Справа № 826/13945/15
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2016-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

02 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Лічевецького І.О., Мацедонської В.Е.,

при секретарі: Сергійчук Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу представника Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Актабанк» Приходько Юлії Вікторівни - Бойка Олександра Івановича на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Актабанк» Приходько Юлії Вікторівни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Актабанк» Приходько Юлії Вікторівни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вважає протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Актабанк» Приходько Юлії Вікторівни відносно розгляду вимог позивача про включення до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Актабанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 березня 2016 року задоволено вказаний позов частково. Визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» Приходько Юлії Вікторівни щодо невключення ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК», які мають право на отримання відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» Приходько Юлію Вікторівну надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_4, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у Публічному акціонерному товаристві «АКТАБАНК» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням представник Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Актабанк» Приходько Юлії Вікторівни - Бойко Олександр Іванович подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні даного позову.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає перегляду в апеляційному порядку в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було встановлено, що 07 серпня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «АКТАБАНК» та ОСОБА_4 був укладений Договір банківського вкладу «Класік» № В41-207499/Т/631444 (далі - Договір № В41-207499/Т/631444).

Згідно з пп. пп. 1.1-1.5 розділу 1 Договору № В41-207499/Т/631444 Вкладник передає, а Банк приймає грошові кошти в сумі 190 000,00 грн. на строк 1 місяць з 07.08.2014 по 07.09.2014 включно.

Банк нараховує проценти на суму Вкладу відповідно до умов цього Договору за ставкою 18,00% річних.

Днем надходження Вкладу є 07.08.2014 року.

Кошти на вкладний (депозитний) рахунок можуть бути внесені Вкладником готівкою, перераховані з іншого власного вкладного (депозитного), поточного рахунку або від іншої особи, якщо Вклад відкритий в національній валюті та Вкладник надав необхідні дані про свій вкладний рахунок.

Повернення Вкладу здійснюється в готівковій або безготівковій формі. При поверненні готівкою Вкладу, повністю або частково внесеного Вкладником у безготівковій формі, за виключенням безготівкових перерахувань з рахунків в межах Банку, Банк утримує комісійну винагороду у розмірі 1% від суми Вкладу внесеного у безготівковій формі шляхом вирахування суми винагороди з суми Вкладу. Якщо сума Вкладу і/або сума відсотків перераховується на рахунок у інший банк у безготівковій формі, Банк утримує комісійну винагороду згідно діючих Тарифів Банку «з розрахунково-касового обслуговування приватних осіб» шляхом вирахування суми винагороди з суми Вкладу.

Відповідно до пп. 2.1 розділу 2 Договору № В41-207499/Т/631444 для внесення суми Вкладу Банк відкриває Вкладнику вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_2.

07 серпня 2014 року грошові кошти в сумі 190000,00 грн. були зараховані банком на рахунок № НОМЕР_2, що підтверджується меморіальним ордером № 214364 від 07.08.2014 року.

Постановою Правління Національного банку України 07 серпня 2014 року прийнято постанову № 468/БТ, якою ПАТ «АКТАБАНК» віднесено до категорії проблемних.

29 серпня 2014 року позивач звернувся до начальника відділення № 41 «Центр обслуговування VIP клієнтів ПАТ «АКТАБАНК» з заявою про відмову від продовження терміну дії Договору банківського вкладу № В41-207499/Т/631444 та з проханням виплатити йому 07.09.2014 року грошові кошти згідно вищевказаного договору та нараховані відсотки.

В обумовлений як в Договорі № В41-207499/Т/631444 так і в заяві строк позивач звернувся до ПАТ «АКТАБАНК» для здійснення остаточного розрахунку, отримання вкладу та процентів, але вимоги виконаними не були, в поверненні вкладу було відмовлено.

