Справа № 815/6914/15
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2016-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6914/15
УХВАЛА

31 травня 2016 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Самойлюк Г.П.,

при секретарі: Піньковській О.С.

сторін:

позивач: ОСОБА_1 (представник за довіреністю)

відповідачі: не з'явилися

треті особи: не з'явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2 про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до відділу Держгеокадастру у м. Білгороді-Дністровському Одеської області, відділу Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2, Затоківська селищна рада про визнання протиправним та скасування свідоцтва № 29312920 від 11.11.2014р., скасування запису, анулювання кадастрового номера,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_3 до відділу Держгеокадастру у м. Білгороді-Дністровському Одеської області, відділу Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2, Затоківська селищна рада, в якому позивач, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить:

визнати протиправним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно відділу Реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції від 11.11.2014 р., індексний номер 29312920, видане ОСОБА_2;

скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності запис про право власності (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 03) реєстрацію за ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) права власності на земельну ділянку площею 0,0446 га за адресою: АДРЕСА_1;

анулювати кадастровий номер НОМЕР_2, який присвоєно земельній ділянці, площею 0,0446 га за адресою: АДРЕСА_1.

15.04.16р. (вх. №9917/16) від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2 надійшло клопотання про закриття провадження по справі, в якому остання просила закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.157 КАС України, в зв'язку з тим, що справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Представник позивача в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував.

Відповідачі та треті особи до судового засідання не з'явились, явку представників не забезпечили, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином та завчасно. В матеріалах справи наявне клопотання третьої особи ОСОБА_2 про розгляд даного клопотання за її відсутності.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши думку представника позивача, вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно ст. 3 КАС України справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є те, що вона повинна містити у собі публічно - правовий спір.

В свою чергу приймаючи до уваги, що до компетенції адміністративних судів належать спори предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій слід зазначити, що у справі, що розглядається, спір стосується права власності, тобто цивільного права.

Згідно з ч.2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно відділу Реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції від 11.11.2014 р., індексний номер 29312920, виданого ОСОБА_2, є фактично оспорюванням права власності, яке можливо здійснити лише в порядку цивільного судочинства з підстав, передбачених ЦК України. Тому суд приходить до висновку, що вказані вимоги не пов'язані із захистом прав, свобод чи інтересів у сфері публічно - правових відносин.

Враховуючи, що земельні ділянки є об'єктами права власності, такий спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Згідно постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013р. "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" земельні відносини, суб'єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об'єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК, статті 2, 5 ЗК). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК, статтею 152 ЗК, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р. кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12.10.1978 р. вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з «…» питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів «…». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції.

Визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних судах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд який розглянув справу не віднесену до його юрисдикції, не може вважатись "судом, встановленим законом" у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Аналогічна правова позиція висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 11 листопада 2014 року (справа № 21-493а14), яка в силу частини першої статті 244-2 КАС України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Водночас, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2 в іншій частині позовних вимог, з огляду на наступне.

Згідно з ч.2 ст.4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім тих, для яких законом встановлено інший порядок судового вирішення.

Згідно з ч. 2 ст.50 КАС України позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб'єкти владних повноважень, причому останні, як випливає з пункту 5 частини 4 тієї самої статті, - у випадках, установлених законом.

Відповідно п.1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Пунктом 8 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» встановлено, що відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній на момент спірних правовідносин) державний реєстратор є державним службовцем, крім випадку, коли державним реєстратором є нотаріус. Повноваження державного реєстратора передбачені цим законом, з видачі та прийому документів можуть виконувати посадові особи органів місцевого самоврядування, адміністратори центрів надання адміністративних центрів, нотаріусу.

Відповідно до ч.2 ст. 30 вказаного Закону дії або бездіяльність державного реєстратора, державного кадастрового реєстратора, нотаріуса, державного виконавця можуть бути оскаржені до суду. Суди повинні мати на увазі, що під діями також слід розуміти рішення, прийняті зазначеними суб'єктами владних повноважень з питань реєстрації.

Представник третьої особи як на підставу для закриття провадження у справі посилається на приписи п.1 ч. 1 ст. 157 КАС України, згідно якої суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Суд вважає безпідставними твердження третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2 про те, що у частині позовних вимог щодо скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності запису про право власності (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 03) за ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) права власності на земельну ділянку площею 0,0446 га за адресою: АДРЕСА_1; анулювання кадастрового номера НОМЕР_2, який присвоєно земельній ділянці, площею 0,0446 га за адресою: АДРЕСА_1, є спір про право власності, яке є правом цивільним і не ґрунтується на публічно-правових відносинах, зокрема відносинах, заснованих на владному підпорядкуванні їх учасників, в зв'язку з чим провадження у справі, в тому числі у цій частині позовних вимог, має бути закрито, оскільки в даному разі судом надається оцінка правомірності внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності запису про право власності (реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 03) за ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на земельну ділянку площею 0,0446 га за адресою: АДРЕСА_1 та наявності правових підстав для анулювання кадастрового номера НОМЕР_2, який присвоєно земельній ділянці, площею 0,0446 га за вищевказаною адресою.

Таким чином, в задоволенні клопотання про закриття провадження в даній частині позовних вимог слід відмовити.

З урахуванням зазначеного, виходячи з системного аналізу діючого законодавства, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження в частині позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 17, п.1 ч.1 ст. 157, ст. ст. 160, 165 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2 про закриття провадження у справі, - задовольнити частково.

Провадження у справі №815/6914/15 за позовом ОСОБА_3 до відділу Держгеокадастру у м. Білгороді-Дністровському Одеської області, відділу Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2, Затоківська селищна рада закрити в частині позовних вимог, а саме щодо:

визнання протиправним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно відділу Реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції від 11.11.2014 р., індексний номер 29312920, виданого ОСОБА_2.

В іншій частині клопотання, - відмовити.

Роз'яснити позивачу, що він може звернутись із вказаними позовними вимогами до місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 06.06.2016 р.

Суддя: Г.П. Самойлюк

.