Справа № 823/422/16
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2016-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2016 року справа № 823/422/16

17 год. 32 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Рідзеля О.А.,

при секретарі судового засідання - Сосюрі Ф.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1 - за договором про надання правової допомоги, представника відповідача ОСОБА_2 - за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

22.04.2016 до Черкаського окружного адміністративного суду звернулась фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі - позивач) з позовною заявою до державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області (далі - відповідач), в якій просить скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.04.2016 № НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій у сумі 6800 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивача протиправно притягнуто до відповідальності за порушення ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів», а саме - продаж алкогольних напоїв особі, яка не досягла 18 років. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що в місці здійснення підприємницької діяльності позивача, реалізація алкогольних та тютюнових виробів особам, молодшим 18 років не здійснюється. Зі змісту отриманого податкового повідомлення-рішення (далі - ППР) від 12.04.2016 № НОМЕР_1 вбачається, що воно прийнято на підставі матеріалів перевірки Черкаського відділу поліції ГУ Національної поліції у Черкаській області оформленої актом від 21.03.2016 № 3285/05-2016.

Позивач зазначає, що їй нічого не відомо про проведення такої перевірки, оскільки її жодним чином не повідомляли про проведення такої перевірки та про її результати, з актом перевірки позивача не ознайомлено. При прийнятті спірного рішення відповідачем не в повній мірі встановлено обставини, які склалися, не перевірено наявність вини із підтвердженням їх відповідними доказами.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав зазначених у позовній заяві та просив задовольнити його у повному обсязі.

Представник відповідача позов не визнав, зазначивши, що позивачем допущено порушення вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» щодо заборони продажу алкогольних напоїв особам, які не досягли 18 років. Таким чином, на думку відповідача, оскаржуване ППР є правомірним та оскарженню не підлягає.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд зазначає про таке.

Фізичну особу - підприємця ОСОБА_3 зареєстровано як субєкта підприємницької діяльності 16.04.1998, ідентифікаційний номер НОМЕР_2. Згідно ліцензії № 042662 ФОП ОСОБА_3 має право на здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами вітчизняного та імпортного виробництва.

Як вбачається з матеріалів справи, працівниками поліції превентивної діяльності у справах дітей Черкаського відділу поліції ГУНП в м. Черкасах 15.01.2016 проведені оперативно-профілактичні заходи по виявленню фактів реалізації неповнолітнім алкогольних напоїв та тютюнових виробів в закладах торгівлі. В ході проведення перевірки, встановлено, що близько 16 год. 29 хв. 15.01.2016 продавець продуктового магазину «Продукти», що розташований по вул. Ільїна, 214 в м. Черкаси Подушкіна ОСОБА_4, здійснила продаж тютюнових виробів, а саме пачку цигарок «LM» синій, неповнолітньому ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, чим порушила приписи ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів», про що складено протокол про адміністративне правопорушення у порядку ч. 2 ст. 156 КУпАП від 15.01.2016 №003790. У вказаному закладі торгівлі господарську діяльність здійснює фізична особа - підприємець ОСОБА_3, що мешкає за адресою: 18035, м. Черкаси, пров. Спортивний, 8.

Адміністративний матеріал відносно ОСОБА_6 для розгляду та прийняття рішення направлений за належністю до адміністративної комісії виконавчого комітету Черкаської міської ради. Постановою адміністративної комісії виконавчого комітету Черкаської міської ради від 23.03.2016 на підставі ст. 247 та ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) закрито провадження у справі.

Відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Згідно п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Тобто, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_6 за продаж неповнолітньому ОСОБА_5 тютюнових виробів закрито не з реабілітуючи підстав, а саме у звязку із закінченням двохмісячного строку притягнення до адміністративної відповідальності.

У подальшому, на підставі вищезазначених фактів та відповідно до абз. 9 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» державною податковою інспекцію у м. Черкасах головного управління ДФС у Черкаській області прийнято податкове повідомлення-рішення форми «С» № від 12.04.2016 про застосування до позивача фінансових санкцій у вигляді штрафу у сумі 6800 грн. - за продаж алкогольних напоїв особі, яка не досягла 18 років.

Суд зазначає, що суб'єкти господарювання, які здійснюють торгівлю алкогольними напоями, повинні дотримуватися законодавчо встановлених правил здійснення зазначеної діяльності, а у разі порушення, нести відповідальність, передбачену Законом для забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв на території України.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначені Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Закон № 481).

Згідно ст. 15-3 Закону № 481 встановлені обмеження щодо продажу пива, слабоалкогольних напоїв, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, зокрема: забороняється здійснювати продаж такої продукції особам, які не досягли 18 років. Продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов'язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні, слабоалкогольні напоїв, вино столове або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, що підтверджують вік такого покупця. У разі відмови покупця надати такий документ продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів такій особі забороняється.

Таким чином, продавець зобов'язаний отримати у покупця паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, у випадку якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку. В інших випадках чинне законодавство не зобов'язує продавця отримувати такі документи. Разом з тим, суд зазначає, що при продажу алкогольних напоїв продавець діє на власний розсуд, і може як вимагати, так і не вимагати документи, які підтверджують вік особи, яка купує алкогольні напої, проте якщо після продажу алкогольного напою виявиться, що особа якій продано алкогольний напій недосягла 18 річного віку, це тягне за собою порушення ст.15-3 Закону № 481 незалежно від наявності чи відсутності умислу винної особи.

Крім того, частиною четвертою ст. 15-3 зазначеного Закону № 481 продавця наділено правом отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, документи, які підтверджують вік такого покупця, а отже, ця вимога має спонукати суб'єкта господарювання дотримуватися відповідного рівня обачності, який би унеможливлював порушення чітко визначеної заборони продавати неповнолітній особі зазначену продукцію. Відсутність у продавця сумніву щодо віку покупця та продаж у зв'язку з цим забороненого товару неповнолітній особі не може бути підставою звільнення суб'єкта господарювання від відповідальності.

Вищезазначена позиція суду відповідає висновкам Верховного суду України, викладеним у постанові від 26.03.2013 у справі №21-48а13.

Статтею 17 Закону України № 481 передбачено застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу до суб'єкта підприємницької діяльності за порушення вимог ст.15-3 цього Закону у розмірі 6800 грн. Підставою для застосування до платників податків відповідальності за продаж алкогольних напоїв неповнолітньому є сам факт продажу незалежно від причин, з яких це сталось, не має значення і наявність чи відсутність умислу у діях платників податків. Така відповідальність настає і в тому разі, якщо порушення сталося через помилкове застосування законодавства про оподаткування, недбалість, неосвідченість чи помилку.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону № 481 рішення про стягнення штрафів приймаються органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України. Приписи статті 17 Закону № 481 не встановлюють форми та вимог до рішень про застосування санкцій за порушення законодавства, яке регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів. Такі норми містить Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених ст. 17 Закону №481 затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.03 №790 (далі - Порядок № 790).

Згідно з п. 5 Порядку № 790 підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій, зокрема, є матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Пунктом 4 Порядку № 790 передбачено, що посадові особи і громадяни, які не є суб'єктами підприємницької діяльності, за порушення норм Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 69 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Враховуючи, що факт продажу близько 16 год. 29 хв. 15.01.2016 продавцем ОСОБА_6 неповнолітній особі ОСОБА_5 тютюнових виробів, а саме пачки цигарок «LM» синій, підтверджується, зокрема паспортом ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 серії НЕ 752948 (а.с.38), фіскальним чеком від 15.01.2016 (а.с.27), поясненнями продавця ОСОБА_6 (а.с.28), а також поясненнями свідків (а.с.30-33), суд дійшов висновку, що оскаржуване ППР від 12.04.2016 № НОМЕР_1 є правомірним.

З огляду на зазначене, доводи, наведені у позовній заяві фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, а оскаржуване рішення контролюючого органу винесено з дотриманням компетенції, меж відповідальності та згідно чинного законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому в силу ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач заперечуючи проти позову довів правомірність прийняття оскаржуваного ППР, натомість представник позивача вмотивованих доводів на підтвердження позову не навів.

Керуючись статтями 14, 86, 94, 159-163, 167, 185-187, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.А. Рідзель

Постанову складено у повному обсязі 07.06.2016