Також, судом першої інстанції встановлено, що на підставі постанови Правління Національного банку України «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКТАБАНК» до категорії неплатоспроможних» від 16 вересня 2014 року № 576, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 16 вересня 2014 року прийнято рішення «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «АКТАБАНК» № 90, згідно з яким з 17 вересня 2014 року розпочато процедуру виведення ПАТ «АКТАБАНК» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на три місяці з 17 вересня 2014 року по 17 грудня 2014 року включно та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «АКТАБАНК» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Приходько Юлію Вікторівну.

17 грудня 2014 року на офіційному сайті Фонду, на сайті ПАТ «АКТАБАНК» та в установах даного банку розміщено оголошення про те, що з 18.12.2014 року ПАТ «АКТАБАНК» починає виплати коштів вкладникам за договорами, строк дії яких закінчився по 17 вересня 2014 року включно, та за договорами банківського рахунку (поточні та карткові рахунки). Виплати коштів будуть здійснюватися протягом терміну дії тимчасової адміністрації через установи ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ».

Відповідно до постанови Правління Національного банку України «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКТАБАНК» від 15 січня 2015 року № 19, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) 16 січня 2015 року прийнято рішення «Про початок процедури ліквідації ПАТ «АКТАБАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» № 6, згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «АКТАБАНК» з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб, відповідно до Плану врегулювання з 16 січня 2015 року, та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ «АКТАБАНК».

Так, Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «АКТАБАНК» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Приходько Юлію Вікторівну строком на 1 рік з 16 січня 2015 року по 15 січня 2016 року включно.

21 січня 2015 року на офіційному сайті Фонду опубліковано оголошення про те, що Фонд з 23.01.2015 року розпочинає виплати коштів вкладникам даного банку; для отримання коштів вкладники ПАТ «АКТАБАНК» з 23.01.2015 року по 04.03.2015 року включно можуть звертатись до установ банку-агента Фонду ПАТ «ФІДОБАНК».

В межах даного строку позивач звернувся до банку-агента Фонду ПАТ «ФІДОБАНК» з метою отримання гарантованої суми коштів за вкладом, втім, останньому було відмовлено в отриманні відшкодування у зв'язку з тим, що інформація про вклад позивача відсутня в Загальному реєстрі вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «АКТАБАНК» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

26 січня 2015 року позивач з письмовою заявою звернувся до Уповноваженої особи про внесення його до реєстру вкладників та виплати йому коштів за рахунок позики Фонду в межах 200000,00 грн.

У відповідь на вказану заяву позивача, Уповноважена особа листом від 17.02.2015 року вих. № 618 відмовила у виплаті гарантованої суми коштів за вкладом.

Не погоджуючись з такими діями відповідачів, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є правомірними та обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню частково.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його обгрунтованим з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовано нормами Конституції України, Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 року № 14, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 року за № 1548/21860 (далі - Положення № 14).

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків регулюються та визначаються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно із положеннями п. 3 ч. 1 ст. 2 цього Закону (в редакції чинній в момент виникнення спірних правовідносин), вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Вкладником є фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката (п. 4 ч. 1 ст. 2 цього Закону).

Відповідно до ч. 1 статті 26 Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

При цьому, порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, визначений статтею 27 Закону.

Так, Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (ч. 1 ст. 27 Закону).

Згідно з ч. 2 статті 27 Закону уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (ч. 3 ст. 27 Закону).

Окрім цього, відповідно до пункту 3 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 року № 14 (в редакції до внесення змін згідно із рішенням від 29 вересня 2014 року № 104, які набрали чинності 11 листопада 2014 року) (далі - Положення № 14) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 року за № 1548/21860, Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік).

Згідно з п. 4 розділу ІІІ Положення № 14 перелік складається станом на день прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на день прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Між тим, після внесення змін до п. 3 розділу ІІІ вказаного Положення № 14, цим пунктом передбачено, що Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік).

Після внесення змін до п. 4 розділу ІІІ Положення № 14 абзацом першим цього пункту передбачено, що перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Пунктом другим розділу IV Положення № 14 передбачено, що Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Пунктом четвертим розділу IV Положення № 14 передбачено, що Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Пунктом шостим цього розділу вказаного Положення встановлено, що на підставі рішення виконавчої дирекції за розпорядженням директора-розпорядника Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів (здійснює перерахування гарантованої суми за Загальним Реєстром, передачу Загального Реєстру банку-агенту) не пізніше семи днів з дня прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Як встановлено під час розгляду справи судом першої інстанції, за результатами перевірки було встановлено, що на рахунок позивача були перераховані кошти з рахунку іншої фізичної особи (ОСОБА_7), в якого з ПАТ «АКТАБАНК» був укладений договір банківського вкладу, сума якого значно перевищувала 200 тис. грн., тобто граничний розмір відшкодування вкладів Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, який ця особа «розбила» на декілька вкладів, в тому числі зарахувавши кошти на рахунок позивача. Фізична особа ОСОБА_7 «розбив» свій вклад перевівши кошти не лише на рахунок позивача, а й на рахунки інших фізичних осіб. Тобто, фізична особа ОСОБА_7, у випадку запровадження ліквідації ПАТ «АКТАБАНК», змогла би отримати гарантовані Фондом 200000,00 грн., а залишок на рахунку змогла би отримати за рахунок «ліквідаційної маси банку» лише в четверту чергу, заявивши свої вимоги до реєстру кредиторів, згідно з ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Таким чином, шляхом розміщення грошей від імені іншої особи, були штучно створені умови для незаконного отримання відшкодування за рахунок позики Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Як наслідок, уповноважена особа дійшла висновку, що укладаючи договір банківського вкладу, банк уклав правочин, який порушує публічний порядок, оскільки він був спрямований на незаконне заволодіння майном Держави.

З метою недопущення протиправного відшкодування коштів за вкладами, Уповноважена особа звернулась до Фонду з пропозицією розглянути питання можливості та доцільності тимчасового блокування коштів на рахунках окремих вкладників ПАТ «АКТАБАНК», у т.ч. й на рахунку позивача.

Так, 01.12.2014 року Протоколом засідання виконавчої дирекції Фонду № 250/4, Фонд вирішив погодити пропозицію Уповноваженої особи щодо тимчасового блокування коштів за рахунками фізичних осіб-вкладників ПАТ «АКТАБАНК» згідно переліку та зобов'язав відділ організації виплат Фонду відобразити блокування у файлах «D» та «Z» Узагальненої бази даних Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Надаючи оцінку встановленим під час розгляду справи обставинам, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 2 статті 37 Закону уповноважена особа Фонду має право повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

За приписами ч. 2 ст. 38 Закону протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

При цьому, вичерпний перелік підстав, за наявності яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, встановлено ч. 3 ст. 38 Закону.

Так, правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Так, під час перевірки було встановлено, що кошти на рахунок, відкритий на ім'я позивача, надійшли внаслідок так званого «дроблення» коштів іншого клієнта, з метою відшкодування ним грошових коштів за рахунок Фонду.

З урахуванням викладених обставин, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Актабанк» Приходько Юлія Вікторівна дійшла висновку про те, що позивач не є вкладником в розумінні п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону, а тому на нього не можуть бути поширені гарантії, передбачені вказаним Законом.

Колегія суддів погоджується з критичним сприйняттям судом першої інстанції таких доводів Уповноваженої особи, оскільки останньою не приймалось рішення про визнання нікчемним договору банківського вкладу, укладеного між Банком та Вкладником.

Також, безпідставними є доводи про те, що позивач не є вкладником банку, оскільки останнім були виконані зобов'язання по договору банківського вкладу.

Між тим, Уповноваженою особою не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували недобросовісність позивача або його обізнаності щодо можливих неправомірних дій третьої особи, на яку вказує останній.

Також, викладене означає, що Уповноважена особа наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних.

