Справа № 2а/0470/4807/12
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2016-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2016 року м. Київ К/800/48497/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі суддів:

Чалого С.Я.

Гончар Л.Я.

Донця О.Є.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства "ЄВРАЗ СУХА БАЛКА" на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2013 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю " Торговий дім "ЄвразРесурс" Україна" до Дніпропетровської митниці Міндоходів, третя особа Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про скасування рішень,-

в с т а н о в и л а :

У квітні 2012 року товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Євразресурс» Україна» звернулося до суду з позовом, з урахуванням збільшення позовних вимог, до Дніпропетровської митниці, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області про:

- визнання протиправними та скасування карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №110010000/2/00408 від 21.03.2012 року, №110010000/2/00432 від 23.03.2012 року, №110010000/2/00433 від 23.03.2012 року, №110010000/2/00434 від 23.03.2012 року, №110010000/2/00467 від 26.03.2012 року, №110010000/2/00499 від 28.03.2012 року, №110010000/2/00500 від 28.03.2012 року, №110010000/2/00522 від 31.03.2012 року, №110010000/2/00529 від 02.04.2012 року, №110010000/2/00530 від 02.04.2012 року, №110010000/2/00534 від 03.04.2012 року, №110010000/2/00542 від 03.04.2012 року, №110010000/2/00549 від 03.04.2012 року, №110010000/2/00550 від 03.04.2012 року, №110010000/2/00553 від 04.04.2012 року, №110010000/2/00565 від 05.04.2012 року, №110010000/2/00577 від 06.04.2012 року, №110010000/2/00566 від 06.04.2012 року, №110010000/2/00567 від 06.04.2012 року, №110010000/2/00580 від 09.04.2012 року, №110010000/2/00582 від 09.04.2012 року, №110010000/2/00583 від 09.04.2012 року, №110010000/2/00595 від 10.04.2012 року, №110010000/2/00615 від 12.04.2012 року, №110010000/2/00641 від 16.04.2012 року, №110010000/2/00642 від 16.04.2012 року, №110010000/2/00651 від 18.04.2012 року, №110010000/2/00662 від 19.04.2012 року, №110010000/2/00668 від 20.04.2012 року, №110010000/2/00677 від 23.04.2012 року, №110010000/2/00684 від 23.04.2012 року, №110010000/2/00696 від 25.04.2012 року, №110010000/2/00705 від 26.04.2012 року, №110010000/2/00719 від 30.04.2012 року, №110010000/2/00720 від 03.05.2012 року, №110010000/2/00721 від 03.05.2012 року, №110010000/2/00726 від 04.05.2012 року, №110010000/2/00729 від 07.05.2012 року, №110010000/2/00730 від 07.05.2012 року, №110010000/2/00731 від 07.05.2012 року, №110010000/2/00772 від 18.05.2012 року, №110010000/2/00779 від 21.05.2012 року, №110010000/2/00780 від 21.05.2012 року, №110010000/2/00781 від 21.05.2012 року, №110010000/2/00789 від 23.05.2012 року, №110010000/2/00790 від 24.05.2012 року, №110010000/2/00791 від 24.05.2012 року, №110010000/2/00798 від 24.05.2012 року, №110010000/2/00800 від 25.05.2012 року, №110010000/2/00806 від 27.05.2012 року, №110010000/2/00807 від 27.05.2012 року, №110010000/2/00808 від 27.05.2012 року, №110010000/2/00811 від 28.05.2012 року, №110010000/2/00814 від 28.05.2012 року, №110010000/2/00816 від 29.05.2012 року, №110010000/2/00819 від 29.05.2012 року, №110010000/2/00828 від 31.05.2012 року, №110010000/2/00827 від 31.05.2012 року, №110010000/2/00845 від 05.06.2012 року, №110010000/2/00846 від 05.06.2012 року, №110010000/2/00847 від 05.06.2012 року, №110010000/2/00848 від 05.06.2012 року, №110010000/2/00850 від 06.06.2012 року, №110010000/2/00851 від 06.06.2012 року, №110010000/2/00852 від 06.06.2012 року, №110010000/2/00859 від 08.06.2012 року, №110010000/2/00876 від 13.06.2012 року, №110010000/2/00877 від 13.06.2012 року, №110010000/2/00885 від 18.06.2012 року, №110010000/2/00886 від 18.06.2012 року, №110010000/2/00899 від 20.06.2012 року, №110010000/2/00904 від 20.06.2012 року, №110010000/2/00931 від 24.06.2012 року, №110010000/2/00932 від 24.06.2012 року, №110010000/2/00933 від 24.06.2012 року, №110010000/2/00934 від 24.06.2012 року, №110010000/2/00935 від 25.06.2012 року, №110010000/2/00939 від 25.06.2012 року, №110010000/2/00942 від 26.06.2012 року, №110010000/2/00961 від 26.06.2012 року, №110010000/2/00962 від 26.06.2012 року, №110010000/2/00963 від 26.06.2012 року, №110010000/2/00964 від 26.06.2012 року, №110010000/2/00975 від 30.06.2012 року, №110010000/2/00982 від 02.07.2012 року, №110010000/2/00983 від 02.07.2012 року, №110010000/2/00991 від 03.07.2012 року, №110010000/2/00994 від 03.07.2012 року, №110010000/2/01000 від 04.07.2012 року, №110010000/2/01001 від 04.07.2012 року, №110010000/2/01002 від 04.07.2012 року, №110010000/2/01009 від 06.07.2012 року, №110010000/2/01018 від 09.07.2012 року, №110010000/2/01046 від 15.07.2012 року, №110010000/2/01047 від 15.07.2012 року, №110010000/2/01058 від 18.07.2012 року, №110010000/2/01063 від 19.07.2012 року, №110010000/2/01064 від 19.07.2012 року, №110010000/2/01079 від 22.07.2012 року, №110010000/2/01080 від 22.07.2012 року, №110010000/2/01084 від 23.07.2012 року, №110010000/2/01085 від 23.07.2012 року, №110010000/2/01091 від 24.07.2012 року, №110010000/2/01092 від 24.07.2012 року, №110010000/2/01098 від 24.07.2012 року, №110010000/2/01101 від 24.07.2012 року, №110010000/2/01109 від 26.07.2012 року, №110010000/2/01118 від 27.07.2012 року, №110010000/2/01121 від 29.07.2012 року, №110010000/2/01122 від 29.07.2012 року, №110010000/2/01124 від 29.07.2012 року, №110010000/2/01125 від 29.07.2012 року, №110010000/2/01128 від 30.07.2012 року, №110010000/2/01132 від 31.07.2012 року, №110010000/2/01135 від 31.07.2012 року;

