Справа № 310/11490/15-а
Суддя: Полянчук Б. І.
Дата ухвалення: 2016-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

2-а/310/525/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2016 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бердянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про зобов`язання здійснити дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до управління Пенсійного Фонду України в м. Бердянську та Бердянському районі Запорізької області, яке з 25.01.2016 року в зв`язку зі зміною повного найменування стало Бердянське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про зобов`язання здійснити дії в якому зазначив, що йому з серпня 2013 року призначена пенсія по третій групі інвалідності в зв`язку з загальним захворюванням. Він проходив службу в Демократичній Республіці Афганістан 1 рік 10 місяців і був нагороджений медаллю «За відвагу». Крім того, він працював в м. Сургут. З 2014 року йому надали статус інваліда війни 3 групи. Для обчислення пенсії він надав довідки ПП «Олександр», «Регіональної спілки підприємців», довідку про роботу в СПТУ №19 м. Сургут Тюменської області. За розрахунком відповідача його загальний стаж складає 29 років 5 місяців до кінця 2003 року. При обчисленні пенсії відповідач врахував 2 роки праці в районах Крайньої Півночі, а повинен був врахувати п`ять років. Крім того, при обчисленні пенсії відповідачем не враховано заробітну плату в «Регіональній спілці підприємців», а також 33 % за бойові заслуги. Просив зобов`язати відповідача зробити перерахунок пенсії та врахувати повний трудовий стаж (згідно записам трудової книжки), північний коефіцієнт (один до півтора року), здійснити повний перерахунок з дня інвалідності з 05.08.2013 року за загальним захворюванням, а з 05.06.2014 року як інваліду війни, при перерахунку врахувати довідки про заробіток для обчислення пенсії за 5 років (з травня 1997 по червень 2002 року) з «Регіональної спілки підприємців», а також все помножити на 33 проценти за особливі заслуги перед Україною, плюс доплата на трьох дітей до 18 років.
30.03.2016 року позивач уточнив вимоги і зазначив, що до п. 2 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» внесено зміни, якими передбачено вважати непрацездатним членами сім`ї дітей до досягнення 23 років (до 01.07.2013 року було до 18 років) в період між завершенням навчання на денній формі навчання, середніх школах, ПТУ, вищих учбових закладах та вступання в інших учбовий заклад, перерив між вступом не повинен перевищувати 4 місяці з 01.07.2013 року, також при втраті годувальника виплати на дітей до 23 років продовжуються (в даний момент інваліда війни 3 групи). Просив зобов`язати відповідача нарахувати доплату на чотирьох дітей до 23 років.

У судовому засіданні позивач вимоги підтримав з урахуванням уточнюючого позову і просив їх задовольнити.

Представники відповідача в письмових запереченнях та в судовому засіданні позовні вимоги не визнали і пояснили суду, що позивачу з 06.08.2013 р. призначено пенсію по інвалідності 3 групи загального захворювання при загальному стажі роботи - 29 років 5 місяців 5 днів та додатковому стажі - 6 років 8 місяців 9 днів. Період проходження військової служби на території Демократичної Республіки Афганістан з червня 1981 р. по квітень 1983 р. зараховано до загального стажу роботи у потрійному розмірі. Пенсія призначена без врахування заробітної плати. Розмір пенсійної виплати складав 894 грн.

З 19.08.2013 р. пенсія розраховувалась, як учаснику бойових дій, на підставі посвідчення Бердянського об`єднаного міського військового комісаріату від 19.08.2013 р. Розмір її обчислено згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 р. № 1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення», якою передбачено, що, якщо в учасника бойових дій щомісячний розмір пенсійних виплат з урахуванням надбавок, підвищень, цільової грошової допомоги та інших доплат до пенсії, не досягає 165% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а саме 1475,10 грн., йому виплачується щомісячна державна адресна допомога до пенсії в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

Розрахунок пенсії проводився таким чином:

58,24грн. - основний розмір пенсії без врахування заробітної плати;

+ 44,58 грн. - цільова грошова допомога = 102,82грн.;

+ 791,18 грн. - доплата до прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (до 894,00 грн.);

+ 1,03 грн. - доплата за понаднормативний стаж 1 рік (102,82 грн. х 1%) = 895,03 грн.;

447,52грн. - розмір пенсії інваліда 3 групи загального захворювання (895,03 грн. х 50%);

+ 223,50 грн. - підвищення учаснику бойових дій (894грн. х 25%) відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;

+ 40,00 грн. - цільова грошова допомога УБД згідно ЗУ «Про поліпшення матеріального становища УБД та інвалідів війни» №1603 від 16.03.2004 р.;

+ 764,08 грн. - щомісячна державна адресна допомога до пенсії (до 165 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність )= 1475,10 грн.;

04.02.2014 р. позивачем до управління надані, зокрема, копія трудової книжки, де міститься запис про звільнення з 17.01.2014 р., копії свідоцтв про народження трьох дітей.;

Таким чином, з 01.02.2014 р. до пенсії встановлено надбавки на трьох утриманців, обчислення пенсії відбулось наступним чином:

58,24 грн. - основний розмір пенсії без врахування заробітної плати;

+ 44,58 грн. - цільова грошова допомога = 102,82 грн.;

+ 846,18 грн. - доплата до прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (до 949,00грн.);

+ 1,03 грн. - доплата за понаднормативний стаж 1 рік (102,82грн. х 1%) = 950,03 грн.;

475,02 грн. - розмір пенсії інваліда 3 групи загального захворювання (950,03грн. х 50%);

+ 150,00 грн. - надбавка на утриманця (дитину до 18 років) + 150,00 грн. - надбавка на утриманця (дитину до 18 років) + 150,00 грн. - надбавка на утриманця (дитину до 18 років) +237,25 грн. - підвищення учаснику бойових дій (949,00грн. х 25%) відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»

+ 40,00 грн. - цільова грошова допомога УБД згідно ЗУ «Про поліпшення матеріального становища УБД та інвалідів війни» №1603 від 16.03.2004 р.;

+ 363,58 грн. - щомісячна державна адресна допомога до пенсії (до 165% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність) = 1565,85 грн.

12.06.2014 р. до управління надані витяг з акту огляду МСЕК, згідно якого з 27.05.2014 р. позивачу встановлено третю групу інвалідності захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де проводились бойові дії та посвідчення інваліда війни 3 групи, яке видане управлінням праці та соціального захисту населення Бердянського міськвиконкому 10.06.2014 р.

З 12.06.2014р. пенсія розраховується, як інваліду війни 3 групи, згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Згідно ст. 22 цього Закону мінімальний розмір пенсії по інвалідності 3 групи становить 105% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а саме 996,45 грн.

Статтею 16 вищезазначеного Закону передбачено нарахування непрацюючим пенсіонерам, які мають на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї, надбавок - на кожного непрацездатного члена сім`ї в розмірі 50% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 р. №1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення» передбачено, якщо в інваліда війни 3 групи щомісячний розмір пенсійних виплат з урахуванням надбавок, підвищень, цільової грошової допомоги та інших доплат до пенсії, не досягає 225 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, (з 01.12.2013 р. - 2135,25грн.), йому виплачується щомісячна державна адресна допомога до пенсії в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру. Таким чином, розрахунок пенсії проводиться таким чином:

996,45грн. - основний розмір пенсії інваліду війни 3 групи;

+ 474,50 грн. - надбавка на утриманця (дитину до 18 років);

+ 474,50 грн. - надбавка на утриманця (дитину до 18 років);

+ 474,50 грн. - надбавка на утриманця (дитину до 18 років);

+ 284,70 грн. - підвищення учаснику бойових дій (949,00 грн. х 30%) відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;

+ 50,00 грн. - цільова грошова допомога інваліду війни 3 групи згідно ЗУ «Про поліпшення матеріального становища УБД та інвалідів війни» №1603 від 16.03.2004 р. = 2754,65 грн.;

Розмір пенсійної виплати перевищує 225% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (з 01.12.2013 р.- 2135,25 грн.).

Позивач звертався до управління із заявою від 21.07.2014 р. про перерахунок пенсії як інваліду війни 3 групи, з урахуванням державної нагороди та доплати на дітей до 18 років згідно ЗУ «Про звернення громадян».

04.08.2014 р. відповідь на вищезазначене звернення була надана.

04.06.2015 р. позивач звернувся до управління із заявою про перерахунок пенсії по заробітній платі. До заяви додав довідку про заробіток за період роботи з 1988 р. по 1990 р., яка видана Сургутським політехнічним коледжем.

Згідно ст. 31 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осі» пенсії інвалідам війни 3 групи призначаються в розмірі 60 % відповідних сум грошового забезпечення (заробітку). З урахуванням цього зроблено відповідний перерахунок пенсії. Після перерахунку розмір пенсійної виплати збільшився та став дорівнювати 3328,62 грн., де:

- 1005,8 грн. - основний розмір пенсії (1676,34 грн. - середньомісячний заробіток х 60 %);

- 474,5 грн. - надбавка на утриманця (на дитину 05.10.1997 р.н.);

474,5 грн. - надбавка на утриманця (на дитину 30.06.1999 р.н.);

474,5 грн. - надбавка на утриманця (на дитину 02.12.2005 р.н.);

284,7 грн. - підвищення інваліду армії, прирівняному до інвалідів війни З гр. відповідно до ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (949 грн. х 30%);

50 грн. цільова грошова допомога інваліду війни 3 групи згідно ЗУ від 16.03.2004 p. № 1603-IV «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни»;

313,17 грн. - підвищення за особливі заслуги перед Україною (949 грн. х 33 %);

251, 45 грн. - збільшення основного розміру пенсії згідно постанови КМУ від 28.12.2011 р. № 1318 «Про підвищення соціального захисту найбільш вразливих верств населення» (1005,8 грн. х 25%).

Згідно ст. 45 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії провадиться у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. З урахуванням цього та у зв`язку з перерахунком відповідно до п. 5 постанови КМУ від 17.07.2003 р. № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» пенсія з червня 2015 року не індексується, (розмір підвищення перевищує розмір індексації).

У липні 2015 року позивач отримав 3526,79 грн., в т.ч. 3328,62 грн. розмір пенсійної виплати після перерахунку та 198,17 грн. борг по перерахунку за червень 2015 року.

Постановою КМУ від 28.12.2011 р. №1381 «Про підвищення соціального захисту найбільш вразливих верств населення» передбачено, що «якщо у інваліда війни 3 групи щомісячний розмір пенсійних виплат з урахуванням надбавок, підвищень, прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (з 01.12.13 р. - 2135,25 грн.) йому виплачується щомісячна державна адресна допомога до пенсії у сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру. Розмір пенсійної виплати перевищує 225% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Щодо зарахування північного коефіцієнта (один до півтора року) зазначили наступне. Пунктом 5 прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що періоди роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу PCP, а також на острові Шпіцберген зараховуються до стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, тобто до 1 січня 1991 року. Пільгове обчислення страхового стажу проводиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими нормативно-правовими актами. Питання обчислення стажу роботи на Крайній Півночі було врегульовано п. 110 «Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій», затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 р. № 340, відповідно до:

Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі»,

Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.09.1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі»,

Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Держкомпраці і Президії ВЦРПС від 16.12.1965 р. № 530/П-28,

Постанови Ради Міністрів СРСР від 03.01.1983 року № 12, якими було встановлено, робота в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з 1 березня 1960 року зараховується до стажу в полуторному розмірі при умові, що працівник мав право на пільги, встановлені ст. 5 Указу Президії Верховної ради СРСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, працюючих в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільги щодо обчислення стажу надавались працівникам, що переводились, направлялись чи запрошувалися на роботу в райони Крайньої Півночі, із інших місцевостей країни при умові, що ці працівники уклали трудові договори про роботу в цих районах на п`ять років, а на островах Північного Льодовитого океану - на два роки.

Пільги щодо обчислення стажу надавались також особам, що прибули на Крайню Північ і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, за власною ініціативою, але уклали строкові трудові договори про роботу в цих районах, а також працівникам, що прибули в порядку громадського призову в райони Крайньої Півночі і в місцевості прирівняні до них, пільги щодо обчислення стажу надавались при умові укладення строкових договорів.

Таким чином, для пільгового обчислення страхового стажу необхідно дві умови:

1. робота в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі,

2. користування пільгами, передбаченими нормативно-правовими актами.

Позивач не надав документи в яких вказано, що він користувався пільгами, які передбачені п. 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Позивач звертався до управління з заявою від 06.07.2015 р. про перерахунок пенсії як інваліду війни 3 групи, з доплатою на дітей до 18 років, зарахуванням заробітної плати 5 років з пільговим зарахуванням роботи в районах Крайньої Півночі згідно ЗУ «Про звернення громадян» і йому була надана відповідь 16.07.2015 р.

Враховуючи безпідставність позовних вимог просили в задоволенні позову відмовити.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.
Із протоколу 262 від 24.01.2014 року видно, що ОСОБА_1 з 06.08.2013 року по 31.12.2015 року було призначено пенсію по інвалідності за ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» як інваліду ІІІ групи в зв`язку з загальним захворюванням (а.с.182).

Розпорядженням від 24.01.2014 року (а.с.67) здійснено перерахунок пенсії в зв`язку з набуттям статусу учасника бойових дій за посвідченням від 19 серпня 2013 року (а.с.188).
04.02.2014 ОСОБА_1 подав заяву про призначення надбавки на утриманців, оскільки не працює з 18.01.2014 року та надав відповідачу копію трудової книжки, копії свідоцтв про народження трьох дітей, довідку про склад сім`ї.
Розпорядженням від 05.02.2014 року здійснено перерахунок в зв`язку зі звільненням, призначено надбавки з 18.01.2014 року (а.с.186).
05.02.2014 року також прийнято розпорядження про призначення надбавки на трьох утриманці до 18 років, призначено їх виплати з 01.02.2014 року (а.с.187).
12.06.2014 року ОСОБА_1 подав заяву про переведення його з одного виду пенсії на інший та здійснення перерахунку пенсії (а.с.119), оскільки йому встановлена третя група інвалідності з 27.05.2014 року в зв`язку з захворюванням, що пов`язане з виконанням обов`язків військової служби в країнах де велись бойові дії, надавши витяг з протоколу засідання ЦВЛК від 27.05.2014 року, виписку МСЕК, а також посвідчення інваліда війни третьої групи з 27.05.2014 року в зв`язку з захворюванням, що пов`язане з виконанням обов`язків військової служби в країнах де велись бойові дії (а.с.120,122).

Розпорядженням від 17.06.2014 року (а.с.96,123) позивачу перераховано пенсію через зміну даних по інвалідності на підставі ст. 32 ч. 2 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» як інваліду армії ІІІ групи.

В зв`язку з набуттям статусу інваліда війни за посвідченням Серія НОМЕР_1 (а.с.121) відповідачем видано розпорядженням від 17.06.2014 року про призначення підвищення інваліду війни по ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.185).
У подальшому ОСОБА_1 перераховано пенсію на підставі ст. 7 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», тому розпорядженням від 18.06.2014 року йому призначено пенсію з 12.06.2014 року за ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (а.с.124).

Розпорядженнями від 19.08.2014 року та 17.09.2014 року (а.с.128, 129, 130) призначено пенсію за ЗУ «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» та встановлено надбавку в розмір 33 % від прожиткового мінімуму з 10.06.2014 року за розпорядженням голови Запорізької обласної державної адміністрації від 04.08.2014 року №388 яким ОСОБА_1 встановлено з 10.06.2014 року пенсію за особливі заслуги перед Україною по інвалідності (а.с.127). До призначеної йому пенсії відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлено надбавку згідно ЗУ «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» в розмірі 33% від прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність.
На підставі заяви позивача від 04.06.2015 року (а.с.131) та довідки Сургутського коледжу видано розпорядження від 09.06.2015 року про перерахунок пенсії ОСОБА_1 по заробітку з 01.06.2015 року (а.с.132).
Звертаючись з позовом до суду позивач не погоджується з призначенням йому пенсії з 06.08.2013 року, а вважав, що її слід було призначити з 05.08.2013 року, про що заявив в позові, але суд вважає, що такі вимоги є безпідставними виходячи з наступного.

Згідно пункту 30 «Положення про медико-соціальну експертизу», яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 1992 року N83, датою встановлення інвалідності вважається день надходження до медико-соціальної експертної комісії документів, необхідних для огляду хворого.

Виходячи з цього відповідач може визначити дату встановлення інвалідності з тих документів, які йому надані на підтвердження її встановлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 було призначено пенсію з 06.08.2013 року на підставі виписки із акта огляду МСЕК від 16.12.2013 року (а.с.183-184).

Зазначена виписка містить інформацію про те, що експертиза розпочата 06.08.2013 року, а також застереження про зарахування строку з 06.08.2013 року, тому суд вважає, що ОСОБА_1 вірно призначено пенсію починаючи з 06.08.2013 року, оскільки зазначені дії відповідача відповідають вимогам ст. 45 ч. 1 п. 2 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка передбачає, що пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності.
Позивачем не надано суду жодного доказу, який підтверджує, що днем надходження до медико-соціальної експертної комісії документів, необхідних для огляду хворого ОСОБА_1 є саме 05.06.2013 року.

Оскаржуючи дії відповідача ОСОБА_1 просив зобов`язати зробити перерахунок пенсії та врахувати повний трудовий стаж згідно записів у трудовій книжці, але із протоколу 262 від 24.01.2014 року (а.с.182), копії трудової книжки (а.с.30-38,181) та розрахунку стажу (а.с.69) судом встановлено, що при розрахунку трудового стажу ОСОБА_1 відповідачем обґрунтовано враховано записи в трудовій книжці з 20.10.1983 року по 31.12.2003 року відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення», оскільки частиною 4 статті 24 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Запис у трудовій книжці про роботу в Регіональній спілці підприємців м. Бердянська за період з 01.01.2004 року по 17.01.2014 року обґрунтовано не взято до уваги при розрахунку пенсії, оскільки з 01.01.2004 року набрав чинності ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який у ч. ч. 1, 2 статті 24 передбачає, що страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Представник відповідача зазначив, що в системі персоніфікованого обліку відсутні відомості про сплату ОСОБА_1 страхових внесків з 01.01.2004 року і на підтвердження цього надав суду копію довідки начальника відділу обліку застрахованих осіб (а.с.68).

Позивач не погоджувався із зазначеним та пояснив суду, що із його заробітної плати в установленому законом порядку сплачувались страхові внески по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове держане соціальне страхування, але жодного доказу, який цю обставину підтверджує суду не надав.

Таким чином, судом встановлено, що в системі персоніфікованого обліку з 01.01.2004 року відсутні відомості про сплату ОСОБА_1 щомісячних страхових внесків у сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок, тому відповідачем правильно враховано трудовий стаж ОСОБА_1 по 31.12.2003 року при призначенні йому пенсії 21.01.2014 року (а.с.182).
За таких обставин, вимоги позивача про зобов`язати зробити перерахунок пенсії та врахувати повний трудовий стаж згідно записів у трудовій книжці, а саме за період з 01.01.2004 року по 17.01.2014 року є безпідставними.
Що стосується позовних вимог про зобовязання відповідача здійснити перерахунок пенсії та врахувати північний коефіцієнт (один до півтора року) суд приходить до наступного.
Пункт 5 Перехідних положень ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачає, що період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року. Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року N 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі». Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Статтею 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачено, що працівникам, що переводяться, направляються або запрошуваним на роботу у райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах на термін п`ять років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки передбачено надання пільг. Так, пунктом д ст. 5 передбачено зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії через старість і по інвалідності.
Пільги, передбачені цією статтею, надаються також особам, прибулим в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, за власною ініціативою і такими, що уклали строковий трудовий договір про роботу в цих районах.
Статтею 3 указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» скорочено тривалість трудового договору, що дає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», з п`яти до трьох років. Надавати вказані пільги особам, що прибули в ці райони та місцевості за власною ініціативою, за умови в укладення ними трудових договорів на термін три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Із запису та штампу в трудовій книжці позивача (а.с.30-38) видно, що ОСОБА_1 працював у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР з 25.12.1986 року по 31.07.1990 року за безстроковими трудовими договорами (а.с.32-34, 181).

Виходячи з викладеного, суд вважає, що ОСОБА_1 не підпадає під дію п. 5 Перехідних положень ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року N 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», так як ним не надано доказів укладення строкових трудових договорів.

Крім того, слід зауважити, що ОСОБА_1 не відноситься до осіб офіцерського складу, прапорщиків і мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та військової служби за контрактом, тому згідно розділу ІІ ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ОСОБА_1 не може бути призначена пенсія за вислугу років.

Виходячи з вимог ст. 18 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» позивачу може бути призначена пенсія по інвалідності, що і було зроблено відповідачем.

Порядок обчислення пенсії визначено ст. 43 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», якою передбачено, що пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом. При цьому середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) для обчислення їм пенсій визначається в порядку, встановленому ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Аналізуючи зазначені положення ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суд вважає безпідставними позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язати відповідача зробити перерахунок пенсії та врахувати повний трудовий стаж (згідно записам трудової книжки), північний коефіцієнт (один до півтора року), оскільки нарахування ОСОБА_1 пенсії за ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» можливе тільки виходячи з його заробітної плати, а не стажу роботи.

Крім того, позивач просив зобов`язати відповідача перерахувати йому пенсію як інваліду війни з 05.06.2014 року, але судом встановлено, що ОСОБА_1 подав заяву про переведення його на інший вид пенсії за ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» 12.06.2014 року (а.с.119).

Абзац 1 ч. 3 ст. 45 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачає, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду

05.06.2014 року є датою огляду ОСОБА_1 згідно виписки з акту огляду медико-соціальною експертною комісією (а.с.120), але статус інваліда війни підтверджується посвідченням, яке видано позивачу 10.06.2014 року та надано останнім до Бердянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області 12.06.2014 року разом з заявою про призначення пенсії (а.с.119).

Таким чином, суд вважає, що призначення та перерахунок позивачу пенсії як інваліду війни з 12.06.2014 року відповідає вимогам абзацу 1 ч. 3 ст. 45 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а тому позовні вимоги про зобовязання відповідача перерахувати позивачу пенсію як інваліду війни з 05.06.2014 року не можуть бути задоволені.
Позивач оспорював дії відповідача з приводу неврахування при обчисленні пенсії його заробітку з травня 1997 року по червень 2002 року в «Регіональній спілці підприємців», але суд вважає, що дії відповідача відповідають вимогам закону.
Статтею 43 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) для обчислення пенсій визначається в порядку, встановленому ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Статтею 40 ч. 1 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
За наданою ОСОБА_1 довідкою йому з травня 1997 року по червень 2002 року виплачувалась заробітна плата в «Регіональній спілці підприємців».
На підтвердження заробітної плати (доходу) до 1 липня 2000 року за ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивачем необхідно надати первинні документи, які підтверджують заробітну плату, що зазначена в довідці про заробіток для обчислення пенсії.

Позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував надання відповідачу первинних документів, які підтверджують його заробітну плату в «Регіональній спілці підприємців». Первинні документи не надані і суду під час розгляду справи.
Що стосується заробітної плати (доходу), який отримав позивач з 1 липня 2000 року по червень 2002 року за довідкою про заробіток для обчислення пенсії (а.с.6), то вона правильно не взята відповідачем до відома при обчисленні пенсії, оскільки за абзацом 5 ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 21 ЗУ «Про пенсійне страхування» для обчислення пенсії за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року слід брати відомості, що містяться в системі персоніфікованого обліку, який здійснюється в порядку, визначеному ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Судом встановлено, що в системі персоніфікованого обліку за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року відсутні відомості про надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкові державне соціальне страхування ОСОБА_1 ..

Позивач вважав, що за особливі заслуги перед Україною йому повинні виплачувати 33 відсотки виходячи з розміру всіх пенсійних нарахувань за виключенням доплат на дітей до 18 років та чотирьох дітей до 23 років, але із зазначеним неможливо погодитися з наступних підстав.
Ст. 1 п. 2 ЗУ «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» встановлено, що пенсії за особливі заслуги перед Україною встановлюються громадянам України , які є ветеранами війни, нагородженим за бойові дії орденом, медаллю «За відвагу» або медаллю Ушакова, незалежно від часу нагородження.

Згідно ст. 2 ЗУ «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» особам, зазначеним у пунктах 2, 6-8 статті 1 цього Закону, пенсії за особливі заслуги встановлюються органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері пенсійного забезпечення, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями.

За ст. 5 ЗУ «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» пенсія за особливі заслуги встановлюється як надбавка до розміру пенсії, на яку має право особа згідно із законом, у розмірі від 25 до 35 відсотків - особам, зазначеним у пунктах 2-5 статті 1 цього Закону.

Розпорядженням голови Запорізької обласної державної адміністрації від 04.08.2014 року №388 ОСОБА_1 встановлено з 10.06.2014 року пенсію за особливі заслуги перед Україною по інвалідності (а.с.127). До призначеної йому пенсії відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлено надбавку згідно ЗУ «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» в розмірі 33% від прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність.
Таким чином., судом встановлено, що ОСОБА_1 призначено та виплачується пенсія за особливі заслуги перед Україною відповідно до вимог закону, який передбачає виплату такого виду пенсії, тому підстави для задоволення цих вимог відсутні.
Звертаючись з позовом до суду ОСОБА_1 просив зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії з урахуванням доплати на трьох дітей до 18 років, але в уточнюючому позові від 30.03.2016 року (а.с.154) вимоги уточнив і просив здійснити перерахунок пенсії з урахуванням доплати на чотирьох дітей до 23 років, оскільки це передбачено п. 2 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Судом встановлено, що 04.02.2014 ОСОБА_1 подав заяву про призначення надбавки на утриманців, оскільки він не працює з 18.01.2014 року та долучив до неї копію трудової книжки, копії свідоцтв про народження трьох дітей, довідку про склад сім`ї.
05.02.2014 року винесено розпорядження про призначення надбавки на трьох утриманців до 18 років (а.с.187) на підставі абзацу 3 пункту 4 постанови КМУ №654 від 16.07.2008 року «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян», яким передбачено, що непрацюючим пенсіонерам, які мають на своєму утриманні дітей до 18 років, надбавка до пенсії за віком, по інвалідності та за вислугу років, передбачена Законами України «Про пенсійне забезпечення» і «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виплачується у розмірі 150 гривень на кожну дитину.

Таке нарахування відповідає вимогам діючого законодавства і не оспорюється позивачем.

Аналізуючи діюче законодавство та надані докази, суд вважає, що за встановлених обставин відсутні підстави для здійснення перерахунку пенсії з урахуванням доплати на чотирьох дітей до 23 років, оскільки ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначає умови призначення пенсії тільки в зв`язку з втратою годувальника і визначає коло осіб, які мають на це право, а не регулює питання призначення надбавки до пенсії по інвалідності пенсіонерам, які мають на своєму утриманні дітей до 18 років. Крім того, ОСОБА_1 не надав суду доказів знаходження на його утриманні четвертої дитини.
Керуючись ст. ст. 158 - 163 КАС України, «Положенням про медико-соціальну експертизу», яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 1992 року N83, ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ЗУ «Про пенсійне забезпечення», Указом Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постановою Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року N 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указом Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ЗУ «Про пенсійне страхування», ЗУ «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною», постановою КМУ №654 від 16.07.2008 року «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян», суд

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб`єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя