Справа № 336/1742/16-а
Суддя: Наумов О. О.
Дата ухвалення: 2016-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 336/1742/16-а
пр. 2-а/336/113/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2016 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запорожжя у складі:

головуючого судді Наумова О.О.,

при секретарі Сергієнко С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя про визнання нечинним рішення суб'єкта владних повноважень,

В С Т А Н О В И В:

29.03.2016 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя (далі УПФУ в Шевченківському м. Запоріжжя), в якому просить визнати протиправними дії і рішення УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; зобов'язати УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя зарахувати йому весь період роботи з 30.06.1987 р. по 30.09.1991 р., а також з 01.07.1991 р. по 01.10.2000р. включно до пільгового стажу за Списком № 2 та призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 20 жовтня 2015 року з проведенням її виплати в подальшому.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він має право на призначення пенсії, оскільки має загальний трудовий стаж, який підпадає під Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість у яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

20.10.2015 року він звернувся до УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, надавши усі наявні документи.

У січні 2015 року ним було отримано рішення комісії по розгляду суперечних питань при призначенні пенсії від 21.01.2016 року за № 5. Цим рішенням було вирішено - відмовити ОСОБА_1 в призначенні пенсії відповідно до заяви від 20.10.2015 року в зв'язку з відсутністю документів, які підтверджують право на пільговий стаж заявника (підтвердження атестації робочих місць) та відсутності пільгового стажу, який складає на 20.10.2015 року : 11 років 04 місяці 7 днів.

Позивач вважає зазначені вище дії відповідача неправомірними, оскільки порушуються його конституційні права на отримання пільгової пенсії, як громадянина України.

На підставі викладеного, просив суд визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду в Шевченківському районі м. Запоріжжя щодо відмови ОСОБА_1 у призначені пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2; визнати незаконним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду в Шевченківському районі м. Запоріжжя про відмову в призначенні пенсії від 21 січня 2016 року за № 5; зобов'язати Управління Пенсійного фонду в Шевченківському районі м. Запоріжжя зарахувати ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) весь період роботи з 30.06.1987 р по 01.10.2000 р. включно до пільгового стажу за Списком № 2 та призначити пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 відповідно до п. «б» ст.. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 20.10.2015 року і проводити її в виплати в подальшому; судові витрати покласти на Відповідача.

Представник Позивача в судовому засіданні підтримав позові вимоги та просить задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог Позивача про що надав до суду відповідні заперечення (а.с.61).

Заперечення представника відповідача обґрунтовані тим, що відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсії на пільгових умовах призначаються працівникам, зайнятим повний робочій день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт професій, посад і показників, і за результатами атестації робочих місць. Тобто, підставою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є, насамперед:

-наявність професії чи посади в зазначених списках;

-підтвердження шкідливих умов праці працівника безпосередньо на робочому місці за результатами атестації робочих місць, порядок проведення якої затверджений постановою КМУ від 01.08.1992 р, № 442;

-виконання робіт в умовах, передбачених відповідним Списком протягом повного робочого дня.

Відповідно до п. 6 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 р. № 383 (далі - Порядок), працівникам спеціалізованих підприємств і організацій (ремонтних, ремонтно-будівельних, монтажних та інш.) зайнятим повний робочій день на роботах із шкідливими умовами праці безпосередньо у виробничих структурних підрозділах інших підприємств та організацій за професіями та на посадах, передбачених Списками, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховуються періоди роботи, відпрацьовані на цих підприємствах або організаціях, за результатами атестації відповідних робочих місць.

Згідно з п. 4.2 Порядку результати атестації (як вперше проведеної так і чергової застосуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію з віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, як що впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної умови має бути проведена позачергова атестація.

Відповідно до записів трудової книжки позивач працював у спеціалізованих управліннях з 30.06.1987 по 30.09.2000 на посадах майстра та виконроба. Зазначені посади передбачені Списками № 2 виробництв, робіт професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах

Проте посада старшого виконавця робіт, на позивач працював з 01.10.2000 по 15.10.2003 в ТОВ «Стальконструкція», Списками № 2 виробництв, робіт професій і показників із шкідливими і важкими умовами праці не передбачена.

Взявши до уваги заяви позивача та представника відповідача, письмові заперечення представника відповідача, надані до матеріалів справи докази, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 20.10.2015 року ОСОБА_1 звернувся до УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, за Списком № 2, відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

У січні 2015 року ним було отримано рішення комісії по розгляду суперечних питань при призначенні пенсії від 21.01.2016 року за № 5. Цим рішенням було вирішено - відмовити ОСОБА_1 в призначенні пенсії відповідно до заяви від 20.10.2015 року в зв"язку з відсутністю документів, які підтверджують право на пільговий стаж заявника (підтвердження атестації робочих місць) та відсутності пільгового стажу, який складає на 20.10.2015 року : 11 років 04 місяці 7 днів (а.с.9).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади і у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, указами Президента Україна та постановами Верховної ради, прийнятими відповідно до законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2007 № 1261, та організовує у межах своїх повноважень виконання актів законодавства, здійснює контроль за їх реалізацією.

Відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останнього роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і працівників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; і - на 1 рік за кожні 2 роки - жінкам.

Отже, названою нормою матеріального права встановлені умови, за яких особа має право на призначення пенсії на пільгових умовах, зокрема, із зменшенням віку, передбаченого ст. 26 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Суд на підставі ст. 2 КАС України перевірив чи діяв відповідач на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, на підставі та у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України з використанням цих повноважень з метою, з якою вони надані, обґрунтовано, неупереджено, добросовісно, розсудливо з дотриманням принципу рівності перед законом, протягом розумного строку.

Суд, вирішуючи спір, виходить з того, що право на призначення пенсій на пільгових умовах та в пільгових розмірах визначено ст.ст. 13, 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а також виданою на розвиток нормозастування Закону Постановою КМУ від 01.08.1992 року, № 442 «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці», «Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 р. № 36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах"

Згідно з нормами ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсії за віком на пільгових умовах призначаються працівникам за Списками № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженими Постановою КМУ від 16.01.2003 р. № 36 і за результатами атестації робочих місць, проведення якої передбачає, зокрема санітарно-гігієнічні дослідження виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу, за якими підтверджується право працівника на пільги та компенсації, пов'язані із зайнятістю в несприятливих умовах праці.

Згідно із Постановою КМУ «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість у яких надає зайнятість у яких надає право на пенсію за віком на пільгових умовах» № 36 від 16.01.2003 року особи, що виконують роботу, яка підпадає під Список № 1 або Список № 2 мають право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Професії позивача (КП 2290000б-23419 та КП 2290000б- 24411) віднесені до Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах

Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383, зазначено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що були чинні на період роботи особи.

Підставою для призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є насамперед наявність виробництва, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах в Списках та підтвердження шкідливих умов праці працівників, наданою підприємством, уточнюючою довідкою про характер роботи.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Так, у копії трудової книжки ОСОБА_1 містяться відповідні записи про пільговий стаж роботи, що в свою чергу свідчить про наявність у позивача підтвердженого пільгового стажу.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків.

Пунктом № 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 встановлено, що у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховується до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідно до довідки про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у неї від 07.09.2007 за № 235к трудовий пільговий стаж позивача складає 13 років 02 місяця 27 днів (а.с.14).

Крім того, копії доданих документів до позову вбачається, що позивач при зверненні із заявою про призначення пенсії надав всі необхідні документи.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 8 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень і про скасування рішення, зобов'язання відповідача вчинити певні дії, іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачені частиною 2 статті 6, статтею 8, частиною 2 статті 19, статтями 22, 23, частиною 1 статті 24 Конституції України, набуте у сфері пенсійного забезпечення, не може бути скасовано чи звужене. Правовою гарантією забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобов'язань, виходячи з принципу верховенства права, закріпленого як статтею 8 Конституції України, так і статтею 8 КАС України.

З урахуванням наведеного, рішення комісії з вирішення спірних питань щодо застосування норм пенсійного законодавства при призначенні та виплаті пенсій УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя від 21.01.2016 року за № 5 щодо відмови в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах є таким, що не ґрунтується на вимогах діючого законодавства, і порушене право позивача підлягає судовому захисту, внаслідок чого суд приходить до висновку про необхідність його скасування та зобов'язання відповідача зарахувати позивачеві стаж роботи за професіями за Списком № 2 та призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. б ст. 26 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» в редакції, чинній на момент звернення особи із заявою про призначення пенсії і проводити виплати з 20.10.2015 року (з часу звернення).

На підставі викладеного, керуючись ст.45 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 26, 62 Закону України „Про пенсійне забезпечення п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення"; «Порядком застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України за № 383 від 18.11.2005 року; Постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16 січня 2003 року "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", ст.ст. 6, 8, 19, 22, 23, 24 Конституції України, ст.ст. 8, 17, 18, 86, 99, 158-163 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду в Шевченківському районі м. Запоріжжя щодо відмови ОСОБА_1 у призначені пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2;

Визнати незаконним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду в Шевченківському районі м. Запоріжжя про відмову в призначенні пенсії від 21 січня 2016 року за № 5;

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду в Шевченківському районі м. Запоріжжя зарахувати ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) весь період роботи з 30.06.1987 р по 01.10.2000 р. включно до пільгового стажу за Списком № 2 та призначити пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 відповідно до п. «б» ст.. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 20.10.2015 року і проводити її в виплати в подальшому;

Суму судового збору в розмірі 551,21 грн. стягнути з Управління пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1).

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання в 10-денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги.

Суддя: О.О. Наумов