- визнання протиправними та скасування рішення про визначення митної вартості товару №110010000/2012/600233/1 від 21.03.2012 року, №110010000/2012/600249/1 від 23.03.2012 року, №110010000/2012/600250/1 від 23.03.2012 року, №110010000/2012/600251/1 від 23.03.2012 року, №110010000/2012/600284/1 від 26.03.2012 року, №110010000/2012/600315/1 від 28.03.2012 року, №110010000/2012/600316/1 від 28.03.2012 року, №110010000/2012/600342/1 від 31.03.2012 року, №110010000/2012/600346/1 від 02.04.2012 року, №110010000/2012/600347/1 від 02.04.2012 року, №110010000/2012/600351/1 від 03.04.2012 року, №110010000/2012/600357/1 від 03.04.2012 року, №110010000/2012/600364/1 від 03.04.2012 року, №110010000/2012/600352/1 від 03.04.2012 року, №110010000/2012/600367/1 від 04.04.2012 року, №110010000/2012/600373/1 від 05.04.2012 року, №110010000/2012/600385/1 від 06.04.2012 року, №110010000/2012/600376/1 від 06.04.2012 року, № 110010000/2012/600377/1 від 06.04.2012 року, №110010000/2012/600389/1 від 09.04.2012 року, №110010000/2012/600387/1 від 09.04.2012 року, № 110010000/2012/600390/1 від 09.04.2012 року, №110010000/2012/600400/1 від 10.04.2012 року, №110010000/2012/600416/1 від 12.04.2012 року, №110010000/2012/600441/1 від 16.04.2012 року, №110010000/2012/600442/1 від 16.04.2012 року, №110010000/2012/600455/1 від 18.04.2012 року, №110010000/2012/600465/1 від 19.04.2012 року, №110010000/2012/600470/1 від 20.04.2012 року, №110010000/2012/600477/1 від 23.04.2012 року, №110010000/2012/600481/1 від 23.04.2012 року, №110010000/2012/600496/1 від 25.04.2012 року, №110010000/2012/600501/1 від 26.04.2012 року, №110010000/2012/600511/1 від 30.04.2012 року, №110010000/2012/600513/1 від 03.05.2012 року, №110010000/2012/600514/1 від 03.05.2012 року, №110010000/2012/600520/1 від 04.05.2012 року, №110010000/2012/600523/1 від 07.05.2012 року, №110010000/2012/600525/1 від 07.05.2012року, №110010000/2012/600526/1 від 07.05.2012 року, №110010000/2012/600540/1 від 18.05.2012 року, №110010000/2012/600545/1 від 21.05.2012 року, №110010000/2012/600544/1 від 21.05.2012 року, №110010000/2012/600543/1 від 21.05.2012 року, №110010000/2012/600551/1 від 23.05.2012 року, №110010000/2012/600548/1 від 23.05.2012 року, №110010000/2012/600550/1 від 23.05.2012 року, №110010000/2012/600554/1 від 24.05.2012 року, № 110010000/2012/600557/1 від 25.05.2012 року, №110010000/2012/600560/1 від 27.05.2012 року, №110010000/2012/600561/1 від 27.05.2012 року, № 10010000/2012/600562/1 від 27.05.2012 року, №110010000/2012/600565/1 від 28.05.012 року, №110010000/2012/600567/1 від 28.05.2012 року, №110010000/2012/600570/1 від 29.05.2012 року, №110010000/2012/600569/1 від 29.05.2012 року, №110010000/2012/600575/1 від 31.05.2012 року, №110010000/2012/600574/1 від 31.05.2012 року, №110010000/2012/600588/1 від 05.06.2012 року, №110010000/2012/600591/1 від 05.06.2012 року, № 110010000/2012/600589/1 від 05.06.2012 року, №110010000/2012/600590/1 від 05.06.2012 року, №110010000/2012/600595/1 від 06.06.2012 року, № 110010000/2012/600594/1 від 06.06.2012 року, №110010000/2012/600593/1 від 06.06.2012 року, №110010000/2012/600600/1 від 08.06.2012 року.

- визнання протиправними та скасування рішення про коригування заявленої митної вартості товарів №110010000/2012/600605/1 від 13.06.2012 року, №110010000/2012/600604/1 від 13.06.2012 року, №110010000/2012/600612/1 від 18.06.2012 року, №110010000/2012/600611/1 від 18.06.2012 року, №110010000/2012/600623/1 від 20.06.2012 року, №110010000/2012/600625/1 від 20.06.2012 року, №110010000/2012/600640/1 від 24.06.2012 року, №110010000/2012/600641/1 від 24.06.2012 року, №110010000/2012/600642/1 від 24.06.2012 року, №110010000/2012/600643/1 від 24.06.2012 року, №110010000/2012/600644/1 від 25.06.2012 року, №110010000/2012/600648/1 від 25.06.2012 року, №110010000/2012/600647/1 від 25.06.2012 року, №110010000/2012/600661/1 від 26.06.2012 року, №110010000/2012/600662/1 від 26.06.2012 року, №110010000/2012/600664/1 від 26.06.2012 року, №110010000/2012/600663/1 від 26.06.2012 року, №110010000/2012/600673/1 від 30.06.2012 року, №110010000/2012/600679/1 від 02.07.2012 року, №110010000/2012/600680/1 від 02.07.2012 року, №110010000/2012/600687/1 від 03.07.2012 року, №110010000/2012/600688/1 від 03.07.2012 року, №110010000/2012/600693/1 від 04.07.2012 року, №110010000/2012/600694/1 від 04.07.2012 року, №110010000/2012/600695/1 від 04.07.2012 року, №110010000/2012/600702/1 від 06.07.2012 року, №110010000/2012/600708/1 від 09.07.2012 року, №110010000/2012/600725/1 від 15.07.2012 року, №/2012/600724/1 від 15.07.2012 року, №110010000/2012/600733/1 від 18.07.2012 року, №110010000/2012/600735/1 від 19.07.2012 року, №110010000/2012/600736/1 від 19.07.2012 року, №110010000/2012/600743/1 від 22.07.2012 року, №110010000/2012/600744/1 від 22.07.2012 року, №110010000/2012/600747/1 від 23.07.2012 року, №110010000/2012/600748/1 від 23.07.2012 року, №110010000/2012/600754/1 від 24.07.2012 року, №110010000/2012/600755/1 від 24.07.2012 року, №110010000/2012/600765/1 від 24.07.2012 року, №110010000/2012/600766/1 від 24.07.2012 року, №110010000/2012/600775/1 від 26.07.2012 року, №110010000/2012/600781/1 від 27.07.2012 року, №110010000/2012/600784/1 від 29.07.2012 року, №110010000/2012/600786/1 від 29.07.2012 року, №110010000/2012/600787/1 від 29.07.2012 року, №110010000/2012/600788/1 від 29.07.2012 року, №110010000/2012/600791/1 від 30.07.2012 року, №110010000/2012/600795/1 від 31.07.2012 року, №110010000/2012/600798/1 від 31.07.2012 року;

- зобов'язання надати висновок про повернення податку на додану вартість у сумі 9263523,74 гривень та здійснити митне оформлення вантажу за ціною контракту.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2012 року залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2013 року відмовлено в задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ЄвразРесурс" Україна".

Не погоджуючись з зазначеними судовими рішеннями у справі, позивач звернувся до суду з касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з наявних у справі матеріалів та вірно враховано судами, протягом березня-липня 2012 року позивач звернувся до Дніпропетровської митниці для митного оформлення товару «вугілля кам'яне бітумінозне, коксівне, непиловидне, неагломероване: вугільний концентрат марки ГЖ. Виробник - ЗАТ ЗФ Распадська. Країна виробництва: Росія. Торговельна марка: відсутня», який надійшов на адресу ПАТ «Євраз ДМЗ ім.Петровського» на підставі зовнішньоекономічного контракту від 12 жовтня 2011 року № 22-01/11, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «Распадский уголь» (Росія) та товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім "Євразресурс» Україна", шляхом подання вантажних митних декларацій.

У кожному випадку митна вартість товару заявлена позивачем шляхом подання декларації митної вартості форми ДМВ-1 за ціною договору (основний метод): 0,122 -0,135 доларів США/кг.

Позивачем для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару надані відповідачу: облікова картка суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності від 13 жовтня 2010 року №11000/1/10/115503; внутрішні транзитні документи; накладні ЦІМ/УМВС; інвойси; зовнішньоекономічний договір від 12 жовтня 2011 року №22-01/11 із доповненням №4 від 02 квітня 2012 року; №6 від 02 березня 2012 року та №7 від 29 березня 2012 року; №9 від 27 квітня 2012 року; №11 від 25 травня 2012 року; №12 від 06 липня 2012 року; договір про надання брокерських послуг від 01 грудня 2009 року №2009/12-01/03; договір (контракт) про перевезення від 15 січня 2008 року № ДГТК7-000162 із додатком №58 від 01 лютого 2012 року; довідка про декларування валютних цінностей; сертифікати якості; копії ВМД іноземної країни.

Рішення судів мотивовано тим, що митниця, приймаючи спірні рішення, діяла в межах своїх повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства України.

Так, відповідно до частини 1 статті 262 Митного кодексу України (в редакції від 11 липня 2002 року) митна вартість товарів і метод її визначення заявляються (декларуються) митному органу декларантом під час переміщення товарів через митний кордон України шляхом подання декларації митної вартості.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.2006 року №1766 затверджений Порядок декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України та подання відомостей для її підтвердження, яким визначено, що визначення митної вартості - сукупність дій, які вчиняються декларантом та/або митним органом з метою визначення вартості товарів відповідно до положень Митного кодексу України та інших нормативно-правових актів.

Статтею 264 Митного кодексу України передбачено, що заявлена декларантом митна вартість товарів і подані ним відомості про її визначення повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. У разі потреби у підтвердженні заявленої митної вартості товарів декларант зобов'язаний подати митному органу необхідні для цього відомості та забезпечити можливість їх перевірки відповідно до порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.1 ст.265 Митного кодексу України митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів згідно з положеннями цього Кодексу. Такий контроль може здійснюватися в установленому порядку із застосуванням різних форм, у тому числі відповідно до статей 60 і 69 цього Кодексу, після закінчення операцій митного контролю, оформлення та пропуску через митний кордон України товарів і транспортних засобів. Порядок контролю правильності визначення митної вартості товарів після закінчення операції митного контролю, оформлення та пропуску через митний кордон України товарів і транспортних засобів та донарахування обов'язкових платежів визначається Кабінетом Міністрів України.

Як встановлено ч.2 ст.265 Митного кодексу України, митний орган має право упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей визначення митної вартості.

Відповідно до ст.88 Митного Кодексу України декларант зобов'язаний надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних процедур.

Пунктом 11 Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження передбачено, що для підтвердження митної вартості товарів на вимогу митного органу декларант зобов'язаний подати додаткові документи.

Термін подання додаткових документів становить 10 календарних днів після ознайомлення із записом митного органу про їх подання (п.13 Порядку).

На вимогу митного органу позивачем визначені митницею додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів за ціною договору подані не були.

Як встановлено п.14 Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, якщо декларантом не подано в установлений строк додаткові документи або якщо він відмовився від їх подання, митну вартість товарів визначає митний орган на підставі наявних відомостей згідно із законодавством.

Відповідно до ст.266 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, може здійснюватися за такими методами: 1) за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) за ціною договору щодо ідентичних товарів; 3) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; 4) на основі віднімання вартості; 5) на основі додавання вартості (обчислена вартість); 6) резервного.

Основним є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною в кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари було продано в Україні не пов'язаному з продавцем покупцю.

При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митну вартість товарів не може бути визначено шляхом застосування попереднього методу.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості і з цією метою мають повноваження витребувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару в разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України.

Митниця може вимагати, а суб'єкт господарювання має надати лише належні документи для перевірки та підтвердження правильності зазначеної митної вартості товару.

При цьому, матеріалами справи підтверджується, що в спірних правовідносинах у митниці виник обґрунтований сумнів щодо правильності заявленої позивачем митної вартості товару.

За вказаними обставинами митниця мала обґрунтовані підстави для витребування додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару. При витребуванні додаткових документів митниця діяла відповідно до Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження (№1766) та норм митного законодавства. При цьому відповідач, відповідно до наведених законодавчих норм надавав позивачу можливість підтвердження заявленої митної вартості чи корегування митної вартості шляхом надання додаткових документів, однак позивач витребуваних документів щодо підтвердження заявленої митної вартості не надав. Інших способів, ніж витребування додаткових документів, надання часу для підтвердження заявленої митної вартості товару, у митного органу щодо узгодження митної вартості товару із декларантом законодавчими нормами не передбачено.

У зв'язку з тим, що позивачем не підтверджено заявлені відомості про митну вартість товарів, а саме: не надано договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини; виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію), митниця не мала достатніх підстав для застосування першого методу визначення митної вартості.

При цьому, митним органом була проведена консультація з декларантом з метою обміну інформацією, яка стосувалась операції та її вплив на вартість товару, перевірено надані для митного контролю й митного оформлення документів для підтвердження заявленої митної вартості, порівняно рівень заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення, яких здійснено, тобто посадовими особами митного органу вжито всі передбачені заходи.

Враховуючи відмову позивача від надання додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості товару чи узгодження з митницею митної вартості спірного товару, обґрунтувань та підстав щодо неможливості надання додаткових документів при проведенні митного оформлення, проведення консультацій, визначення митної вартості товару за ціною договору щодо товарів, які імпортуються є неможливим, що доведено митним органом під час судового розгляду.

З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів дійшла висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається. Доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "ЄВРАЗ СУХА БАЛКА" залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: