Справа № 802/2085/15-а
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2016-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" травня 2016 р. м. Київ К/800/45406/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого суддіГоловчук С.В. (суддя-доповідач),
суддівАмєліна С.Є.,
Черпака Ю.К.,

секретар судового засідання Малина Л.В.,

за участю представника позивача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_5

на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_5 до Немирівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області (далі - Немирівська ОДПІ), третя особа - Головне територіальне управління юстиції (далі - ГТУЮ) у Вінницькій області, про визнання протиправним та скасування висновку,

в с т а н о в и л а :

У липні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просив скасувати висновок Немирівської ОДПІ від 26 квітня 2015 року № 1232. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що за результатами проведеної перевірки достовірності відомостей, передбаченої пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України «Про очищення влади» відповідачем складено висновок № 1232 від 26 квітня 2015 року про невідповідність вартості майна (майнових прав), зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік наявній податковій інформації про доходи, отримані ним із законних джерел. На підставі даного висновку наказом ГТУЮ у Вінницькій області від 12 травня 2015 року № 384/6 позивача звільнено з посади головного спеціаліста відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Тульчинського районного управління юстиції. Вважаючи висновок контролюючого органу таким, що зроблено без врахування всіх об'єктивних причин та з порушенням процедури визначеної частиною 10 статті 5 Закону України «Про очищення влади», просив суд його скасувати.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 29 липня 2015 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України «Про очищення влади» за № 1232, складений відносно ОСОБА_5 26 квітня 2015 року Немирівською ОДПІ.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2015 року скасовано постанову суду першої інстанції та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 порушує питання про скасування рішення суду апеляційної інстанції та залишення в силі рішення суду першої інстанції. Зазначає, що апеляційним судом порушено норми матеріального та процесуального права, зокрема, неправильно застосовано норми Закону України «Про очищення влади».

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_5 23 лютого 2015 року призначений на посаду головного спеціаліста відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Тульчинського районного управління юстиції. При призначенні на вказану посаду позивач подав декларацію про майно, доходи витрати і зобов'язання фінансового характеру відповідно до вимог Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Відповідно до статті 6 Закону України «Про очищення влади» позивачем подана заява про незастосування заборон, які визначені частинами 3 або 4 статті 1 цього Закону, та про згоду на проходження перевірки, згоду на оприлюднення відомостей стосовно нього відповідно до цього Закону.

Для перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами 3 і 4 статті 1 Закону України «Про очищення влади» ГТУЮ у Вінницькій області зроблено запит на адресу Тульчинського відділення Немирівської ОДПІ про перевірку відомостей щодо ОСОБА_5, до якого додані копії заяви про проведення перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади», декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, паспорта громадянина України та трудової книжки.

За результатами розгляду запиту, Немирівською ОДПІ виявлено невідповідність зазначених ОСОБА_5 даних у декларації про майно, доходи витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік наявній податковій інформації, про що складено висновок № 1232 від 26 квітня 2015 року.

На підставі цього висновку та відповідно до вимог частини 14 статті 5 Закону України «Про очищення влади», наказом начальника ГТУЮ у Вінницькій області від 12 травня 2015 року №384/6 позивача звільнено з займаної посади згідно із пунктом 7-2 статті 36 Кодексу Законів про працю України.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд виходив з того, що встановлені Немирівською ОДПІ у ході перевірки обставини щодо невідповідності задекларованих позивачем відомостей про майно, доходи витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік із наявною у податкового органу інформацією, а тому складений відповідачем висновок є правомірним.

Проте, з такими висновками суду апеляційної інстанції погодитися не можливо.

Згідно із статтею 1 Закону України від 16 вересня 2014 року № 1682-VII «Про очищення влади» (далі - Закон № 1682-VII) очищення влади (люстрація) здійснюється з метою недопущення до участі в управлінні державними справами осіб, які своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю здійснювали заходи (та/або сприяли їх здійсненню), спрямовані на узурпацію влади Президентом України ОСОБА_6, підрив основ національної безпеки і оборони України або протиправне порушення прав і свобод людини, і ґрунтується на принципах верховенства права та законності; презумпції невинуватості; індивідуальності відповідальності та гарантування права на захист.

Правові та організаційні засади проведення очищення влади (люстрації) визначені Законом № 1682-VII, в той час як механізм проведення перевірки достовірності відомостей, що подаються посадовими і службовими особами органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також особами, які претендують на зайняття відповідних посад, щодо застосування заборон, передбачених частинами 3 і 4 статті 1 Закону України «Про очищення влади» встановлений Порядком проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами 3 і 4 статті 1 Закону України «Про очищення влади», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 563 (далі - Порядок № 563).

Статтею 2 Закону визначені посади, щодо яких здійснюються заходи з очищення влади (люстрація), зокрема згідно пунктами 10-11, заходи з очищення влади здійснюється щодо посадових та службових осіб (крім виборчих посад) органів державної влади, органів місцевого самоврядування, а також осіб, які претендують на зайняття посад, зазначених у пунктах 1-10 цієї частини.

Згідно із частиною 1 статті 4 Закону № 1682-VII особи, які перебувають на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини 1 статті 2 цього Закону, подають керівнику або органу, зазначеному у частині четвертій статті 5 цього Закону, власноручно написану заяву, у якій повідомляють про те, що до них застосовуються заборони, визначені частиною третьою або четвертою статті 1 цього Закону, або повідомляють про те, що до них не застосовуються відповідні заборони, та про згоду на проходження перевірки, згоду на оприлюднення відомостей щодо них відповідно до цього Закону.

Відповідно до пункту 2 частини 5 статті 5 Закону № 1682-VII перевірці підлягають достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік за формою, що встановлена Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини 1 статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Запит про проведення перевірки достовірності відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідності вартості майна (майнових прав), зазначеного (зазначених) у декларації, поданій особою, яка підлягає перевірці, за минулий рік, набутого (набутих) за час перебування на посадах, зазначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел, надсилається до ДФС разом з копією декларації особи, яка підлягає перевірці, засвідченою кадровою службою органу, в якому проводиться перевірка (пункт 19 Порядку №563).

Пунктом 20 Порядку №563 встановлено, що ДФС у порядку, визначеному Мінфіном, проводить перевірку достовірності відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та/або відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, складеної в повному обсязі за формою, що встановлена Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», за минулий рік, поданій особою, яка підлягає перевірці, набутого (набутих) за час перебування на посадах, зазначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Порядок проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України «Про очищення влади» затверджено наказом Міністерства фінансів України від 03 листопада 2014 року № 1100 (далі - Порядок № 1100).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1100 перевірки проводяться апаратом Державної фіскальної служби України, а також її територіальними органами (державними податковими інспекціями) за місцем проживання особи, стосовно якої проводиться перевірка.

Згідно із пунктом 3 Порядку № 1100 загальний алгоритм проведення органами Державної фіскальної служби України перевірки включає такі складові:

1) отримання від керівника відповідного органу, передбаченого частиною четвертою статті 5 Закону, запиту про проведення перевірки достовірності відомостей щодо особи, стосовно якої проводиться перевірка, а також копії декларації цієї особи;

2) одержання у разі необхідності та в межах повноважень, визначених Податковим кодексом України, від державних органів, органів місцевого самоврядування, банків, інших юридичних осіб публічного права, а також платників податків інформації, копій підтвердних документів, які стосуються відомостей, зазначених у декларації, у тому числі копії трудової книжки особи, стосовно якої проводиться перевірка;

3) проведення перевірки, що фактично полягає в: аналізі наявної в контролюючого органу податкової інформації щодо доходів, отриманих особою, стосовно якої проводиться перевірка, з метою з'ясування джерел їх отримання, в тому числі щодо повноти їх відображення в декларації; порівнянні відомостей про вказане в декларації майно (майнові права), набуте (набуті) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, з наявною в контролюючого органу податковою інформацією про майно (майнові права) такої особи з метою з'ясування достовірності відомостей щодо його (їх) наявності; порівняльному аналізі наявної інформації з метою з'ясування відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел;

4) повідомлення особі, стосовно якої проводиться перевірка, про виявлення перевіркою всіх недостовірностей та/або невідповідностей;

5) одержання від особи, стосовно якої проводиться перевірка, письмового пояснення та підтвердних документів щодо виявлених перевіркою недостовірностей та/або невідповідностей з метою обов'язкового їх розгляду та врахування при підготовці висновку про перевірку;

6) підготовка висновку про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України «Про очищення влади», за встановленою формою (далі - висновок про результати перевірки) та надсилання його відповідному органу, від якого отримано запит про перевірку та копію декларації особи, стосовно якої проводилася перевірка.

Пунктом 12 Порядку № 1100 визначено, що у разі встановлення за результатами перевірки недостовірностей та/або невідповідностей у будь-якому з розділів декларації контролюючий орган, крім одержання в межах своїх повноважень від державних органів, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб публічного права, а також платників податків інформації та копій необхідних документів щодо зазначених відомостей, протягом трьох робочих днів з дня виявлення таких недостовірностей та/або невідповідностей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації особи, стосовно якої проводиться перевірка, повідомляє про них таку особу з метою отримання пояснень причин виникнення недостовірностей та/або невідповідностей та копій документів, які підтверджують зазначені у декларації відомості.

Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п'ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за такими фактами та підтвердні документи, які є обов'язковими для розгляду та врахування відповідним контролюючим органом при підготовці висновку про результати перевірки. Аналогічні положення містяться і в пунктах 27, 28 Порядку № 563

Судами встановлено, що у оскаржуваному висновку Немирівської ОДПІ від 26 квітня 2015 року № 1232 виявлено розбіжності у відомостях щодо наявності майна (майнових прав), а саме:

- у розділі ІІ декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік ОСОБА_5 не повністю відображено суму одержаного доходу членів сім'ї, а саме: доходу від провадження підприємницької діяльності та незалежної професійної діяльності батьком - ОСОБА_7;

- у розділі ІІІ декларації не відображено земельну ділянку, що розташована за адресою: Київська область, Броварський район, с. Красилівка, площею 0,1 га, державна реєстрація прав на яку відбулась 08 липня 2014 року;

- у розділі IV декларації не зазначено транспортні засоби ВАЗ 21074 (2002 року випуску), VOLKSWAGEN LT 28 (1989 року випуску) та КАМАЗ (1984 року випуску).

Отже, за результатами проведеної перевірки та підтвердних документів, встановлено, що вартість майна (майнових прав), вказаного ОСОБА_5 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік набутого за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини 1 статті 2 Закону України «Про очищення влади», не відповідають наявній податковій інформації про доходи отримані позивачем із законних джерел.

Судами встановлено, що оскаржуваний висновок сформований відповідачем із урахуванням наданих позивачем письмових пояснень. Зокрема, в тексті цього висновку відображено, що при перевірці розділів ІІІ, ІV декларації податковий орган враховує письмові пояснення ОСОБА_5 щодо помилкового не зазначення земельної ділянки та транспортних засобів у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік.

Проте, згідно із наданих в судовому засіданні пояснень позивача, судом першої інстанції встановлено, що жодних письмових чи усних пояснень на спростування виявлених в ході перевірки розбіжностей ОСОБА_5 на адресу Немирівської ОДПІ не надавав. Крім того, йому не надходили повідомлення про виявлення контролюючим органом в ході перевірки будь-яких недостовірностей або невідповідностей та про необхідність надання пояснень щодо них.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що представник відповідача ОСОБА_8, яка проводила перевірку, визнала факт порушення положень пункту 12 Порядку № 1100, і зазначила, що процедуру дотримання перевірки не дотримано у зв'язку з великою завантаженістю.

Такі обставини свідчать про порушення Немирівською ОДПІ визначеної у Порядку №1100 процедури проведення перевірки, зокрема, у частині права прийняття безпосередньої участі ОСОБА_5 у такій перевірці, шляхом надання письмових пояснень, які в свою чергу є обов'язковими для розгляду та врахування контролюючим органом при підготовці висновку про результати такої перевірки.

Крім того, відповідачем не дотримана процедура проведення перевірки, яка передбачена пунктом 3 Порядку № 1100, а саме: не проведений аналіз наявної в контролюючого органу податкової інформації щодо доходів, отриманих особою, стосовно якої проводиться перевірка, з метою з'ясування джерел їх отримання, в тому числі щодо повноти їх відображення в декларації, не здійснено порівняння відомостей про вказане в декларації майно (майнові права), набуте (набуті) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини 1 статті 2 Закону № 1682-VII, з наявною у контролюючого органу податковою інформацією про майно (майнові права) такої особи з метою з'ясування відомостей щодо його (їх) наявності, не проведений порівняльний аналіз наявної інформації з метою з'ясування відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини 1 статті 2 Закону № 1682-VII, доходам, отриманим із законних джерел.

Також слід зазначити, що інформація про недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та/або невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаних у декларації, або виявлених органами державної фіскальної служби у процесу проведення перевірки, не може бути підставою для застосування заборони без врахування обов'язкових умов, що таке майно (майнові права) було набуте за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини 1 статті 2 Закону № 1682-VII, і його вартість не відповідає доходам, отриманим із законних джерел.

Саме по собі не зазначення майна у декларації не тягне за собою настання відповідальності за Законом України «Про очищення влади», оскільки питання декларування доходів певних осіб врегульовано у цьому випадку Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Орган ДФС, який проводив перевірку не встановив, чи працював ОСОБА_5 у 2014 році на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини 1 статті 2 Закону № 1682-VII.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про безпідставне скасування апеляційним судом законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції.

Відповідно до статті 226 КАС України суд касаційної інстанції має скасувати судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

З огляду на викладене, рішення апеляційного суду підлягає скасуванню, а рішення суду першої інстанції залишенню в силі.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 221, 223, 226, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2015 року скасувати, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 29 липня 2015 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.В. Головчук
Судді С.Є. Амєлін
Ю.К. Черпак