина Соціалістичної Республіки Вєтнам ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 про примусове видворення з України, -

ВСТАНОВИВ:

позивач, Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області, звернувся до суду з зазначеною заявою до громадянина Соціалістичної Республіки Вєтнам ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в якому просив видворити відповідача за межі України в примусовому порядку.

В обґрунтування заявленого позову зазначив, що відповідач перебуває на території України з порушенням Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». 08.04.2016 року співробітниками Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області був виявлений громадянин Соціалістичної Республіки Вєтнам ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,НОМЕР_1, виданий 19.06.2008 року дійсний до 19.06.2018 року, який знаходиться на території України незаконно. На територію України громадянин Соціалістичної Республіки Вєтнам ОСОБА_1, прибув у 2001 році через пункт пропуску "Бориспіль" з метою працевлаштування в Україні.

За порушення правил перебування іноземних громадян на території України громадянин Соціалістичної Республіки Вєтнам ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, був притягнутій до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 203 КУпАП (адміністративний протокол ПР МХК 112394 від 07.04.2016).

Як встановлено зі слів громадянина Соціалістичної Республіки Вєтнам ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, перебуваючи в Україні, законного джерела існування, прямих родичів на території України, власності, коштів, він не має.

Згідно до частини 3 статті 3 розділу 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства зобов'язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно- правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала та просив їх задовольнити, на підставах, викладених в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що дійсно він знаходиться на території України без законних підстав.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 08.04.2016 року співробітниками Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області був виявлений громадянин Соціалістичної Республіки Вєтнам ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_1, виданий 19.06.2008 року дійсний до 19.06.2018 року, який знаходиться на території України незаконно. На територію України громадянин Соціалістичної Республіки Вєтнам ОСОБА_1, прибув у 2001 році через пункт пропуску "Бориспіль" з метою працевлаштування в Україні.

За порушення правил перебування іноземних громадян на території України громадянин Соціалістичної Республіки Вєтнам ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, був притягнутій до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 203 КУпАП (адміністративний протокол ПР МХК 112394 від 07.04.2016).

Встановлено, що громадянин Соціалістичної Республіки Вєтнам ОСОБА_1, перебуваючи в Україні, законного джерела існування, прямих родичів на території України, власності, коштів, він не має.

Судом також встановлено, що стосовно відповідача 04 травня 2016 року було прийнято рішення щодо примусового повернення його за межі України, але у зазначений в рішенні термін до 14 травня 2016 року громадянин Соціалістичної Республіки Вєтнам ОСОБА_1 територію України не залишив.

Згідно до частини 3 статті 3 розділу I Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства зобов'язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до частини 1 стаття 9 розділу II Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в'їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Частиною 1 статті 16 розділу II зазначеного вище Закону передбачено, що реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в'їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону.

Частиною 15 стаття 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які в'їхали в Україну на інших законних підставах, не передбачених частинами 2 - 14 цієї статті, вважаються такими, які тимчасово перебувають на території України на законних підставах на період наданого візою дозволу на в'їзд або на період, встановлений законодавством чи міжнародним договором України.

Згідно частини 4 статті 4 вищевказаного Закону передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які відповідно до закону прибули в Україну для працевлаштування та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період роботи в Україні.

Відповідно до частини 1 стаття 21 розділу II Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», в'їзд в Україну, перебування на території України та транзитний проїзд через територію України іноземців та осіб без громадянства здійснюється за наявності достатнього фінансового забезпечення або наявності можливості отримати таке забезпечення законним способом на території України. Порядок підтвердження достатнього фінансового забезпечення та його розмір встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Абзацом статті 21 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» зазначено, що перетинання державного кордону у разі в'їзду в Україну або транзитний проїзд через територію України громадянами держав, перелік яких зазначено у додатку 5, та особами без громадянства, які постійно проживають у зазначених державах, здійснюються після подання ними підтвердження фінансового забезпечення свого перебування в Україні, транзитного проїзду через територію України та виїзду за межі України.

Згідно до п. 14 ст. 1 Закону вищезазначеного Закону нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України;

Відповідно до ч. 1 статті 23 розділу III Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону.

Пунктом 2 статті 25 цього Закону передбачено, що «…іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов'язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв'язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій».

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» - Іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України.

Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Відповідно до частини 1 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» - Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Відповідно до частини 2 статті 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України.

Таким чином, суд вважає встановленим той факт, що іноземний громадянин знаходиться на території України незаконно, ухиляється від виїзду з України, законних підстав перебування його на території України судом не встановлено, у зв'язку з чим суд вважає заявлені позовні вимоги законними та обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки є обґрунтовані підстави вважати, що відповідач ухилятиметься від виїзду з території України в добровільному порядку, про що свідчить порушення чинного законодавства України, відсутність документа на право перебування в Україні та коштів, на підставі яких він може самостійно покинути територію України, а також відсутність у нього законних підстав перебування та проживання на території України.

Таким чином, адміністративний позов підлягає задоволенню.

На підставі п.5) ч.2 ст. 256 КАС України - суд, який прийняв постанову, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в постанові звернути до негайного виконання постанову про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

На підставі ст. ст. 23-25, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та керуючись ст. ст. 18, 162, 163, 183-5, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області до громадянина Соціалістичної Республіки Вєтнам ОСОБА_1 про примусове видворення іноземного громадянина з України - задовольнити.

Примусово видворити громадянина Соціалістичної Республіки Вєтнам ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця Соціалістичної Республіки Вєтнам, постійно проживаючого вСоціалістичній Республіці Вєтнам - за межі території України.

Постанову звернути до негайного виконання.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 185-187 цього Кодексу, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

У разі відкладення складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: Федосенко В.В.