Справа № 826/219/16
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2016-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

06 червня 2016 року 09:15 справа №826/219/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Калужського Д.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доСвятошинського районного суду міста Києва
провизнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративними позовом до Святошинського районного суду міста Києва (далі по тексту - відповідач), в якому просить: 1) визнати неправомірною відмову відповідача від 15 грудня 2015 року №76573/15-Вих/КА-17 в наданні інформації на запит на інформацію позивача від 10 грудня 2015 року; 2) зобов'язати відповідача здійснити дії щодо повторного розгляду запиту на інформацію позивача від 10 грудня 2015 року в порядку, що передбачений Законом України "Про доступ до публічної інформації".

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 січня 2016 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/219/16 закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 18 квітня 2016 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача до суду не прибув, у зв'язку із чим, на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив розглядати справу у письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до відповідача із запитом на інформацію від 10 грудня 2015 року, в якому на підставі статті 34 Конституції України та статей 13, 19-22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" просив надати завірені копії наказів Святошинського районного суду міста Києва від 09 вересня 2015 року №28/аг та від 18 вересня 2015 року №33/аг.

За результатами розгляду запиту позивача Святошинський районний суд міста Києва у листі від 15 грудня 2015 року №76573/15-Вих/Ка-17 повідомив, що згідно наказу голови Святошинського районного суду міста Києва Домарацької А.В. від 09 вересня 2015 року №28/аг відряджено заступника голови Святошинського районного суду міста Києва Лопатюк Н.Г. до Національної школи суддів України для участі у підготовці голів та заступників голів місцевих загальних судів з 05 жовтня 2015 року по 09 жовтня 2015року; згідно наказу голови Святошинського районного суду міста Києва Домарацької А.В. від 18 вересня 2015 року №33/аг відряджено суддю Святошинського районного суду міста Києва Ул'яновську О.В. для участі у з'їзді Міжнародної асоціації суддів, який відбудеться у місті Барселоні (Іспанія) з 02 жовтня 2015 року по 11 жовтня 2015 року.

Одночасно повідомлено, що надати завірені копії наказів від 09 вересня 2015 року №28/аг та від 18 вересня 2015 року №33/аг не виявляється можливим, оскільки відповідно до додатку №1 до наказу Державної судової адміністрації України №104 від 22 червня 2011 року накази голови суду (особи, що виконує обов'язки голови суду) та керівника апарату суду належать до переліку документів у місцевому загальному суді, що містять інформацію, яка становить службову інформацію.

Позивач вважає протиправною відмову у не наданні запитуваних документів з підстав порушення права позивача на доступ та одержання публічної інформації в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив, зазначивши, що надав обґрунтовану відповідь по суті запиту, яка не може бути визнана неправомірною відмовою в наданні інформації.

Окружний адміністративний суд міста Києва, виходячи зі змісту пред'явлених позовних вимог, звертає увагу на наступне.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, інформації, що становить суспільний інтерес, визначає Закон України "Про доступ до публічної інформації".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації" інформацією з обмеженим доступом є: конфіденційна інформація; таємна інформація; службова інформація.

Згідно з приписами частини сьомої статті 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації" обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

Пунктом 1 частини першої статті 9 Закону України "Про доступ до публічної інформації" встановлено, що відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону до службової може належати така інформація, що міститься в документах суб'єктів владних повноважень, які становлять внутрівідомчу службову кореспонденцію, доповідні записки, рекомендації, якщо вони пов'язані з розробкою напряму діяльності установи або здійсненням контрольних, наглядових функцій органами державної влади, процесом прийняття рішень і передують публічному обговоренню та/або прийняттю рішень.

Згідно з частиною першою статті 12 Закону України "Про доступ до публічної інформації" суб'єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об'єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб'єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб'єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань запитів на інформацію розпорядників інформації.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються зокрема особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про доступ до публічної інформації" доступ до інформації забезпечується, серед іншого, шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Згідно частини першої статті 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації" запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Відповідно до положень частин четвертої та п'ятої статті 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації" встановлено, що запит на інформацію має містити: 1) ім'я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв'язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

Як встановлює частина перша статті 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Частиною першою статті 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п'ятою статті 19 цього Закону.

З наведених норм Закону України "Про доступ до публічної інформації" вбачається, що розпорядники інформації зобов'язані надавати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту, за винятком випадків, передбачених частиною першою статті 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Дослідивши відповідь Святошинського районного суду міста Києва, а саме лист від 15 грудня 2015 року №76573/15-Вих/Ка-17, суд встановив, що відповідачем розглянуто запит позивача від 10 грудня 2015 року в строки та в порядку, встановлені Законом України "Про доступ до публічної інформації", крім того, вказаний запит містить інформацію, викладену в запитуваний наказах Святошинського районного суду міста Києва від 09 вересня 2015 року №28/аг та від 18 вересня 2015 року №33/аг.

Однак, відповідачем зазначено, що копії зазначених наказів від 09 вересня 2015 року №28/аг та від 18 вересня 2015 року №33/аг надати позивачу не виявляється можливим, оскільки такі документи належать до переліку документів у місцевому загальному суді, що містять інформацію, яка становить службову інформацію.

Так, з метою вдосконалення діяльності з ведення роботи щодо доступу до інформації в органах судової влади, відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації", на підставі частини п'ятої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" наказом Державної судової адміністрації України від 23 жовтня 2012 року №138 затверджено Типовий перелік відомостей, що становлять службову інформацію, та які можуть міститися в документах з організації діяльності місцевих та апеляційних судів.

У пункті 10 даного переліку вказано відомості, що можуть міститися в документах суду, які становлять внутрівідомчу службову кореспонденцію (доповідні, службові записки, накази тощо).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач мав відповідне право не надавати позивачу копії запитуваних наказів Святошинського районного суду міста Києва від 09 вересня 2015 року №28/аг та від 18 вересня 2015 року №33/аг, з огляду на наявність в таких документах службової інформації.

Крім того, суд звертає увагу, що у межах спірних правовідносин відповідач не порушував вимог законодавства та не обмежив право позивача на отримання інформації, оскільки належним чином розглянув запит та надав обґрунтовану відповідь.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що відповідачем доведено правомірність своїх дій вимогам, встановленим частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи зі змісту позовних вимог та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко