Справа № 159/1788/16-а
Суддя: Бойчук П. Ю.
Дата ухвалення: 2016-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/1788/16-а
Провадження № 2-а/159/43/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

з участю: секретаря Гусар Т.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Ковелі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про зобов'язання до вчинення дій, -

в с т а н о в и в :

В травні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з даним позовом. При цьому обґрунтовував свої позовні вимоги тим, що він звернувся до Ковельського об'єднаного управління пенсійного фонду України у Волинській області з заявою про призначення пенсії по віку. До заяви було додано трудову книжку, довідки про заробітну плату, тощо. Позивач вказує, що пунктом 7-1 розділу XV Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, визначеного у ст. 26 даного Закону працювали в закладах та установах державної і комунальної власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, під час призначення пенсії за віком виплачують грошову допомогу, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день призначення.

Позивач звернувся з відповідним зверненням до Ковельського об'єднаного управління пенсійного фонду України, однак 14.04.2016 року йому було повідомлено про те, що він не має права на призначення грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення в зв'язку з тим, що до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років не включено період його роботи на посаді керівника фізичного виховання з 01.07.1991 року по даний час, оскільки така посада не передбачена переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 909 від 0.11.1993 року із змінами.

Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивач вважає відмову у призначенні йому грошової допомоги протиправною, оскільки має загальний стаж роботи понад 38 років. При цьому весь цей час він працював викладачем фізичного виховання в різних навчальних закладах.

Враховуючи наведене, позивач просив суд зобов'язати Ковельське об'єднання управління пенсійного фонду України зарахувати до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років та на виплату грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення, періоду роботи на посаді керівника фізичного виховання з 01.07.1991 року по 20 березня 2016 року та виплатити грошову допомогу, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення, передбачену п. 7-1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

В судове засідання позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 не з'явились, проте кожен окремо подали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують повністю, просили їх задовольнити.

Представник відповідача Солодуха І.П. в судове засідання не з'явилась, однак подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов не визнає повністю з підстав, викладених в запереченні проти позову.

Згідно письмового заперечення, відповідач позов не визнає повністю з тих підстав, що згідно постанови Кабінету Міністрів України від 26.09.2002 № 1436 "Про внесення змін до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років", внесено зміни, відповідно до розділу «1. Освіта», право на пенсію працівникам освіти визначається лише за Переліком, затвердженим цією постановою. Згідно із зазначеним Переліком право на пенсію за вислугу років мають викладачі, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи професійно-технічних навчальних закладів. Право на пенсію за вислугу років визначається за основною посадою, внесеною до трудової книжки.

Відповідно до документів пенсійної справи та довідки № 22, виданої Ковельським професійним ліцеєм від 06.04.2016 року, ОСОБА_1 працював на посаді викладача фізичного виховання Ковельського міського середнього професійно-технічного училища (нині Ковельський професійний ліцей) з 16.09.1985 року по 30.06.1991 року, а з 01.07.1991 року по даний час - керівником фізичного виховання. Оскільки посада керівника фізичного виховання не передбачена зазначеним Переліком, то до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років, зараховується лише період роботи на посаді вчителя фізичного виховання Поворської середньої школи з 18.08.1977 року по 31.08.1980 року, вчителя фізичного виховання Бруховичівської восьмирічної школи з 01.09.1980 року по 01.10.1985 року та на посаді викладача фізичного виховання Ковельського СПТУ-7 з 02.10.1985 року по 13.05.1987 року та з 24.05.1987 року по 30.06.1991 року. Таким чином, згідно наявних довідок в пенсійній справі, страховий стаж ОСОБА_1 в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", становить 13 років 11 місяців 02 дні. Незважаючи на те, що в період роботи на посаді керівника фізичного виховання з 01.07.1991 року по даний час позивач мав педагогічне навантаження, відсутні підстави врахувати зазначений період до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Оскільки для призначення грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 Розділу XV Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" немає підстав у зв'язку з відсутністю необхідного страхового стажу на посадах, робота яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "є" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" тривалістю 35 років, відповідач просив відмовити в задоволені даного позову.

Суд, з'ясувавши обставини справи та дослідивши наявні серед матеріалів справи письмові докази, прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог ст. 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що позивач 07.04.2016 року звернувся із заявою до Ковельського об'єднаного управління пенсійного фонду України у Волинській області про виплату грошової допомоги відповідно до п. 7-1 розділу ХV Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", що не заперечується сторонами по справі.

Листом № 53/С-01 від 14.04.2016 року Ковельського об'єднаного управління пенсійного фонду України у Волинській області, позивачу було відмовлено у виплаті грошової допомоги в зв'язку з відсутністю необхідного стажу роботи.

Загальний страховий стаж позивача становить 13 років 11 місяців 02 дні, що підтверджується наявними доказами в матеріалах справи.

З листа Ковельського об'єднаного управління пенсійного фонду України у Волинській області від 14.04.2016 року № 53/С-01 вбачається, що до стажу роботи позивача за вислугою років зараховується лише період роботи на посаді вчителя фізичного виховання Поворської середньої школи з 18.08.1977 по 31.08.1980, вчителя фізичного виховання Бруховичівської восьмирічної школи з 01.09.1980 по 01.10.1985 та на посаді викладача фізичного виховання Ковельського СПТУ-7 з 02.10.1985 по 13.05.1987 та з 24.05.1987 по 30.06.1991. Згідно пункту 4 Порядку - страховий стаж, передбачений пунктами 2 і 3 цього Порядку, враховується в календарному обчисленні. При цьому допускається підсумовування страхового стажу за періоди роботи, які дають право на призначення І пенсії відповідно до пунктів "є" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Період роботина посаді керівника фізичного виховання з 01.07.1991 по даний час до спеціального стажу не враховано за відсутністю підстав.

Однак, факт роботи позивача на вказаних посадах відповідачем не оспорюється, не врахований виключно з підстав відсутності зазначених посад в Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Відповідно до п. "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Постановою КМ України № 909 від 04.11.1993 року затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років. Розділом 1 "Освіта" вказаного Переліку передбачено, що до закладів і установ освіти, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, належать, зокрема, вищі навчальні заклади 1 і 2 рівнів акредитації, професійно-технічні навчальні заклади. Цим же Розділом вказаного Переліку передбачено, що до посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, належать, зокрема, такі посади: заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної, навчально-виробничої) роботи, викладачі, педагоги професійного навчання, соціальні педагоги.

Постановою КМ України № 963 від 14.06.2000 року затверджено Перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників. Згідно цього Переліку до посад педагогічних працівників належать, зокрема: заступники директора (завідувача, начальника) вищого навчального закладу 1 та 2 рівня акредитації, професійно-технічного навчального закладу з навчальної, виховної, навчально-виховної, методичної, виробничої, навчально-методичної, навчально-виробничої роботи; заступники директора з навчально-виховної, навчальної, виховної роботи; завідувач відділення навчального закладу, навчально-методичного кабінету (лабораторії); завідувач відділу (лабораторії, кабінету, частини) з основного напряму діяльності; вчителі; викладачі всіх спеціальностей; педагог професійного навчання; методист.

З копії трудової книжки позивача, вбачається, що він працював на посадах вчителя фізичного виховання Поворської середньої школи з 18.08.1977 по 31.08.1980, вчителя фізичного виховання Бруховичівської восьмирічної школи з 01.09.1980 по 01.10.1985 та на посаді викладача фізичного виховання Ковельського СПТУ-7 з 16.09.1985 по 30.06.1991. Крім цього, з 01.07.1991 року по 09.10.2002 року позивач працював на посаді керівника фізичного виховання Ковельського СПТУ-7. В зв'язку з реорганізацією Ковельського СПТУ-7 в Ковельський професійний ліцей, позивач з 10.10.2002 року по даний час працює керівником фізичного виховання цього навчального закладу.

Як вбачається з довідки № 24, виданої 19.04.2016 року Ковельським професійним ліцеєм, позивач, працюючи на посаді керівника фізичного виховання мав педагогічне навантаження, а відтак - виконував роботу вчителя (викладача).

Таким чином, є безпідставними покликання відповідача на те, що посада керівника фізичного виховання не належить до посад, період роботи на яких включається до стажу, що дає працівникам освіти право на пенсію за вислугу років, відповідно до п."е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком, виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх 10 місячних пенсій станом на день її призначення.

Судом встановлено, що станом на день звернення до Ковельського об'єднаного управління пенсійного фонду України у Волинській області за призначенням пенсії позивач досяг пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", працював на той час на посаді, робота на якій дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і до цього часу позивач не отримував будь-яку пенсію.

З врахуванням вказаних періодів роботи на час призначення позивачу пенсії за віком, його страховий стаж на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, становив більше 38 років.

З врахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку, що відповідачем неправомірно не включено до стажу роботи позивача періоди його роботи на посаді керівника фізичного виховання з 01.07.1991 по даний час для отримання права на призначення пенсії за вислугу років.

Таким чином покликання відповідача на те, що позивач при призначенні пенсії за віком не мав права на отримання грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій, відповідно до пункту 7-1 розділу XV Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" є безпідставними.

З врахуванням наведеного вище суд вважає неправомірною відмову відповідача (лист № 53/С-01 від 14.04.2016 року Ковельського об'єднаного управління пенсійного фонду України у Волинській області) щодо виплати грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій, винесеної за результатами розгляду відповідної заяви позивача від 07.04.2016 р. А тому слід зобов'язати відповідача зарахувати позивачу до страхового стажу, який дає право на призначення грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій, неправомірно незараховані періоди роботи.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 10, 11, 159, 160, 163, 167 КАС України, на підставі ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст.26, п. 7-1 розділу XV Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суд -

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 до Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про зобов'язання до вчинення дій задовольнити.

Зобов'язати Ковельське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу, який дає право на призначення грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій, період роботи з 01 липня 1991 року по 09 жовтня 2002 року на посаді керівника фізичного виховання Ковельського міського середнього професійно-технічного училища № 7 та період роботи з 10 жовтня 2002 року по 20 березня 2016 року на посаді керівника фізичного виховання Ковельського професійного ліцею, а також нарахувати та виплатити грошову допомогу, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення відповідно до п. 7-1 розділу 15 "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги, з одночасною подачею її копії до апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено та підписано 03 червня 2016 року.

Головуючий:П. Ю. Бойчук