Справа № 823/518/14
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2016-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2016 року м. Київ К/800/34831/14

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Олексієнка М.М.,
Рецебуринського Ю.Й., -

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд справи за позовом Секретаря Черкаської міської ради до Територіальної державної інспекції з питань праці у Черкаській області, Державної інспекції України з питань праці про визнання дій протиправними, скасування припису та рішення, за касаційною скаргою Секретаря Черкаської міської ради на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 18 березня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 5 червня 2014 року, -

в с т а н о в и в :

У лютому 2014 року секретар Черкаської міської ради звернувся в суд з позовом до Територіальної державної інспекції з питань праці у Черкаській області, Державної інспекції України з питань праці, у якому просив: визнати протиправними дії головного державного інспектора праці Територіальної державної інспекції з питань праці у Черкаській області; скасувати припис головного державного інспектора праці Територіальної державної інспекції з питань праці у Черкаській області від 4 листопада 2013 року № 23-01-19/233-190 та переглянути висновки акту перевірки від 4 листопада 2013 року № 23-23-19/233; скасувати рішення Державної інспекції України з питань праці від 24 грудня 2013 року № 29.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням Черкаської міської ради «Про структуру, загальну чисельність апарату Черкаської міської ради та її виконавчих органів» від 23 травня 2013 року № 3-1682 скорочено чисельність працівників міської ради, а не скорочено штат, як помилково вважає відповідач, внаслідок чого необґрунтованим є висновок інспекції, що ОСОБА_4 при звільненні виплачена вихідна допомога у меншому розмірі, ніж передбачено колективним договором.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 18 березня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 5 червня 2014 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі представник позивача, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить Вищий адміністративний суд України скасувати постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 18 березня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 5 червня 2014 року і прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За змістом частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах касаційної скарги.

Суди встановили, що головним державним інспектором праці Територіальної державної інспекції з питань праці у Черкаській області було проведено позапланову перевірку Черкаської міської ради щодо додержання суб'єктом господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування, про що 4 листопада 2013 року складено акт № 23-23-19/233.

За наслідком проведеної перевірки виявлено порушення - при звільненні ОСОБА_4 не проведено розрахунок у повному обсязі, враховуючи зобов'язання, передбачене підпунктом 1 пункту 5.3 розділу 5 «Соціальний захист, гарантії і пільги» діючого в органі місцевого самоврядування колективного договору, укладеного між адміністрацією та профкомом виконавчого комітету Черкаської міської ради, зареєстрованого виконавчим комітетом Соснівської районної ради міста Черкаси 15 березня 2006 року за № 1577.

За результатами зазначеної перевірки головним державним інспектором праці Територіальної державної інспекції з питань праці у Черкаській області 4 листопада 2013 року позивачеві виданий припис № 23-01-19/233-190, яким приписано: забезпечити виконання зобов'язання, передбачене підпунктом 1 пункту 5.3 розділу 5 «Соціальний захист, гарантії і пільги» діючого в органі місцевого самоврядування колективного договору, укладеного між адміністрацією та профкомом виконавчого комітету Черкаської міської ради, зареєстрованого виконавчим комітетом Соснівської районної ради міста Черкаси 15 березня 2006 року за № 1577, при вивільненні ОСОБА_4; у строк до 25 листопада 2013 року необхідно було письмово інформувати Територіальну державну інспекцію з питань праці в Черкаській області про виконання вимог припису.

22 листопада 2013 року секретар Черкаської міської ради подав до Державної інспекції України з питань праці скаргу щодо скасування припису від 4 листопада 2013 року № 23-01-19/233-190 та перегляду висновків акту перевірки від 4 листопада 2013 року № 23-23-19/233, яка рішенням відповідача від 24 грудня 2013 року № 29 залишена без задоволення.

Частиною 2 статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, і це підтверджується матеріалами справи, між адміністрацією та профкомом виконавчого комітету Черкаської міської ради укладено колективний договір, який зареєстровано виконавчим комітетом Соснівської районної ради міста Черкаси 15 березня 2006 року за № 1577.

Згідно підпункту 1 пункту 5.3 розділу 5 «Соціальний захист, гарантії і пільги» зазначеного колективного договору при звільненні працівника за скороченням штатів йому виплачується три середньомісячні заробітні плати.

Рішенням Черкаської міської ради «Про структуру, загальну чисельність апарату Черкаської міської ради та її виконавчих органів» від 23 травня 2013 року № 3-1682 зменшено чисельність апарату Черкаської міської ради та її виконавчих органів з 560,5 штатних одиниць, затверджених попереднім рішенням Черкаської міської ради від 6 вересня 2012 року № 3-1139 до 504,5 штатних одиниць, в тому числі в Управлінні з питань державної реєстрації суб'єктів господарювання Черкаської міської ради, де працював ОСОБА_4, змінено з 11 до 2 штатних одиниць.

Розпорядженням секретаря Черкаської міської ради від 12 липня 2013 року № 333-р(к) ОСОБА_4 звільнено з посади державного реєстратора Управління з питань державної реєстрації суб'єктів господарювання з 15 липня 2013 року у зв'язку зі скороченням чисельності працівників, пункт 1 статті 40 Кодексу законів про працю України, у зв'язку з прийняттям Черкаською міською радою рішення «Про структуру, загальну чисельність апарату Черкаської міської ради та її виконавчих органів» від 23 травня 2013 року № 3-1682 та на підставі поданої заяви працівника.

При звільненні ОСОБА_4 було виплачено вихідну допомогу в розмірі середньомісячного заробітку.

Вирішуючи даний спір суди першої та апеляційної інстанцій вірно врахували те, що чисельність працівників - це списочний склад працюючих, і скорочення чисельності працівників передбачає зменшення їх кількості, а штат працівників - це сукупність посад, встановлених штатним розписом, тому скорочення штату представляє собою зміну штатного розпису за рахунок певних посад або зменшення кількості штатних одиниць за певними посадами, встановивши при цьому, що рішенням Черкаської міської ради «Про структуру, загальну чисельність апарату Черкаської міської ради та її виконавчих органів» від 23 травня 2013 року № 3-1682 зменшено не лише чисельність працівників, але і штат Черкаської міської ради та її виконавчих органів.

Таким чином, відмовляючи в задоволенні позовних вимог суди попередніх інстанцій правильно вказали на обґрунтованість висновку інспекції, що позивач при звільненні ОСОБА_4 не провів з ним розрахунок у повному обсязі, а саме з урахуванням підпункту 1 пункту 5.3 розділу 5 «Соціальний захист, гарантії і пільги» зазначеного вище колективного договору, вірно відмітивши, що акт перевірки в розумінні статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України не є рішенням суб'єкта владних повноважень, яке тягне за собою правові наслідки для позивача.

Доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують встановлених судами обставин справи та їх висновків, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Відповідно до частини 3 статті 2201 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. Не може бути скасовано судове рішення з мотивів порушення судом норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Секретаря Черкаської міської ради - залишити без задоволення.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 18 березня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 5 червня 2014 року у справі за позовом Секретаря Черкаської міської ради до Територіальної державної інспекції з питань праці у Черкаській області, Державної інспекції України з питань праці про визнання дій протиправними, скасування припису та рішення - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає, може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Олексієнко М.М.

Рецебуринський Ю.Й.