Справа № 654/4340/15-а
Суддя: Ширінська О. Х.
Дата ухвалення: 2016-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 654/4340/15-а
Провадження № 2-а/654/6/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.04.2016 року м. Гола Пристань

Голопристанський районний суд Херсонської області

у складі: головуючої судді - Ширінської О.Х.,

при секретарі - Слюсар О.С.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представників відповідача - Островської І.І.,Чопик Н.М.,

третьої особи - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Гола Пристань адміністративний позов ОСОБА_1 до Новософієвської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, третя особа: ОСОБА_4, про скасування рішень Новософіївської сільської ради УІ скликання про надання щорічної відпустки та матеріальної допомоги на оздоровлення сільському голові ОСОБА_4 у 2012 та 2015 роках, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася із вище вказаним позовом, який в судовому засіданні уточнила та підтримала.

Зокрема у своєму позові ОСОБА_1 зазначила, що Новософіївською сільською радою прийнято ряд рішень шодо надання щорічних відпусток з виплатою матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі середньомісячної зарплати сільському голові ОСОБА_4 згідно ст. 21 Закону України «Про службу з органах місцевого самоврядування», ст.ст. 6-23 Закону України «Про відпустки», Постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади. До цих рішень належать рішення Новософіївської ради за 2012, 2013 роки та рішення № 539 від 14.07.2015 р. п'ятдесят шостої сесії сільської ради VI скликання; рішення № 552 від 18.09.2015 р. п'ятдесят восьмої сесії VI скликання.

Вважає, що рішення Новософіївської сільської ради щодо надання щорічної відпустки та матеріальної допомоги на оздоровлення є протиправними з наступних причин.

Рішення сільської ради за 2012, 2013 роки не мають юридичної підстави, оскільки на час їх прийняття сільський голова ОСОБА_4 був відсторонений від посади сільського голови Новософіївської сільської ради згідно санкції слідчого прокуратури від 12.08.2011 р. на підставі ст. 147 Кримінально-процесуального кодексу України ( в редакції 1960 р.). На підставі постанови про відсторонення обвинуваченого ОСОБА_4, Новософіївською сільською радою було прийнято рішення № 161 від 17.08.2011 р. про покладанню повноважень сільського голови на секретаря сільської ради згідно ст. 50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Тобто на час прийняття рішень щодо надання відпустки сільському голові ОСОБА_4 у 2012, 2013 роках останній не мав повноважень сільського голови і тому не міг бути направлений у відпустку з відповідною виплатою з місцевого бюджету.

Також, рішення сільської ради № 539 від 14.07.2015 р. та № 52 від 18.09.2015 р. не мають юридичної підстави, оскільки Новософіївська сільська рада не приймала рішення щодо поновлення повноважень сільського голови у 2015 р. після винесення ухвали Вищим спеціалізованим судом України від 09.04.2015 р. про скасування обвинувального вироку щодо ОСОБА_4 та закриття провадження за строком давності. Рішення № 478 від 09.09.2014 р. Новософіївської сільської ради було скасовано Голопристанським районним судом 10.02.2015 р. та набрало законної сили 16.04.2015 р. Тому у 2015 р. продовжувало діяти рішення № 161 від 17.08.2011р. про покладання повноважень сільського голови на секретаря сільської ради Чопик Н.М.

Вважає, що не можна надавати відпустку на матеріальну допомогу особі, яка не має владних повноважень сільського голови.

Загальні виплати з місцевого бюджету на незаконні щорічні відпустки та матеріальну допомогу ОСОБА_4 на оздоровлення складають біля 15 тис. гривень, що в свою чергу нанесло місцевому бюджету значної матеріальної шкоди.

Просить скасувати рішення Новософіївської сільської ради щодо надання щорічної відпустки та матеріальної допомоги на оздоровлення сільському голові ОСОБА_4, а саме: рішення № 291 від 19.07.2012 р., № 369 від 07.05.2013 р., № 539 від 14.07.2015 р., № 552 від 18.09.2015 р. Стягнути з Новософіївської сільської ради на її користь судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

В судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги з підстав, зазначених у позові та додала, що вона є депутатом сільської ради УІІ скликання, з даним позовом вона виступає в інтересах територіальної громади. Вважає, що відпускні та матеріальна допомога на оздоровлення колишньому сільському голові була надана безпідставно, тому просить скасувати рішення сільської ради, які стосуються саме цих виплат.