В той же час, як це випливає зі змісту наведених норм, таке право не є абсолютним, а кореспондується з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов'язує нікчемність правочину. Одного лише твердження про нікчемність правочинів очевидно недостатньо для визнання їх такими, оскільки воно, у випадку який розглядається, нівелюється протилежним твердженнями особи про дійсність вкладу.

В ході розгляду справи Уповноваженою особою не надано доказів, які б свідчили, що укладений позивачем правочин є таким, що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави. Не надано також і обвинувальних вироків судів, в яких було б встановлено винуватість позивача або посадових осіб ПАТ «АКТАБАНК» з приводу укладання договору банківського вкладу.

Відсутність вказаних обставин дає суду підстави стверджувати про необґрунтованість доводів щодо нікчемності укладеного правочину Банком з Вкладником.

Таким чином, Уповноваженою особою не доведено наявності, визначених ч. 3 ст. 38 Закону, підстав, які б свідчили про нікчемність укладеного правочину Банком з Вкладником, а відтак не доведено наявності законних підстав для невключення позивача до переліку вкладників ПАТ «АКТАБАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, а відтак суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи щодо невключення позивача до переліку вкладників ПАТ «АКТАБАНК».

Діючими нормативно-правовими актами не передбачено, після складання Переліку вкладників, функцій Уповноваженої особи щодо повторного складання або перезатвердження Переліку вкладників.

У той же час, пунктом 6 розділу ІІІ Положення № 14 передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників. Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.

Виходячи з системного аналізу вказаних нормативно-правових актів, суд дійшов до висновку про те, що надання Уповноваженою особою додаткової інформації про вкладника на підставі п. 6 розділу ІІІ Положення № 14, є підставою для включення такого вкладника до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Таким чином, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що вимога позивача про зобов'язання Уповноваженої особи включити його до Переліку вкладників ПАТ «АКТАБАНК», які мають право на отримання відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є такою, що підлягає задоволенню шляхом зобов'язання Уповноваженої особи подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «АКТАБАНК» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Щодо позовних вимог позивача щодо визнання протиправною бездіяльності Фонду щодо невключення його в Реєстр вкладників ПАТ «АКТАБАНК», які мають право на отримання відшкодування за рахунок коштів за вкладом в ПАТ «АКТАБАНК» за рахунок коштів Фонду та зобов'язання Фонд включити його в Реєстр вкладників ПАТ «АКТАБАНК», які мають право на отримання відшкодування за рахунок коштів за вкладом в ПАТ «АКТАБАНК» за рахунок коштів Фонду, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що такі вимоги є необґрунтованими, оскільки єдиною підставою для включення позивача до Загального реєстру має бути наявність позивача: в складеному Уповноваженою особою Переліку вкладників або в наданій Уповноваженою особою додатковій інформації про вкладників.

Отже, оскільки у Фонду обов'язок з включення позивача до Загального реєстру вкладників виникне після надання Уповноваженою особою додаткової інформації щодо позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «АКТАБАНК» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що така вимога заявлена позивачем передчасно, а тому в її задоволенні має бути відмовлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позов є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню частково.

При цьому, колегія суддів критично сприймає посилання Уповноваженої особи на Постанову Правління Національного банку України 07 серпня 2014 року № 468/БТ, якою ПАТ «АКТАБАНК» віднесено до категорії проблемних, оскільки вказаною особою не доведено, а в матеріалах справи відсутні докази того, що дана постанова надійшла на виконання до керівництва банку раніше, ніж було проведено спірну транзакцію.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним, а тому вона задоволенню не підлягає.

За змістом ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 2, 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Актабанк» Приходько Юлії Вікторівни - Бойка Олександра Івановича - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 березня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

В.Е. Мацедонська

Повний текст виготовлено 06.06.2016 року.

Головуючий суддя Мельничук В.П.

Судді: Лічевецький І.О.

Мацедонська В.Е.