Справа № 2а-1922/2010
Суддя: Баранкевич В. О.
Дата ухвалення: 2010-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Новоодеський районний суд Миколаївської області
Справа № 2А-1922 2010р.
ПОСТАНОВА Іменем України

14 грудня 2010 року Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Баранкевич В.О.

при секретарі Андрусенко В.А.

за участю позивача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нова Одеса справу за позовом ОСОБА_1 до УДАІУМВС України в Миколаївській області - на постанову ВЕ№137468 від 14.04.2010 року, -

ВСТАНОВИВ:

09 грудня 2010 року позивач звернувся в суд з позовом до УДАІ УМВС в Миколаївській області на постанову ВЕ№137468 від 14.04.2010року . Позивач просить визнати протиправним накладення на неї працівником ДАІ адміністративного стягнення, скасувати постанову ВЕ№137468 по справі про адміністративне правопорушення від 14 квітня 2010року про визнання її винною у порушені п.16.8. ПДР України, вчинення правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

В судовому засіданні позивач пояснила, що 14 квітня 2010року ІДПС ВДАІ з ОАТ м. Миколаєва прапорщиком міліції ОСОБА_2 відносно неї було складено протокол про адміністративне правопорушення та винесено постанову ВБ №137468 про притягнення її до адміністративної відповідальності, згідно якої ОСОБА_3 в м. Миколаєві по вул. Садовій керувала автомобілем НОМЕР_1 не зупинилася біля дорожнього знаку 5.62 «місце зупинки» та проїхала перехрестя з пр. Леніна на забороняючий сигнал світлофора, чим порушила п.16.8. Правил дорожнього руху та вчинила правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, за що на неї було накладено штраф у розмірі 425грн.

Позивач пояснила, що 14 квітня 2010 в м. Миколаєві по вул. Садовій в районі перехрестя з пр. Леніна вона дійсно керувала автомобілем НОМЕР_1, але в той час як проїжджала перехрестя здійснила зупинку перед дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», почала рух на зелений сигнал світлофор та продовжила рух на жовтий сигнал світлофору разом з транспортним засобом який рухався попереду мого автомобіля, для запобіганню виникненню заторів та аварійної ситуації, так як згідно 8.11. Правил дорожнього руху водіям які в разі вмикання жовтого сигналу світлофора не можуть зупинити автомобіль у місці передбаченому п.8.11. Правил дорожнього руху, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатись далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Після проїзду перехрестя її зупинили працівники ДАІ та звинуватили в порушенні п.16.8. Правил дорожнього руху.

Позивач зазначила, що пояснила працівникам ДАІ, що діяла виходячи з дорожньої обстановки, для забезпечення безпеки дорожнього руху, та виключно керуючись Правилами дорожнього руху, а саме п.8.11., однак ІДПС не зважаючи на її зауваження склав протокол про адміністративне правопорушення та розглянувши справу на місці виніс постанову, таким чином порушивши вимоги ст.ст.245, 276, 280 КУпАП відповідно до яких, завданням провадження по справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи, до того ж розгляд справи було проведено без

підготовки та надання позивачу часу для звернення за правовою допомогою, подання документів які характеризують її особу, інших доказів по справі, чим порушено ст. 268 КУпАП та призвело до того, що при винесені постанови не враховано особу, матеріє стан та інші обставини, які слід врахувати при призначені адміністративного стягнення.

Позивач зауважила, що коли працівники ДАІ її зупинили, то жодних свідків нібито порушення нею правил дорожнього руху біля них не було, а коли ІДПС почав складати протокол інший працівник ДАІ зателефонував по мобільному та попросив когось прийти, через декілька хвилин прийшов чоловік, якого було представлено як свідка правопорушення, який і підписався в протоколі про адміністративне правопорушення.

Позивач додала, що в протоколі та постанові ІДПС вказав її прізвище

«Осипенко», хоча це було її дівоче прізвище, яке залишилося: зазначеним у посвідчех

водія, а її дійсне прізвище тепер ОСОБА_1, що свідчить про те що працівники ДАІ

складанні протоколу не провели навіть ніяких дій направлених на вірне визначення

«правопорушника». Позивач підсумувала, що таким чином звязок

між її діями та наявністю правопорушення є об'єктивно не доведеним та не підкріплений будь - якими доказами і не може бути покладений в основу притягнення її адміністративної відповідальності, до тогож оскільки постанова винесена з порушенням чинного законодавства, без урахування всіх наявних фактичних даних які існували на той момент, то вона не може бути законною та підлягає скасуванню.

Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст.71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування] правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо вій] заперечує про адміністративного позову.

Проте УДАІ УМВС України не надано належних доказів вини ОСОБА_1 зазначеному правопорушенні.

З вищевикладеного видно, що постанова ВЕ137468 від 14.04.2010 року по справі^ про адміністративне правопорушення є протиправною.

Таким чином на підставі ч. 2 ст. 71, ч.1 ст.247 КУпАП, керуючись ст.ст. 9,10, 12, 158-163, 186 КАСУ України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову ВЕ№137468 по справі про адміністративне правопорушення від 14.04.2010 року про визнання ОСОБА_3 винною у вчиненні правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та притягнення її до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять)гривень, та провадження по справі закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий