Справа № 826/21913/15
Суддя: Кобилянський М.Г.
Дата ухвалення: 2016-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

31 травня 2016 року м. Київ К/800/8162/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Кобилянський М.Г., розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 грудня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 1 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Державної казначейської служби України про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила:

визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Єжова М.В., в проваджені якого знаходиться виконавче провадження з примусового виконання рішення №36762/06, виданого 31 липня 2014 року Європейським судом з прав людини;

стягнути на її користь моральну шкоду в розмірі 42 681,60 грн;

зобов`язати Міністерство юстиції України та департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виконати свій обов'язок щодо стягнення заробітної плати за виконавчим документом та вжити додаткові заходи індивідуального характеру за рішенням №3672/06, виданим 31 липня 2014 року Європейським судом з прав людини.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 грудня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 1 березня 2016 року, позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України щодо примусового виконання рішення №3672/06, виданого 31 липня 2014 року Європейським судом з прав людини, в частині виконання рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 січня 2011 року у справі №2-4017/2011. Зобов`язано вжити додаткові заходи індивідуального характеру щодо виконання рішення №3672/06, виданого 31 липня 2014 року Європейським судом з прав людини, в частині виконання рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 січня 2011 року у справі №2-4017/2011. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Позивачем подано касаційну скаргу разом із заявою про зміну предмету позову та збільшення позовних вимог, в якій, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалені судові рішення судів першої і апеляційної інстанцій в частині відмови в задоволенні решти позовних вимог та ухвалити нове судове рішення, яким стягнути на її користь суму моральної шкоди у розмірі 5000 грн; 7214,44 грн - понесені збитки три відсотки річних за користування грошовими коштами; 41863,37 грн - понесені збитки згідно статті 625 Цивільного кодексу України (індекс інфляції); 55079,99 грн - понесені збитки згідно подвійної облікової ставки Національного банку України.

Відмовляючи в задоволенні позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, обґрунтовано виходив з того, що позивачем не було надано доказів завдання їй моральної шкоди, протиправність діяння заподійовача шкоди, наявність причинного зв'язку між завданою шкодою і протиправними діяннями заподійовача та його вини в цьому.

Згідно з частиною третьою статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не може розглядати позовні вимоги осіб, які беруть участь у справі, що не були заявлені у суді першої інстанції.

Оскільки позивач звернувся до суду касаційної інстанції із заявою про зміну предмету позову та збільшення позовних вимог, то підстав для її розгляду немає.

Відповідно до положень пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Судами першої та апеляційної інстанцій при ухваленні оскаржуваних судових рішень не допущено порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли бути підставою для їх скасування чи зміни.

Оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлені з урахуванням правових позицій та судової практики Вищого адміністративного суду України.

Касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись ст. ст. 211, 213, п.5 ч.5 ст. 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 грудня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 1 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Державної казначейської служби України про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.Г. Кобилянський