Справа № 613/542/16-а
Суддя: Закопайло В. В.
Дата ухвалення: 2016-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №-613/542/16-а Провадження №-2-а/613/21/16
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 червня 2016 року

Богодухівський районний суд Харківської області у складі головуючого судді Закопайло В.В., при секретарі Дегтяр А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богодухові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Богодухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області «про визнання неправомірною відмову у здійсненні перерахунку пенсії, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, компенсації за невикористану відпустку, індексації заробітної плати з 01.04.2011 року», -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просить визнати неправомірною відмову УПФУ в Богодухівському районі Харківської області у здійсненні йому донарахування пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, виплати компенсації за невикористану відпустку та індексації заробітної плати, а також зобов'язати УПФУ в Богодухівському районі Харківської області здійснити йому донарахування пенсії, керуючись постановою правління Пенсійного Фонду України № 5-1 від 14.02.2011 року «Про виконання рішення окружного адміністративного суду міста Києва по справі № 2а-4753/2670» відповідно до довідки про заробітну плату від 26.04.2016 року за №01-18/285 у розмірі 82 відсотків від суми місячного заробітку з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, компенсації за невикористану відпустку, індексації заробітної плати з 01.04.2011 року. В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що він має загальний стаж роботи більше 47 року та стаж державної служби понад 16 років та перебуває на обліку в управлінні пенсійного фонду України в Богодухівському районі з 2011 року. В зв'язку з тим, що управління Пенсійного фонду України в Богодухівському районі Харківської області при обчисленні пенсії державного службовця за віком не враховані інші виплати, а саме: матеріальна допомога на оздоровлення, компенсація за невикористану відпустку та індексація заробітної плати, він 27.04.2016 року звернувся до відповідача із заявою щодо здійснення перерахунку пенсії, надавши довідку про заробітну плату від 26.04.2016 року за №01-18/285 із зазначенням виплат, які не увійшли в розрахунок для призначення пенсії відповідно до ЗУ «Про державну службу» за період з 01.04.2009 року по 31.03.2011 року: матеріальна допомога на оздоровлення, компенсація за не використану відпустку, індексація заробітної плати. Відповідачем 28.04.2016 року було відмовлено в перерахунку пенсії з посиланням на ст. 33 Закону України «Про державну службу» та постанову КМУ «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року № 865, відповідно до яких не включено зазначені виплати до складу заробітної плати.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні уточнив позовні вимоги, та просив зобов'язати відповідача з 27 квітня 2016 року здійснити йому перерахунок пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, компенсації за невикористану відпустку, індексації заробітної плати, відпускних та лікарняних, з урахуванням раніше проведених виплат.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, надав письмові заперечення, відповідно до яких ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні з 2011 року та отримує пенсію за віком відповідно до ст. 37 ЗУ «Про державну службу». При призначенні пенсії ОСОБА_1 відсоток заробітку було встановлено 82 відсотків згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу». При розрахунку розміру заробітної плати для обчислення пенсії було застосовано постанову КМУ від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії». Таким чином, такі види виплат, як матеріальна допомога на оздоровлення, індексація заробітної плати та компенсація за невикористану відпустку, не передбачено як складову частину заробітної плати, а тому вони не можуть бути враховані в заробіток, з якого обчислюють пенсію державному службовцю.

Суд, вислухавши доводи сторін, вивчивши наявні матеріали справи, вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Богодухівському районі Харківської області з 2011 року та отримує пенсію за віком згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу».

Згідно ст. 19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. ст. 69, 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободі в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 9 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяли лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу", в редакції, яка діяла на час призначення пенсії позивачу, пенсія державним службовцям призначається у розмірі 82 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу», в редакції, що діє на даний час, на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»,у тому числі стажу державної служби не менше як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах віднесених до категорії посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 27 квітня 2016 року звернувся до Богодухівського об'єднаного управління ПФУ в Харківської області із заявою про здійснення йому перерахунку пенсії державного службовця відповідно до ЗУ «Про державну службу», який діяв на період призначення йому пенсії державного службовця в розмірі 82% з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, виплату компенсації за невикористану відпустку, індексації на заробітну плату відповідно до довідки районної рад №01-18/285 від 26.04.2016 року.

Відповідно до довідки про нараховані інші виплати заробітної плати, а саме: індексація заробітної плати, матеріальна допомога на оздоровлення, компенсація за невикористану відпустку які не увійшли в розрахунок для призначення пенсії відповідно до ЗУ «Про державну службу» за період з 01.04.2009 року по 31.03.2011 року, виданих ОСОБА_1 Богодухівською районною радою Харківської області № 01-18/285 від 26.04.2016 року: індексація на заробітну плату разом складає 1850,62 грн.; матеріальна допомога на оздоровлення у черві 2010 року в розмірі 5523,68 грн.; Компенсація за невикористану відпустку у червні 2009 року та в грудні 2010 року разом становить 5739,08 грн. Згідно вищевказаної довідки, сума заробітної плати на яку нараховані та сплачені внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування складає:13113 грн. 38 коп. Крім того, відповідно до розшифровки нарахованих виплат заробітної плати та нарахованих і сплачених внесків на загально обов'язкове державне пенсійне страхування ОСОБА_1 з 01.04.2009 року по 31.03.2011 рік, за цей період останньому, було нараховано також відпускні в розмірі 6385,28грн. та лікарняні в розмірі 5517,84 грн.

Проте відповідачем при розрахунку пенсії не включено до складу заробітної плати суми вказаної матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації на заробітну плату, компенсація за невикористану відпустку, з яких були фактично нараховані та сплачені збори на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, внаслідок чого пенсія йому виплачується в меншому розмірі, ніж повинна бути.

Листом № 380-02/04 від 28.04.2016 року ОСОБА_1 з посиланням на ст. 33 Закону України «Про державну службу» та Постанову Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» було роз'яснено, що складові заробітної плати державного службовця, які враховуються у відповідних розмірах для перерахунку пенсії в разі підвищення розміру заробітної плати державним службовцям згідно з рішенням Кабінету Міністрів України. Такі види виплат, як матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та компенсація за невикористану відпустку, не передбачено як складову частину заробітної плати, а тому вони не можуть бути враховані в заробіток, з якого обчислюють пенсію державному службовцю.

Таким чином, ОСОБА_1 з 22.04.2011 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Богодухівському районі Харківської області, та отримує пенсію за віком згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу». При нарахуванні пенсії державного службовця до сум заробітної плати для призначення йому пенсії управління ПФУ у Богодухівському районі не включило суми матеріальної допомоги на оздоровлення, компенсація за невикористану відпустку та суми індексації заробітної плати, хоча з вказаних сум відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» були фактично нараховані та сплачені страхові внески.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений орган виплачує працівникові за виконану роботу.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про оплату праці", в структуру заробітної плати входить додаткова заробітна плата, а це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Також до заробітної плати відносяться інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно ч. 2 ст. 33 Закону України "Про державну службу" заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років та інших надбавок.

Тобто аналізуючи вищевикладене дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення входить до системи оплати праці державного службовця.

Згідно з ч. 6, 7 ст. 33 Закону України "Про державну службу" державним службовцям можуть встановлюватись надбавки за високі досягнення в праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.1 ст. 35 Закону України "Про державну службу" передбачено виплату державним службовцям допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу при наданні щорічної відпустки.

Згідно з ч. 2 ст. 35 цього Закону державним службовцям надається щорічна відпустка тривалістю 30 календарних днів, якщо законодавством не передбачено більш тривалої відпустки, з виплатою допомоги для оздоровлення у розмірі посадового окладу.

З огляду на вказане, виплата матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально - побутові питання визначена законом, а повноваження щодо встановлення конкретних розмірів посадових окладів, матеріальної допомоги, доплат делеговані Кабінету Міністрів України.

Відповідно до форми довідки про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», затвердженої постановою Пенсійного фонду України від 14.02.2011 року № 5-1, до складу «Інших виплат» входять - індексація, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових умов та матеріальна допомога на оздоровлення, що свідчить про необхідність врахування відповідачем цих виплат під перерахунку пенсії Позивачу.

Відповідно абз. 4 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення», індексації підлягає оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер. Індексація заробітної плати являє собою дохід, з якого відповідно до статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів відповідно до чинного законодавства день одержання заробітку (виплат, доходу).

Пунктом 2 частини 1 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного податку на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» встановлено, платниками єдиного внеску також: є працівники - громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, установах та організаціях, в інших юридичних осіб - підприємців на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, у фізичних осіб на умовах трудового договору контракту). Тобто працівники, які працюють - перебувають у трудових відносинах з організацією - є застрахованими особами та підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню.

За змістом частини 2 статті 37 Закону України «Про державну службу», в редакції, яка діяла на час призначення позивачу пенсії, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Обґрунтованість вимог щодо включення до складу заробітної плати суми матеріальної допомоги та індексації доходів, з метою проведення перерахунку пенсії, підтверджується також правовою позицію Верховного Суду України, що викладена у постанові від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а-11. Зокрема у цій постанові Верховний Суд України звертає увагу на перевагу в застосуванні норм права спеціальних норм, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії: ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зокрема, ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачає включення до заробітку для обчислення пенсії всіх видів оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання заробітку (виплат, доходу).

Згідно ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) зареєстрованої особи для обчислення пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 06 листопада 2013 року у справі № 21-350а-13, зокрема:

У судових рішеннях Вищого адміністративного суду України від 18 травня та 20 грудня 2012 року (справи №№ К-10879/09, К/9991/59887/12 відповідно), касаційний суд у подібних правовідносинах дійшов висновку про те, що матеріальна допомога, на яку нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховується до заробітку для обчислення пенсії державного службовця.

Верховний Суд України вирішував питання про усунення розбіжностей у застосуванні статей 33, 37 Закону «Про державну службу» і в постановах від 20 лютого 2012 року, від 14 травня 2013 року у справі №21/125а13 та від 28 травня 2013 року у справі №21/97а13, і зазначив, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховується в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Згідно з частиною 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Отже, чинне законодавство як загальне, так і спеціальне, відносить до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому, слід врахувати, що надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення й приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії.

Таким чином, пенсія ОСОБА_1 повинна обчислюватись із заробітної плати, яку він фактично отримував, в тому числі з урахуванням виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення, компенсації за невикористану відпустку, індексації заробітної плати, відпускних та лікарняних, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними дій УПФУ в Богодухівському районі Харківської області щодо не включення до розрахунку його пенсії сум матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку, є законними та обґрунтованими.

Враховуючи, що відповідач відмовив позивачу лише у врахуванні в пенсійні виплати матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку, а відсоткова ставка сторонами не оспорюється, тому підстав для її визначення суд не вбачає, оскільки це не є предметом позову.

При розгляді питання щодо встановлення дати з якої необхідно провести відповідний перерахунок пенсії ОСОБА_1, то судом прийнято до уваги, що позивач звернувся до УПФУ в Богодухівському районі Харківської області з заявою про перерахунок пенсії та надав відповідну довідку 27.04.2016 року, то пенсія підлягає перерахунку з цієї дати.

Таким чином, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та законними, а позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 6, 8-11, 17, 18, 69, 71, 86, 99, 122, 158 - 163, 186, 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати неправомірною відмову Богодухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку пенсії.

Зобов'язати Богодухівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, компенсації за невикористану відпустку, індексації заробітної плати, відпускних та лікарняних, з урахуванням раніше проведених виплат з 27 квітня 2016 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляції в 10-денний строк, з дня проголошення Постанови з подачею копії апеляції до суду апеляційної інстанції. У зв'язку з застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя