Справа № 819/117/16
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2016-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 року Справа № 876/2660/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Качмара В.Я.,

суддів - Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

при секретарі судового засідання - Бадівській О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 березня 2016 року у справі за його позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області та Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області про скасування наказу та поновлення на роботі,

В С Т А Н О В И В :

08.02.2016 позивач звернувся до суду із позовом, з урахуванням протокольної ухвали Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2016 року (а.с.37 зворот), до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (далі - ГУ Нацполіції, Нацполіція відповідно) та Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області (далі - УМВС, МВС відповідно) про визнання незаконним та необґрунтованим наказу голови ліквідаційної комісії Богомола О.М. від 27.01.2016 №2 о/с «По особовому складу» (далі - Наказ №2 о/с) та поновлення його на посаді начальника відділення ДАІ з обслуговування адміністративної території Бережанського району та автомобільно-технічної інспекції (підпорядкованого УДАІ) МГБ, підпорядкованої УМВС.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що його протиправно звільнено з роботи за пп.«г» п.64 (через скорочення штатів) «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ», затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 №114 (далі - Положення), через помилкове застосування вимог пунктів 10-11 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VII). На момент опублікування вказаного Закону його дія не поширювалася на позивача, оскільки він не був у штаті працівників органів внутрішніх справ (далі - ОВС). Позивач звертався до відповідача із рапортом про відрядження його на посаду міського голови м.Бережани (далі - Міський голова).

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 березня 2016 року у справі №819/117/16 в задоволенні позову відмовлено.

Постанову оскаржив позивач, який в апеляційній скарзі просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити. В апеляційній скарзі покликається на обставини викладені в позовній заяві, яким суд не дав належної оцінки.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких міркувань.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що позивач не звертався до УМВС та МВС щодо вирішення питання про зарахування його у розпорядження МВС на час його перебування на виборній посаді, а в подальшому вирішення питання про можливість переведення у розпорядження як поліцейського. Від позивача не було письмових заяв про те, що він повторно обраний Міським головою, то в УМВС не було підстав після його поновлення на посаді за судовим рішенням вирішувати питання про його подальше звільнення з посади саме з такої підстави (у зв'язку з обранням на виборну посаду) з зарахуванням у розпорядження. При вирішенні питання щодо звільнення зі служби за скороченням штату, з наведених в оскаржуваному наказі підстав, УМВС мало з'ясувати питання щодо бажання особи працювати в Нацполіції, а станом на 27.01.2016 будь-яких заяв щодо бажання позивача подальшого проходження служби в Нацполіції до УМВС та ГУ Нацполіції не надходило. ОСОБА_1 не був позбавлений можливості подати таку заяву з 06.08.2015 - з моменту опублікування Закону №580-VII, незважаючи на те, що не був фактично поновлений на посаді згідно з судовим рішенням. Відтак, позивач не скористався наданим йому вказаним Законом правом на подачу заяви про прийняття на службу до поліції, що в силу даного Закону вважається не виявленням бажання на проходження служби в поліції. Положення п.75 Положення не розповсюджуються на спірні правовідносини, оскільки не регламентують порядок прикомандирування працівників міліції, які обрані на виборні посади. 06.11.2015 мало місце скорочення штатів УМВС, а тому поновлений за судовим рішенням працівник міліції ОСОБА_1 підлягав скороченню через відсутність можливості подальшого використання на службі. Перевести на службу до Нацполіції не було можливості через те, що позивач не виявив бажання проходити службу в поліції. Крім того, таке питання мало бути вирішене лише за згодою позивача, оскільки чинне законодавства, в тому числі антикорупційне, забороняє суміщати виборну посаду з іншою оплачуваною робою.

Повністю з такими висновками не можна погодитись з огляду на те, що вони зроблені в наслідок недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, невідповідності висновків суду таким обставинам справи та неправильного застосування норм матеріального та процесуального права.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 п.9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Апеляційним судом, з врахуванням встановленого судом першої інстанції, встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач 16.05.1995 прийнятий на службу в ОВС.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 травня 2015 року у справі № 819/2778/14-а за позовом ОСОБА_1 до УМВС, Управління Державтоінспекції УМВС про поновлення на роботі, стягнення оплати за час вимушеного прогулу, яка набрала законної сили згідно з ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2015 року, позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано накази начальника УМВС №563 від 05.12.2009 «Про грубі порушення законності та службової дисципліни, допущені окремими працівниками УДАІ УМВС та покарання винних» в частині звільнення ОСОБА_1 з ОВС за ст.66 Положення про проходження служби та №264 о/с від 08.12.2009 «По особовому складу» (далі - Наказ №264 о/с) в частині звільнення ОСОБА_1 з ОВС за ст.66 (через дискредитацію) Положення про проходження служби. Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Відділення ДАІ з обслуговування адміністративної території Бережанського району та автомобільно-технічної інспекції УДАІ УМВС. Постанова суду в частині поновлення на вказаній посаді звернута до негайного виконання (а.с.19-26).

09.06.2015 за судовим рішенням в частині поновлення на посаді видано виконавчий лист (далі - Виконавчий лист).

З 12.11.2010 позивач приступив до виконання обов'язків Міського голови (Бережанська міська рада Тернопільської області (далі - Міська рада), як обраний міський голова, що підтверджується рішенням Міської ради від 12.11.2010 №1 «Про підсумки виборів, визнання повноважень та реєстрацію депутатів Бережанської міської ради та Бережанського міського голови» (далі - Рішення №1) та розпорядженням міського голови від 12.11.2010 №1 «Про виконання обов'язків міського голови» (а.с.61-62).

03.11.2015 (фактично надійшло 04.11.2015) позивач звернувся до УМВС із листом в якому просив на виконання вказаних вище судових рішень скасувати зазначені в ньому накази, а з урахуванням обрання його Міським головою на підставі Рішення №1, вважати його відрядженим на період виконання ним обов'язків Міського голови (а.с.47-48).

У відповідності до рішення Міської ради від 17.11.2015 №1 «Про підсумки виборів, визнання повноважень та реєстрацію депутатів Бережанської міської ради та міського голови м.Бережани» позивач був повторно обраний та вступив на посаду Міського голови (а.с.6).

Наказом голови ліквідаційної комісії УМВС від 27.01.2016 №1 о/с «По особовому складу» на підставі Виконавчого листа, скасовано Наказ №264 о/с у відповідній частині, ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника відділення ДАІ з обслуговування адміністративної території Бережанського району та автомобільно-технічної інспекції (підпорядкованого УДАІ) МГБ, підпорядкованої УМВС, з 08.12.2009 (а.с.56).

Наступним Наказом №2 о/с, згідно з пунктами 10 та 11 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №580-VII, підполковника міліції ОСОБА_1, начальника відділення ДАІ з обслуговування адміністративної території Бережанського району та автомобільно-технічної інспекції (підпорядкованого УДАІ) МГБ, підпорядкованої УМВС, звільнено у запас Збройних Сил за пп.«г» п.64 (через скорочення штатів) Положення, з 06.11.2015. Тут відзначено, що вислуга років на день звільнення складає: календарна - 18 років, 03 місяці 27 днів; загально трудовий стаж - 29 років 01 місяць 21 день (а.с.57).

Підставою для його звільнення був висновок про звільнення з ОВС від 27.01.2016 (а.с.58-59).

Додатково встановлено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 №730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Національної поліції за переліком згідно з додатком 1, зокрема ГУ Нацполіції, та ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства внутрішніх справ за переліком згідно з додатком 2, у тому числі УМВС.

Наказом МВС від 30.10.2015 №1327 на виконання даної постанови утворено ліквідаційну комісію УМВС.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 15.03.2016, як і на 31.05.2016 УМВС перебуває в стані припинення (а.с.16-18, 104-113).

Згідно з наказом МВС від 06.11.2015 №1388 «Про організаційно-штатні питання» вважаються такими, що втратили чинність штати органів, підрозділів, закладів, установ та підприємств МВС згідно з Переліком змін у штатах МВС, що додається, а саме: по Тернопільській області скасовано всі штати, скорочені всі посади в кількості 3265 (а.с.33-34).

07.11.2015 зареєстровано юридичну особу ГУ Нацполіції (а.с.54-55).

Громадянам згідно ст.43 Конституції України гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно з п.24 Положення у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов'язків, але не більш як за один рік.

Зазначена вище вимога не містить застережень, що відповідний орган (УМВС) не відповідає за затримку виконання рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу посаду працівника ОВС, якщо працівник не вчинив додаткові дії, що вказують на його бажання поновитися на посаді.

Обов'язковість рішень суду віднесена Конституцією України до основних засад судочинства (ч.5 ст.124 Конституції України).

Відповідно до ч.1 ст.255 КАС постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Частиною 2 ст.257 КАС встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

При цьому п.3 ч.1 ст.256 КАС передбачено, що постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

Відтак, добровільне виконання рішення суду боржником - це його законодавчо встановлений обов'язок. Зокрема, зазначений обов'язок не є похідним від дій особи (подання заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження), яку поновлено на роботі.

Як роз'яснено у п.34 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі слід вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов'язків.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що законодавець передбачає обов'язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі і цей обов'язок полягає у тому, що у роботодавця обов'язок видати наказ про поновлення працівника на роботі виникає відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде дане рішення суду оскаржуватися.

Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 23 червня 2015 року №21-63а15 та 01 липня 2015 року №6-435цс15.

При цьому треба відмітити, що судом першої інстанції цілком вірно відзначено про фактичне поновлення позивача на посаді 27.01.2016.

Проходження служби в ОВС регламентувалося Законом України «Про міліцію», чинним до 07.11.2015 та Положенням.

02.07.2015 був прийнятий Закон №580-VII, який опубліковано в газеті «Голос України» від 06.08.2015 №141-142.

Пунктом 1 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону визначено, що він набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування, крім пунктів 1, 2, 3, 7-13, 15, 17-18 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» цього ж Закону, які набирають чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Пунктами 8-11 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №580-VII передбачено, з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу ОВС), а також інші працівники МВС, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в ОВС через скорочення штатів.

Указані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в ОВС до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням.

Перебування працівників міліції на лікарняному чи у відпустці не є перешкодою для їх звільнення зі служби в ОВС відповідно до «Прикінцевих та перехідних положень» цього Закону.

Підпунктом «г» п.64 Положення передбачено, що особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі.

Такими чином, у тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення - день опублікування Закону №580-VII, працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, могли бути прийняті на службу до поліції. При цьому, закінчення тримісячного терміну з моменту попередження про наступне вивільнення є присікаючим (кінцевим) строком для прийняті працівників міліції на службу до поліції, а не для їх звільнення зі служби в ОВС через скорочення штатів.

Відтак, УМВС, поновивши 27.01.2016 позивача на посаді, не мало правових підстав для його звільнення з цієї ж посади з 06.11.2015, позаяк з цієї дати втратили чинність лише штати УМВС, а не було припинено (ліквідовано) таке (УМВС).

Додатково треба відзначити, що відповідно до ч.1 ст.235 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП) у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Вище апеляційним судом робилося покликання на вимоги п.24 Положення.

Таким чином, аналіз зазначених правових норм у їх сукупності з положеннями ст.43 Конституції України та ст.240-1 КЗпП дає підстави для висновку про те, що за змістом ч.1 ст.235 КЗпП і п.24 Положення працівник підлягає поновленню на попередній посаді (роботі) у разі незаконного звільнення, під яким слід розуміти як звільнення без законної підстави, так і звільнення з порушенням порядку, установленого законом.

Встановивши, що звільнення позивача відбулось із порушенням установленого законом порядку, апеляційний суд зобов'язаний поновити працівника на попередній посаді (роботі), позаяк закон у таких випадках не наділяє орган, який розглядає трудовий спір, повноваженнями на обрання іншого способу захисту трудових прав, у тому числі шляхом зміни дати звільнення працівника.

Зміна дати звільнення, в такому випадку, не може вважатися належним захистом порушеного права.

Отже, звільнення працівника з підстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника.

Подібна правова позиці викладена у постановах Верховного Суду України від 21 травня 2014 року №6-33цс14 та 01 липня 2014 року № 21-212а14.

Проте суд першої інстанції в оскарженому судовому рішенні ці докази та обставини не врахував, належної оцінки їм не надав та зробив передчасні та протилежні висновки, щодо правомірності Наказу №2 о/с та звільнення позивача з посади.

Враховуючи все вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає встановленим, що позивача звільнено з посади з порушенням установленого порядку.

В абзаці 3 п.17 постанови Пленум Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України» від 06.03.2008 №2 роз'яснено, що в адміністративних справах щодо визнання незаконним рішення про звільнення з посад позовними вимогами є скасування правових актів індивідуальної дії та поновлення на посаді.

Крім цього, в абзаці 10 пп.10.2 п.10 постанови Пленуму цього ж Суду «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 №7 роз'яснено, що задовольняючи позовні вимоги про поновлення на публічній службі, суд повинен визнати протиправним рішення суб'єкта владних повноважень повністю або частково та скасувати акт індивідуальної дії повністю або ту його частину, яка стосується позивача, з моменту прийняття акта та обов'язково вказати дату, з якої особу поновлено на посаді.

Отже, позовні вимоги позивача є підставними, Наказ №2 о/с підлягає визнанню протиправним та скасуванню, а позивача слід поновити на попередній посаді.

Апелянт в апеляційній скарзі на вказані обставини не посилається, однак відповідно до ч.1 ст.195 КАС, суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Згідно з пунктами 1, 3, 4 ч.1 ст.202 КАС підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, невідповідність висновків суду таким обставинам, порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 204, 205, 207, 254 КАС, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 березня 2016 року скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ голови ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області Богомола О.М. від 27 січня 2016 року №2 о/с «По особовому складу».

Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділення ДАІ з обслуговування адміністративної території Бережанського району та автомобільно-технічної інспекції (підпорядкованого УДАІ) МГБ, підпорядкованої УМВС, з 06 листопада 2015 року.

Постанова в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч.3 ст.160 КАС - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя В.Я. Качмар

Суддя О.М. Гінда

Суддя В.В. Ніколін

Повний текст виготовлений 06 червня 2016 року.