Представник відповідача Островська І.І. надала до суду заперечення, в яких зазначила, що рішення про надання чи ненадання відпустки належить виключно до компетенції роботодавця. Надання працівникам часу відпочинку для відновлення працездатності, зміцнення здоров'я, а також для виховання дітей, задоволення власних життєвих потреб та інтересів є прямим обов'язком роботодавця.

Тривалість відпусток визначається Законом № 504, іншими законами та нормативно-правовими актами України. Відповідно до статті 5 цього Закону тривалість відпусток розраховується в календарних днях незалежно від режимів та графіків роботи.

Гарантована ст. 75 КЗпП і ст. 6 Закону № 504 тривалість щорічної основної відпустки становить не менше ніж 24 календарні дні за відпрацьований робочий рік, який відліковується від дня укладення трудового договору.

Чинним законодавством передбачене також встановлення більшої тривалості відпусток для певних категорій працівників. Для державних службовців частиною першою статті 35 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII встановлено тривалість щорічної основної відпустки 30 календарних днів.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про державну службу» державним службовцям допомога на оздоровлення виплачується при наданні щорічної відпустки у розмірі посадового окладу.

Листом Міністерства праці та соціальної політики України № 287/13/84-08 від 13.05.2008 р. надано роз'яснення щодо надання матеріальної допомоги на оздоровлення держслужбовцям, де також зазначено що держслужбовець має право отримувати матеріальну допомогу на оздоровлення один раз на рік при наданні будь-якої з частин щорічної відпустки за заявою працівника.

ОСОБА_4 був обраний на посаду Новософіївського сільського голови на чергових виборах до місцевих рад у 2010 році і на першій сесії VI скликання Новософіївської сільської ради набув своїх повноважень як сільський голова.

Проте 11 серпня 2011 року прокурором Голопристанського району Херсонської області відкрито кримінальну справу за ознаками складу злочину, передбачено ч.3 ст.368 КК України щодо ОСОБА_4

У зв'язку із порушенням кримінальної справи проти ОСОБА_4, було винесено постанову слідчим прокуратури про відсторонення від виконання обов'язків сільського голови на період досудового та судового слідства.

На виконання вказаної постанови прокурора Голопристаського району Херсонської області від 12.08.2011 року, 16 сесією Новософіївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області було прийнято рішення № 161 від 17.08.2011 року «Про покладення повноважень сільського голови на період його відсутності на секретаря сільської ради», на яку посилається позивач, проте це також передбачає ст.42 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні».

Рішенням № 177 від 25.08.2011 року Новософіївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області повноваження сільського голови передано ОСОБА_4

Рішенням № 178 від 22.09.2011 року Новософіївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області відхилено вимогу прокурора Голопристанського району Херсонської області про відсторонення від посади сільського голови ОСОБА_4 та залишено чинним рішення 18 сесії Новософіївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області № 177 від 25.08.2011 року.

21.12.2011 року Голопристанским районним судом Херсонської області рішення № 177 від 25.08.2011 року визнано не чинним.

26.12.2011 року було прийняте рішення за № 223 «Про внесення змін до рішення 16 сесії 6 скликання № 161 від 17.08.2011 року «Про покладення повноважень сільського голови на період його відсутності на секретаря ради», в якому зазначено, що постанова прокурора Голопристанського району Херсонської області від 12.08.2011 року «Про відсторонення обвинуваченого від посади» депутатами сільської ради не підтримана, а повноваження сільського голови покладено на секретаря ради на період його відсутності у зв'язку з лікарняним з 17.08.2011 року.

26.12.2011 року на 23 сесії сільської ради 6 скликання було розглянуто постанову Голопристанського районного суду Херсонської області від 21.12.2011 року та прийнято рішення за № 224 оскаржити дану постанову.

13.06.2012 року Одеським апеляційним адміністративним судом було винесено ухвалу про залишення без задоволення апеляційної скарги депутата Новософіївської сільської ради про визнання не чинним та скасування судового рішення першої інстанції.

Проте дана ухвала надійшла до Новософіївської сільської ради 15.07.2013 року, після чого депутати сільської ради були ознайомлені з ухвалою. У зв'язку з цим 16.07.2013 року сільський голова ОСОБА_4 подав заяву про його тимчасове відсторонення від обов'язків сільського голови на час судового розгляду кримінальної справи.

Вироком Голопристанського районного суду від 05.05.2014 року ОСОБА_4 було засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.І ст.190, ч.І ст.364 КК України та призначено покарання у вигляді п'яти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах місцевого самоврядування упродовж трьох років, із застосуванням ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробувальним строком на три роки.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 27.08.2014 року вирок суду першої інстанції було змінено, звільнено від відбування покарання у зв'язку із закінченням строків давності, відповідно до п.2 ч.І ст.49 та ч.5ст.74 КК України.

Особи, звільнені від відбування покарання, у зв'язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, відповідно до ч. З ст.88 і ч. 2 ст. 90 КК України, визнаються такими, що не мають судимості.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв'язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 КПК, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває справу.

Тобто, застосування покарання до обвинуваченого в даному випадку не є можливим, виходячи з того, що вирок Голопристанського районного суду Херсонської області, яким визнано винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, не набрав законної сили, а на момент прийняття ухвали Апеляційним судом сплив строк в період якого можливе застосування кримінальної відповідальності.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 квітня 2015 року кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 закрито, а ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 27 серпня 2014 року та в порядку ч. 2 ст. 433 КПК України вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 05 травня 2014 року щодо ОСОБА_4 скасовано.

07.04.2015 року ОСОБА_6 та ОСОБА_1 звернулися до Голопристанського районного суду Херсонської області з адміністративним позовом до Новософіївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області про зобов'язання достроково припинити повноваження сільського голови ОСОБА_4 з 27.08.2014 року.

Постановою Голопристанського районного суду Херсонської області від 20.05.2015 року, залишеною без змін Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.06.2015 року, у задоволені позову відмовлено повністю.

17.07.2015 року Голопристанським районним судом Херсонської області винесено ухвалу про відмову у відкритті провадження за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_1 у справі про встановлення відсутності повноважень на виконання службових обов'язків сільського голови.

23.09.2015 року Ухвалою Одеського апеляційного суду залишено без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_1, постанову Голопристанського районного суду Херсонської області від 17.07.2015 року залишено без змін.

Ст. 42 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що «...Повноваження сільського, селищного, міського голови закінчуються в день відкриття першої сесії відповідної сільської, селищної, міської ради, обраної на наступних чергових місцевих виборах...», відповідно цього Закону закінчилися повноваження ОСОБА_4, як сільського голови.

Вважає позов безпідставним та необґрунтованим, тому просить відмовити у задоволенні позову.

Третя особа ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення заявлених позовних вимог та просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши думку сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно п. 8 ст. 3 КАС України позивачем - є особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Статею 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Позивач в судовому засіданні зазначила, що вона звернулася із даним позовом в інтересах територіальної громади як депутат сільської ради.

Однак, ніяким чином не підтвердила свої повноваження як представника територіальної громади, якщо такі їй були делеговані. Виразником прав та інтересів територіальної громади є сільська рада, яка обирається та формується територіальною громадою. Однак, сільська рада в даному позові виступає відповідачем і не вважає, що її права було порушено, а оскаржені рішення вважає законними та правомірними.

В той же час, позивач не обгрунутувала, що оскаржуваними рішеннями суб'єкта владних повноважень були порушені її особисті права, свободи та інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Таким чином, ОСОБА_1 є неналежним позивачем у даній справі.

Крім того, ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені після їх виконання. (пункт 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування).

Виходячи із вище вказаних позицій Конституційного Суду України, рішення сільської ради, які є предметом оскарження, не можуть бути скасовані або змінені, оскільки вони є актами одноразового застосування, які вже виконані.

З огляду на вище наведене та керуючись ст. ст. 2, 3, 6, 9, 10, 11, 70, 71, 86, 87, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Новософієвської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, третя особа: ОСОБА_4 про скасування рішень Новософіївської сільської ради УІ скликання про надання щорічної відпустки та матеріальної допомоги на оздоровлення сільському голові ОСОБА_4 у 2012 та 2015 роках - відмовити.

Апеляційна скарга на постанови суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного адміністративного суду, через Голопристанський районний суд. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ч. 3 ст. 160 цього Кодексу - з дня складення постанови у повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання скарги про апеляційне оскарження, якщо скаргу не було подано.

Суддя: О. Х. Ширінська