Справа № 345/1415/14-а
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2016-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2016 року м. Київ К/800/39052/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Донця О.Є.,

суддів: Мороза В.Ф.,

Чалого С.Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області на постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.05.2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.08.2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, в якому просив визнати дії відповідача щодо проведення обчислення пенсії з обмеженням заробітку у 5,6 разів розміру середньої зapoбітної плати в Україні на день отримання зазначених сум та максимальним розміром заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до довідки про заробітну плату (дохід) від 08.06.2009 року № 309 для розрахунку пенсії неправомірними та зобов'язати відповідача провести обчислення його пенсії без такого обмеження та здійснити перерахунок пенсії з 01.03.2011 року.

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.05.2014 року позов було задоволено частково. Визнано дії управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області щодо проведення обчислення пенсії позивачу з обмеженням заробітку у 5,6 разів розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум та максимальним розміром заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до довідки про заробітну плату (дохід) від 08.06.2009 року № 309 для розрахунку пенсії неправомірними. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області провести обчислення пенсії позивача без обмеження заробітку у 5,6 разів розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум та максимальним розміром заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до довідки про заробітну плату (дохід) від 08.06.2009 року № 309 для розрахунку пенсії. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області здійснити перерахунок і виплату перерахованої пенсії позивача з 01.03.2011 року відповідно до позовних вимог та у відповідності із законодавством України і чинними міжнародними Угодами. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області в строк десять днів з часу набрання законної сили даної постанови надати Калуському міськрайонному суду звіт про її виконання. В решті позову відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.08.2015 року апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області було залишено без задоволення, а постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.05.2014 року - залишено без змін.

У касаційній скарзі управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області, не погоджуючись з рішеннями суду першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.05.2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.08.2015 року та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, колегія суддів вважає, що касаційна скарга управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області задоволенню не підлягає, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими і не надають підстав, які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України для зміни чи скасування судових рішень.

Судами встановлено, що 10.01.2006 року ОСОБА_2 було призначено пенсію на пільгових умовах, яку отримував у м. Іжевськ Російської Федерації.

Після переїзду в Україну на постійне місце проживання та настанням права на пенсію, позивач подав відповідну заяву до управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області.

Відповідно до листа-повідомлення управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області від 18.03.2011 року № 345-Д-15 позивачу було призначено пенсію з 01.03.2011 року за віком на пільгових умовах по Списку № 2.

11.07.2011 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області із заявою, в якій просив провести обчислення пенсії без обмеження заробітку (доходу) у 5,6 разів розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум та максимальним розміром заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Листом від 29.07.2011 року № 1035/Д-15 управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області відмовило ОСОБА_2 в обчисленні пенсії без обмеження заробітку (доходу) у 5,6 разів розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум та максимальним розміром заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, посилаючись на статтю 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно із частиною 2 статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Відповідно до частини 1 статті 66 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно із положеннями статті 7 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення, при переселенні пенсіонера в межах держав-учасниць Угоди виплата пенсії за попереднім місцем проживання припиняється, якщо пенсія того ж виду передбачена законодавством держави за новим місцем проживання пенсіонера. Розмір пенсії переглядається відповідно до законодавства держави-учасниці Угоди за новим місцем проживання пенсіонера з дотриманням умов, передбачених пункту 3 статті 6 цієї Угоди.

Відповідно до пункту 3 статті 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення, обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу. У разі, якщо в державах-учасницях Угоди запроваджена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.

Водночас, стаття 5 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення констатує, що вона поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав учасниць Угоди.

Враховуючи вищевикладене, суди дійшли вірного висновку, що управлінням Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області порушено права позивача щодо відмови проведення обчислення пенсії без обмеженням заробітку у 5,6 разів розміру середньої зapoбітної плати в Україні на день отримання зазначених сум та максимальним розміром заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до довідки про заробітну плату (дохід) від 08.06.2009 року № 309 для розрахунку пенсії.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій, є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки судів щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області - залишити без задоволення, а постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.05.2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.08.2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, передбаченому статтями 235 - 244 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: О.Є. Донець

В.Ф. Мороз

С.Я. Чалий