Справа № 806/90/16
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2016-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 року м.Житомир справа № 806/90/16

категорія 6.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Капинос О.В.,

секретар судового засідання Недашківська Н.В. ,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представників відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, Коростишівської міської ради про визнання неправомірним рішення №1056 від 13.10.2015 та дій, зобовязання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 28.03.2016) просить:

- визнати неправомірним рішення Коростишівської міської ради щодо підготування та прийняття 13.10.2015 року рішення про затвердження Генерального плану м.Коростишева;

- визнати недійсним та скасувати рішення Коростишівської міської ради за №1056 від 13.10.2015 року "Про затвердження Генерального плану м.Коростишева";

- визнати неправомірними дії Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо відмови у наданні дозволу на виготовлення документації із землеустрою про відведення земельної ділянки з підстав, вказаних у листі від 29.12.2015 року за №Х-613/0-790/6-15;

- зобов"язати Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області розглянути звернення позивача від 19.11.2015 з доданими документами згідно норм чинного законодавства.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 19 листопада 2015 року направив до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області заяву, у якій просив надати дозвіл на виготовлення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовним розміром 2,0 га, розташованої за межами м. Коростишів, для ведення особистого селянського господарства. На вказане звернення ОСОБА_1 отримав лист-відповідь № Х-613/0790/6-15 від 29 грудня 2015 року з повідомленням про те, що відповідно до рішення Коростишівської міської ради за №1056 від 13.10.2015 "Про затвердження Генерального плану м.Коростишева" дана земельна ділянка, згідно вказаного Генерального плану та плану зонування території міста запланована під розміщення об"єктів тепломережі, меж об"єктних котелень та магістральних мереж і об"єктів водопостачання, каналізації та газопостачання, тому Коростишівська міська рада не погодила надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення вказаної ділянки. Позивач вважає таку відмову Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області протиправною, а рішення Коростишівської міської ради за №1056 від 13.10.2015 року "Про затвердження Генерального плану м.Коростишева" недійсним, оскільки прийняте з порушенням чинного законодавства, у зв"язку з чим просить його скасувати.

Позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив у їх задоволенні відмовити з підстав, викладених у письмових запереченнях. Зокрема вказав, що ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовним розміром 2,0 га відмовлено у зв'язку з наявністю заперечень Коростишівської міської ради, оскільки вона не відповідає вимогам Генерального плану м.Коростишева, що у повній мірі відповідає положенням ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України. Вважає, що відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України.

Представник Коростишівської міської ради в судовому засіданні проти позову заперечив, з підстав, викладених у письмових запереченнях. Зокрема, пояснив, що проект Генерального плану м.Коростишева був розроблений та погоджений у повній відповідності до чинного законодавства, зокрема у порядку, передбаченому ст. 16,17 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 №3038, а відповідно і рішення Коростишівської міської ради "Про затвердження генерального плану м.Коростишева" прийняте з дотриманням вимог законодавства. Крім того, зазначає, що оскаржуване рішення ніяким чином не порушує права позивача. Просить відмовити у позові за безпідставністю.

Заслухавши пояснення позивача та представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у позові слід відмовити, виходячи з наступного.

Встановлено, що рішенням 52 сесії 6 скликання Коростишівської міської ради від 13.10.2015 №1056 "Про затвердження Генерального плану м.Коростишева" було затверджено Генеральний план м.Коростишева.

З матеріалів справи вбачається, що 19.11.2015 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області із заявою з проханням надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовним розміром 2,0 га, розташованої за межами м. Коростишів, для ведення особистого селянського господарства. (а.с.8)

Після отримання вказаної заяви, Головне управління Держземагенства у Житомирській області направило запит до Коростишівської міської ради з проханням висловити свою позицію щодо можливості передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_1

Листом від 29.12.2015 №Х-613/0-790/6-15 Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області повідомило позивача, що відповідно до рішення Коростишівської міської ради за №1056 від 13.10.2015 "Про затвердження Генерального плану м.Коростишева" дана земельна ділянка, згідно вказаного Генерального плану та плану зонування території міста, запланована під розміщення об"єктів тепломережі, меж об"єктних котелень та магістральних і об"єктів водопостачання, каналізації та газопостачання. На підставі ч.7 ст.118 Земельного кодексу України, позивачу відмовлено у задоволенні його клопотання.

Вважаючи таке рішення Коростишівської міської ради та відмову Головного управління Держгеокадастру протиправними, позивач звернувся до суду.

Перевіряючи оскаржувані рішення і дії на відповідність їх вимогам ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 2 Закону України "Про основи містобудування" (далі - Закон №2780-ХІІ) головними напрямами містобудівної діяльності є: планування, забудова та інше використання територій; розробка і реалізація містобудівної документації та інвестиційних програм розвитку населених пунктів і територій; визначення територій, вибір, вилучення (викуп) і надання земель для містобудівних потреб; здійснення архітектурної діяльності; розміщення будівництва житлово-цивільних, виробничих та інших об'єктів, формування містобудівних ансамблів і ландшафтних комплексів, зон відпочинку та оздоровлення населення; створення соціальної, інженерної і транспортної інфраструктур територій та населених пунктів; створення та ведення містобудівних кадастрів населених пунктів.

Статтею 5 Закону №2780-ХІІ передбачене, що при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені: розробка містобудівної документації, проектів конкретних об'єктів згідно з вихідними даними на проектування, з дотриманням державних стандартів, норм і правил; урахування державних та громадських інтересів при плануванні та забудові територій; урахування законних інтересів та вимог власників або користувачів земельних ділянок та будівель, що оточують місце будівництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону №2780-ХІІ при розробці та реалізації містобудівної документації суб'єкти містобудівної діяльності зобов'язані дотримуватись основних завдань та заходів щодо забезпечення сталого розвитку населених пунктів та екологічної безпеки територій.

Діючим законодавством визначено, що саме сталий розвиток відповідної території є завданням містобудівної діяльності, а координація такої діяльності покладена на органи місцевого самоврядування, які визначають доцільність будівництва того чи іншого об'єкту на відповідній території.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад відноситься: п. 41 прийняття рішень з питань адміністративно-територіального устрою в межах і порядку, визначених цим та іншими законами; п. 42 затвердження в установленому порядку місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови відповідних населених пунктів, іншої містобудівної документації.

Частиною 1 ст. 12 Закону № 2780-ХІІ встановлено, що до компетенції сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування на відповідній території належить затвердження відповідно до законодавства місцевих програм, генеральних планів відповідних населених пунктів, планів зонування територій, а за відсутності затверджених в установленому законом порядку планів зонування території - детальних планів територій.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності, спрямовані на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів встановлює Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 № 3038-ІV (із змінами та доповненнями)

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (далі - Закон № 3038-ІV) планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території., їх оновлення та внесення змін до них.

Генеральний план населеного пункту - містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту.

Питання розроблення за затвердження Генерального плану території визначені ст.17 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

На підставі затвердженого генерального плану населеного пункту розробляється план земельно-господарського устрою, який після його затвердження стає невід'ємною частиною генерального плану.

Послідовність виконання робіт з розроблення генерального плану населеного пункту та документації із землеустрою визначається будівельними нормами, державними стандартами і правилами та завданням на розроблення (внесення змін, оновлення) містобудівної документації, яке складається і затверджується її замовником за погодженням з розробником.

У складі генерального плану населеного пункту може розроблятися план зонування території цього населеного пункту. План зонування території може розроблятися і як окрема містобудівна документація після затвердження генерального плану.

Частинами 5,6,7 ст.17 цього Закону встановлено, що виконавчі органи сільських, селищних і міських рад, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації є замовниками, організовують розроблення, внесення змін та подання генерального плану населеного пункту на розгляд відповідної сільської, селищної, міської ради.

Рішення про розроблення генерального плану приймає відповідна сільська, селищна, міська рада.

Виконавчі органи сільських, селищних і міських рад, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації в установлений строк:

1) подають пропозиції до проекту відповідного місцевого бюджету на наступний рік або про внесення змін до бюджету на поточний рік щодо потреби у розробленні містобудівної документації;

2) визначають в установленому законодавством порядку розробника генерального плану населеного пункту, встановлюють строки розроблення та джерела його фінансування;

3) звертаються до обласної державної адміністрації, Ради міністрів Автономної Республіки Крим (для міст обласного та республіканського Автономної Республіки Крим значення), центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування (для міст Києва та Севастополя), щодо визначення державних інтересів для їх урахування під час розроблення генерального плану населеного пункту;

4) повідомляють через місцеві засоби масової інформації про початок розроблення генерального плану населеного пункту та визначають порядок і строк внесення пропозицій до нього фізичними та юридичними особами;

5) забезпечують попередній розгляд матеріалів щодо розроблення генерального плану населеного пункту архітектурно-містобудівними радами відповідного рівня;

6) узгоджують проект генерального плану населеного пункту з органами місцевого самоврядування, що представляють інтереси суміжних територіальних громад, з метою врегулювання питань планування територій у приміських зонах

З матеріалів справи вбачається, що 05.08.2011 рішенням Коростишівської міської ради №179 "Про надання дозволу на розроблення генерального плану розвитку міста Коростишева" надано дозвіл виконавчому комітету Коростишівської міської ради на розроблення генерального плану розвитку міста Коростишева, згідно з чинним законодавством.(а.с.37)

Виконання робіт по розробленню Генерального плану міста Коростишева було доручено Державному підприємству "НДПІ містобудування", з яким Коростишівська міська рада уклала відповідні договори на виконання проектних робіт, що містяться у матеріалах справи. (а.с.38-53)

Розроблені в установленому порядку проекти містобудівної документації на місцевому рівні: генеральні плани населених пунктів, плани зонування територій, детальні плани територій підлягають громадським слуханням. ( ч.1 ст.21 Закону №3038)

Згідно ч.2 ст.21 Закону № 3038 затвердження на місцевому рівні містобудівної документації, зазначеної у частині першій цієї статті, без проведення громадських слухань щодо проектів такої документації забороняється

Частиною 3 статті 21 Закону №3038 встановлено, що сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи зобов'язані забезпечити:

1) оприлюднення прийнятих рішень щодо розроблення містобудівної документації на місцевому рівні з прогнозованими правовими, економічними та екологічними наслідками;

2) оприлюднення проектів містобудівної документації на місцевому рівні та доступ до цієї інформації громадськості;

3) реєстрацію, розгляд та узагальнення пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні (у разі її утворення);

4) узгодження спірних питань між громадськістю і замовниками містобудівної документації на місцевому рівні через погоджувальну комісію;

5) оприлюднення результатів розгляду пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні.

Згідно ч.5,6 ст.21 Закону №3038 оприлюднення проектів генеральних планів, планів зонування територій, детальних планів територій здійснюється не пізніш як у місячний строк з дня їх надходження до відповідного органу місцевого самоврядування. Оприлюднення проектів містобудівної документації на місцевому рівні є підставою для подання пропозицій громадськості до відповідного органу місцевого самоврядування.

На виконання вимог ст.21 Закону України № 3038, Коростишівська міська рада розмістила у "Коростишівській газеті" інформацію, згідно якої повідомила дату та місце громадських слухань стосовно проекту містобудівної документації "Генеральний план міста Коростишева. Крім того, вказала адресу, де можливо буде ознайомитися з текстовою та графічною частинами даного проекту та подати свої зауваження та пропозиції щодо нього, що підтверджується наданою до матеріалів справи копією оголошення з газети (а.с.32).

Отже, посилання позивача на те, що не було оприлюднення Генерального плану м.Коростишева не відповідають дійсності .

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 02.12.2014 відбулися громадські слухання щодо проекту містобудівної документації "Генеральний план міста Коростишева (коригування)", що оформлені протоколом засідання, копія якого міститься у матеріалах справи.(а.с.30-31).

З вказаного протоколу вбачається, що пропозиції та зауваження до проекту містобудівної документації від громадськості протягом 02.11.2014 по 01.12.2014 не надходили, в тому числі і стосовно включення до нього земельних ділянок, які раніше знаходилися за межами міста, на які претендує позивач.

За результатами громадських слухань, рекомендовано проект "Генеральний план м.Коростишева Житомирськоїх області (коригування)" після проходження експертизи до подальшого затвердження на сесії міської ради.

З огляду на те, що спірні питання в процесі громадських слухань щодо врахувань громадських інтересів під час розроблення містобудівної документації не виникали, під час процедури обговорення проекту генерального плану були враховані пропозиції та рекомендації, які були висловлені під час обговорення та які не суперечать чинному законодавству, отже Коростишівською міською радою громадські слухання були проведені у встановленому законодавством порядку, без порушень.

Приписами ст.20 Закону №3038 встановлено, що для професійного обговорення проектних рішень у сфері містобудування центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, уповноважені органи містобудування та архітектури можуть утворювати архітектурно-містобудівні ради як дорадчі органи, що діють на громадських засадах.

Результати розгляду проектів містобудівної документації архітектурно-містобудівною радою враховуються під час подальшого доопрацювання та затвердження таких проектів.

Спеціально уповноважений орган містобудування та архітектури, при якому функціонує архітектурно-містобудівна рада, за 20 робочих днів до розгляду на засіданні ради містобудівної документації письмово інформує про дату та місце такого розгляду державні органи, які відповідно до закону мають повноваження щодо розгляду містобудівної документації, та забезпечує можливість ознайомлення з її розділами (за відповідним напрямом). За результатами розгляду зазначені органи подають спеціально уповноваженому органові містобудування та архітектури свої висновки.

Результати розгляду проектів містобудівної документації архітектурно-містобудівною радою враховуються під час подальшого доопрацювання та затвердження таких проектів.

З матеріалів справи вбачається, що проектні матеріали "Генерального плану м.Коростишева Житомирської області (коригування)" знаходилися на погодженні у Департаменті екології та природних ресурсів Житомирської обласної державної адміністрації, Департаменті цивільного захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації, Головному управлінні Держземагенства у Житомирській області, Управління культури Житомирської обласної державної адмінстрації, Головному управлінні Держсанепідслужби у Житомирській області.(а.с.157-161)

18.06.2015 на засіданні обласної архітектурно-містобудівної ради при Управлінні містобудування та архітектури Департаменту містобудування, архітектури та будівництва Житомирської обласної державної адміністрації погоджено проект генерального плану міста Коростишева Житомирської області (коригування) для подальшого затвердження, з урахуванням зауважень і пропозицій: Головного управління Держсанепідслужби у Житомирській області, Управління культури Житомирської обласної державної адміністрації, Департаменті екології та природних ресурсів Житомирської обласної державної адміністрації, уточнення переліку підприємства, які мають бути винесені з центральної частини міста. (а.с. 164-167)

Частиною 12 ст.17 Закону №3038 встановлено, що на місцевому рівні виключно генеральні плани міст підлягають експертизі містобудівної документації.

З матеріалів справи вбачається, що Генеральний план м.Коростишева Житомирської області (коригування), з врахуванням зауважень, пройшов експертизу у ДП "Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут "НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ", про що складено позитивний експертний звіт від 01.10.2015 №24/15, яким даний проект рекомендовано до затвердження в установленому порядку(а.с.162-163)

Таким чином, Генеральний план м.Коростишева Житомирської області (коригування) пройшов погодження та експертизу у встановленому законодавством порядку.

З огляду на викладене, суд вважає, що рішення Коростишівської міської ради від 13.10.2015 №1056 прийняте з урахуванням результатів громадського обговорення та позитивного експертного звіту щодо розгляду містобудівної документації, враховуючи рекомендації постійної комісії з питань земельних відносин, екології та використання природних ресурсів, тобто у порядку, визначеному чинним законодавством.

Суд не бере до уваги доводи позивача щодо того, що відповідачем неправомірно включено до меж міста частину земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які знаходилися за межами міста, в тому числі і земельна ділянка розміром 2,0 га, бажана ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства, оскільки ці земельні ділянки увійшли до меж міста та включені до генерального плану за погодженням відповідних органів влади.

Щодо тверджень позивача, що спірним рішенням порушуються його права, зокрема право на безпечне життя, суд зазначає наступне.

Право на захист - це самостійне суб"єктивне право, яке з"являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорювання останнього.

Суд зазначає, що прийняття оскаржуваного рішення не створює для позивача жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення їх прав, та безпосередньо не породжує для позивача будь-яких обов'язків.

Таким чином, посилання позивача на порушення його прав є безпідставними.

Частиною 3 ст.24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед територіальною громадою, державою, юридичними і фізичними особами у відповідності до ст.74 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання неправомірним рішення Коростишівської міської ради щодо підготування та прийняття 13.10.2015 року рішення про затвердження Генерального плану м.Коростишева та визнання недійсним та скасування рішення Коростишівської міської ради за №1056 від 13.10.2015 року "Про затвердження Генерального плану м.Коростишева" є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Що стосується позовних вимог про визнання неправомірними дій Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо відмови у наданні дозволу на виготовлення документації із землеустрою про відведення земельної ділянки з підстав, вказаних у листі від 29.12.2015 року за №Х-613/0-790/6-15, та зобов"язання Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області розглянути звернення позивача від 19.11.2015 з доданими документами згідно норм чинного законодавства, суд зазначає наступне.

Частиною 6 ст.118 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що з метою реалізації права громадян на отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки останній звертається з відповідною заявою чи клопотанням до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Тобто, законом визначений вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, який не підлягає розширеному тлумаченню.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для відмови Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області у наданні позивачу дозволу на виготовлення документації і з землеустрою про відведення земельної ділянки розміром 2,0 га, стала відмова Коростишівської міської ради у наданні погодження, у зв"язку з прийняттям рішення Коростишівською міською радою за №1056 від 13.10.2015 "Про затвердження Генерального плану м.Коростишева" згідно якого, земельна ділянка на яку претендує позивач запланована під розміщення об"єктів тепломережі, меж об"єктних котелень та магістральних і об"єктів водопостачання, каналізації та газопостачання.

Матеріалами справи підтверджено, зокрема викопіюванням з нового затвердженого Генерального плану м.Коростишева, що земельна ділянка на яку претендує позивач увійшла в межі міста Коростишів.(а.с.33-35).

Враховуючи те, що місце розташування земельної ділянки, на яку претендує позивач, не відповідає вимогам Генерального плану м.Коростишева, Головне управління Держгеокадастру правомірно відмовило позивачу у наданні дозволу на розробку документації із землеустрою, на підставі ч.7 ст.118 ЗК України.

Суд вважає безпідставними твердження позивача щодо того, що Головне управління повинно було перевірити докази того, земельна ділянка на яку він претендує на законних підставах включена до Генерального плану м.Коростишева, суд зазначає таке.

Головне управління у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України та Положенням про головне управління Держгеокадстру у Житомирській області, затвердженим наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 03.03.2015 №23 (із змінами та доповненнями).

Пунктом 6.2. Положення про Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та Житлово-комунального господарства України №12 від 03.02.2015 передбачено, що Головне управління має право одержувати від органів місцевого самоврядування інформацію і матеріали, необхідні для виконання покладених на нього завдань.

Разом з тим, жодний із вказаних нормативних актів не містить обов"язку Головного управління перевіряти достовірність відомостей органу місцевого самоврядування чи вимагати будь-які докази на підтвердження його позиції.

Водночас, ст.20 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що державний контроль за діяльністю органів і посадових осіб місцевого самоврядування може здійснюватися лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України та не повинен призводити до втручання органів державної влади чи їх посадових сіб у здійснення органами місцевого самоврядування наданих їм повноважень.

Таким чином, Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області при розгляді заяви ОСОБА_1, діяло в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачами в ході розгляду справи доведено правомірність своїх дій та рішення, а отже позовні вимоги ОСОБА_1Є є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 86,94,158-162,186,254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.В. Капинос

Повний текст постанови виготовлено: 06 червня 2016 р.