Справа № 2а-9186/12/2670
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2016-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" червня 2016 р. м. Київ К/800/11298/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Карася О.В. (головуючого), Олендера І.Я., Рибченка А.О.,

при секретарі судового засідання Антипенку В.В., за участю представника позивача ОСОБА_4, представника відповідача Гучка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_6 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.08.2012 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12.02.2013 по справі № 2а-9186/12/2670

за позовом ОСОБА_6

до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Києва Державної податкової служби

про скасування рішення форми "Р",-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом про скасування податкового повідомлення - рішення від 05.08.2010 № 2564/14-04, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб за основним платежем на суму 2 090 449,80 грн. за порушення вимог Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб".

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 27.10.2011 позовну заяву ОСОБА_6 залишено без розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.02.2012 рішення суду першої інстанції змінено, виключено з її мотивувальної частини посилання на п. 5 ст. 155 Кодексу адміністративного судочинства України, як на одну із підстав залишення позовної заяви без розгляду, в інший частині ухвалу залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 07.06.2012 рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду з тих підстав, що а ні судом першої інстанції, а ні судом апеляційної інстанції не досліджувались обставини щодо поважності причин пропуску строку на звернення до суду.

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 10.08.2012, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.02.2013, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення судів обґрунтовано тим, що постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 20.04.2011 у справі № 2а-1278/11/2670, яка розглядалась в порядку скороченого провадження, позовні вимоги Державної податкової інспекції про стягнення з ОСОБА_6 суми податкового боргу з податку з доходів фізичних осіб у розмірі 2 090 449,80 грн. (що виник на підставі оскаржуваного у даній справі податкового повідомлення - рішення) задоволено у повному обсязі. Вказане судове рішення ОСОБА_6 оскаржено не було та набрало законної сили. Крім того, суд апеляційної інстанції також зазначив про порушення позивачем визначеного ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України місячного строку для звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення - рішення.

Не погодившись із судовими рішеннями, позивач до Вищого адміністративного суду України подала касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить зазначені судові рішення скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Переглянувши матеріали справи і касаційну скаргу, заслухавши доповідь судді, Вищий адміністративний суд України зазначає наступне.

Судами першої і апеляційної інстанцій встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Державною податковою інспекцією проведена невиїзна документальна перевірка ОСОБА_6 з питання повноти та своєчасності сплати до бюджету податку з доходів фізичних осіб, за результатами якої складено акт від 25.06.2010 №108/17-04/НОМЕР_1 та встановлено порушення позивачем пп. "а" 19.1 ст. 19 Закону України від 22.05.2006 № 889-IV "Про податок з доходів фізичних осіб", що полягало у заниженні оподатковуваного доходу за 2009 рік на суму 41 808 996,00 грн. та несплаті до бюджету податкового зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб за ставкою 5% в сумі 2 090 449,80 грн.

На підставі акту перевірки контролюючим органом прийнято оскаржуване ОСОБА_6 податкове повідомлення - рішення від 05.08.2010 № 2564/14-04.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, в чинній на момент подачі адміністративного позову редакції, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

А ч. 5 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено спеціальний скорочений строк в один місяць для звернення особи до адміністративного суду з позовом щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів.

Згідно із ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Судами встановлено, що податкове повідомлення - рішення від 05.08.2010 № 2564/14-04 отримане ОСОБА_6 особисто 16.08.2010, а з позовом про його оскарження позивач звернулась лише 21.07.2011 тобто фактично поза межами строку визначеного ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Проте, як вбачається з ухвали Окружного адміністративного суду м.Києва від 27.10.2011 судом встановлено, що у процесі розгляду справи позивачем 27.10.2011 до суду було подано клопотання про поновлення строку на звернення до суду.

Однак судами вказане клопотання до уваги взято не було.

У зв'язку з чим, як вже зазначалось вище, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 07.06.2012 справу було направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду з тих підстав, що а ні судом першої інстанції, а ні судом апеляційної інстанції не досліджувались обставини щодо поважності причин пропуску строку на звернення до суду.

Проте судами першої та апеляційної інстанції проігноровано вимоги Вищого адміністративного суду України та поважності причин пропуску строку на звернення до суду знову не досліджено.

Таким чином, враховуючи вищезазначене судам необхідно дослідити поважність причин, якими позивач обґрунтовує пропуск строку звернення до суду, та в залежності від встановленого вирішити чи є підстави для застосування ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України, а в разі якщо такі підстави відсутні розглянути позовні вимоги по суті.

Крім того, у разі розгляду справи по суті заявлених вимог, судам також необхідно звернути увагу, що постанова суду від 20.04.2011 у справі № 2а-1278/11/2670 про стягнення з позивача суми податкового боргу з податку з доходів фізичних осіб у розмірі 2 090 449,80 грн., що виник на підставі оскаржуваного у даній справі податкового повідомлення - рішення, була прийнята в порядку скороченого провадження та не має приюдиційного значення при розгляді цієї справи, оскільки правомірність винесення вказаного податкового повідомлення - рішення судом фактично не досліджувалась.

Згідно ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути таким, що ухвалене відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, а також норм матеріального права згідно з ч. 2 ст. 227 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування судових рішень і направлення справи на новий розгляд.

З огляду на зазначене касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судові рішення першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду та в залежності від встановленого прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.08.2012 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12.02.2013 по справі № 2а-9186/12/2670 скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в порядку, визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий О.В. Карась

Судді І.Я. Олендер

А.О. Рибченко