Справа № 2а-3180/10/1170
Суддя: Ю.П. Пасічник
Дата ухвалення: 2010-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2010 року Справа № 2а-3180/10/1170

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пасічника Ю.П. при секретарі Колтуновій А.Ю.

за участю представників:

- від позивача ОСОБА_1,

- від відповідача ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Центр-Нафта»(надалі - позивач) до Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції (надалі відповідач) про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення, -

Обставини справи:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень від 12.01.2010р. №/0, від 13.03.2010р. №./1, від 25.05.2010р. №/2, від 20.07.2010р. №/3, яким позивачеві визначено податкове зобовязання за платежем податок з доходів фізичних осіб в розмірі 57333,36 грн., в т.ч. 19111,12 грн. основний платіж та 38222,24 за штрафними (фінансовими) санкціями.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за результатами документальної виїзної позапланової перевірки з питань правильності обчислення та своєчасності внесення до бюджету податку з доходів фізичної особи ОСОБА_3 за період з 01.12.2007р. по 31.05.2008р. встановлено порушення п.п. 4.2.1 п. 4.2 ст. 4, п. 7.1 ст. 7., п.п. 8.1.1 п. 8.1 ст. 8, п.п. 16.3.5 п. 16.3 ст. 16, п. 19.2 «б, в»ст. 19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»від 22.05.2003р. №889-IV.

У звязку з виявленим порушенням відповідачем приймались податкові повідомлення-рішення та за наслідками процедури адміністративного узгодження зобовязання прийнято рішення від 20.07.2010р. №/3, яким позивачеві визначено податкове зобовязання за платежем податок з доходів фізичних осіб в розмірі 57333,36 грн., в т.ч. 19111,12 грн. основний платіж та 38222,24 за штрафними (фінансовими) санкціями.

Позивач не погоджуючись з прийнятим рішенням зазначає, що посадовими особами відповідача безпідставно прийнято вказане рішення, оскільки гр. ОСОБА_3 ніколи на підприємстві не працювала, доходів не отримувала, а про походження довідки про доходи з якою вона зверталась до банківської установи з метою отримання кредиту нічого не відомо.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив суд позов задовольнити з зазначених в ньому підстав.

Представником відповідача подано письмові заперечення на позов, яким вимоги не визнаються в повному обсязі з тих підстав, що на підставі інформації отриманої від Кіровоградського обласного відділення ВАТ «Державний ощадний банк України»було встановлено, що громадянці ОСОБА_3 позивачем протягом грудня 2007р. травня 2008 р. було виплачено доход, з якого утримано податок з доходів фізичних осіб на суму 19111,12 грн., що підтверджується довідкою про доходи, з якою вказана громадянка звернулась до банківської установи за отриманням кредиту. Перевіркою інформаційного ресурсу «Бест Звіт»встановлено, що в перевіряємому періоді податкові розрахунки за формою 1ДФ позивачем до податкового органу не подавались, що вказує на несплату до бюджету податку з доходів фізичних осіб у строки, встановлені Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб»від 22.05.2003р. №889-IV, а тому відповідач просив в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні 30.11.2010 року на підставі ст. 160 КАС України було проголошено вступну та резолютивну частину постанови. Складення постанови в повному обсязі відкладено до 05.12.2010р.

Розглянувши долучені до справи документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

В період з 21.12.2009р. по 23.12.2009р. посадовими особами відповідача було проведено документальну виїзну позапланову перевірку позивача з питань правильності обчислення та своєчасності внесення до бюджету податку з доходів фізичної особи ОСОБА_3 за період з 01.12.2007р. по 31.05.2008р., про що складено акт перевірки №339/17-30 від 24.12.200р. (а.с. 14-18).

В ході перевірки встановлено порушення п.п. 4.2.1 п. 4.2 ст. 4, п. 7.1 ст. 7., п.п. 8.1.1 п. 8.1 ст. 8, п.п. 16.3.5 п. 16.3 ст. 16, п. 19.2 «б, в»ст. 19 Закону про ПДФО.

Встановлено, що згідно листа надісланого Кіровоградським обласним управлінням ВАТ «Державний ощадний банк України», для розгляду на кредитному комітеті банку фізична особа ОСОБА_3 надала довідку про доходи, яка видана ТОВ «Центр-Нафта»- позивачем по справі. До зазначеного листа надано копію довідки від 04.06.2008р. №04/06-1 (а.с. 71) про доходи ОСОБА_3, яка видана для одержання кредиту в установі Ощадбанку.

Згідно вказаної довідки ОСОБА_3 в період з грудня 2007р. по травень 2008 р. отримала дохід в загальній сумі 128460 грн., з якого утримано податок з доходів фізичних осіб в загальній сумі 19111,12 грн.

Відповідно до п.п. 4.2.1. п. 4.2. ст. 4 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»від 22.05.2003р. №889-IV (надалі - Закон про ПДФО) до складу загального місячного оподатковуваного доходу включаються доходи у вигляді заробітної плати, інші виплати та винагороди, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового або цивільно-правового договору.

Згідно п. 7.1 ст. 7 Закону про ПДФО ставка податку становить 15 відсотків від об'єкта оподаткування, крім випадків, визначених у пунктах 7.2 - 7.4 цієї статті.

Відповідно до п.п. 8.1.1 п. 8.1 ст.8 Закону про ПДФО податковий агент, який нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід на користь платника податку, утримує податок від суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену у відповідних пунктах статті 7 цього Закону.

Згідно п.п. 16.3.5 п. 16.3 ст. 16 Закону про ПДФО відповідальність за своєчасне та повне перерахування сум податку до відповідного місцевого бюджету несе юридична особа або її уповноважений підрозділ, що нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід.

Відповідно до п.п. а), б) п. 19.2 ст. 19 Закону про ПДФО особи, які відповідно до цього Закону мають статус податкових агентів, зобов'язані:

а) своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, який виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати та за її рахунок;

б) надавати у строки, встановлені законом для податкового кварталу, якщо інше не визначено нормами цього Закону, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також сум утриманого з них податку податковому органу за місцем свого розташування. У разі коли зазначена особа протягом звітного кварталу не виплачує такі доходи або виплачує доходи не всім платникам податку, зазначена звітність не подається або подається стосовно платників податку, які фактично отримали такі доходи. Запровадження інших форм звітності із зазначених питань не припускається.

Згідно п.п. 3.3 п. 3 Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом ДПА України від 29.09.2003р. №451 у графі 3 "Сума виплаченого доходу" відображається сума фактично виплаченого доходу платнику податку податковим агентом. Заробітна плата, що виплачується у встановлені терміни в наступному місяці, повинна бути відображена в податковому розрахунку за той період, у який входить попередній місяць, за який заробітна плата була нарахована. Наприклад, до податкового розрахунку за I квартал входить заробітна плата за січень, яка нарахована у січні та виплачена у лютому, за лютий (нарахована у лютому та виплачена у березні), за березень (нарахована у березні та виплачена у квітні).

В ході перевірки позивача було встановлено, що в порушення вищевказаних вимог позивачем не утримано та не перераховано до бюджету податок з доходів фізичної особи ОСОБА_3 в загальній сумі 19111,12 грн., в т.ч. за 4 квартал 2007 р. 3186,17 грн., 1 квартал 2008 р. 9554,97 грн., 2 квартал 2008 р. 6369,98 грн.

У звязку з виявленим порушенням відповідачем приймались оскаржувані податкові повідомлення-рішення (а.с. 19, 25, 32, 40), а за наслідками процедури адміністративного узгодження, позивачеві визначено податкове зобовязання за платежем податок з доходів фізичних осіб в розмірі 57333,36 грн., в т.ч. 19111,12 грн. основний платіж та 38222,24 за штрафними (фінансовими) санкціями.

Відповідно до п.п. 20.3.2 п. 20.3 ст. 20 Закону про ПДФО у разі коли податковий агент до або під час виплати доходу на користь платника податку не здійснює нарахування, утримання або сплату (перерахування) цього податку, відповідальність за погашення суми податкового зобов'язання або податкового боргу, що виникає внаслідок таких дій, покладається на такого податкового агента. При цьому платник податку - отримувач таких доходів звільняється від обов'язків погашення такої суми податкових зобов'язань або податкового боргу.

Згідно письмових пояснень гр. ОСОБА_3 долучених до матеріалів справи (а.с. 95, 96), вона дійсно працювала у позивача з серпня 2005 р. по листопад 2008р. на посаді старшого менеджера з продажу, в червні 2008 року особисто від директора ТОВ «Центр-Нафта»отримала довідку про доходи за останні півроку, яка була необхідна для оформлення кредиту у станові Ощадбанку.

Доводи позивача про те, що довідка гр. ОСОБА_3 не надавалась, а остання на підприємстві не працювала, судом до уваги не приймаються оскільки спростовуються зібраними у справі доказами, а саме, власне копією довідки від 04.06.2008р. №04/06-1, яка містить всі необхідні реквізити, підпис посадової особи керівника ТОВ «Центр-Нафта»та відбиток печатки вказаного підприємства, а також поясненнями гр. ОСОБА_3

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 159-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Постанова суду може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подання в 10 - денний строк з дні її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 01.12.2010р.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_4