Справа № 810/123/16
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2016-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/123/16 Головуючий у 1-й інстанції: Щавінський В.Р. Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

24 травня 2016 року м. Київ

иївський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі Зубрицькому Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 22.02.2016 у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кен-Пак (Україна)» до Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Кен-Пак (Україна)» звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 19.08.2015 № , складене Вишгородською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, згідно з яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 259 140, 00 грн.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 22.02.2016 позов задоволено.

Не погоджуючись з зазначеною вище постановою відповідач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, як таку, що постановлена із порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що зазначена апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи працівниками Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області проведено планову виїзну перевірку «ТОВ Кен-Пак (Україна)» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2014 валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2014.

За результатами проведеної перевірки складено акт перевірки, в якому встановлено, що ТОВ «Кен-Пак (Україна)» порушило:

- п.п.14.1.156 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п. 187.1 ст.187, п.194.1 ст.194, п.200.1, п.200.2 ст.200 та п.23 розділу ХХ ПК України, в результаті чого завищено ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню (р.23.2), на загальну суму 407741,00 грн.;

- п. 2.8 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою правління НБУ від 15.12.2004 № 637, зареєстрованого в Мінюсті України 13.01.2005 за №40/10320, а саме перевищення встановлених лімітів залишку готівки в касі ТОВ «Кен-Пак (Україна)» на загальну суму 129570,00 грн.

На підставі висновків акту від 03.08.2015 № 1441/22-00/32201166, Вишгородською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області винесено податкове повідомлення - рішення від 19.08.2015 №, яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в сумі 259140,00 грн.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що у відповідача відсутні підстави для застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) та визначення їх розміру згідно з абз. 1 п. 1 Указу Президента України № 436/95 від 12.06.1995 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» із змінами і доповненнями, згідно з яким Вишгородською ОДПІ ТУ ДФС у Київській області у відношенні ТОВ «Кен-Пак (Україна)» застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 259 140 грн., оскільки ТОВ «Кен-Пак (Україна)» тримало в позаробочий час у касі готівку у межах, що не перевищує встановлений ліміт каси, а тому п. 2.8. Положення № 637 позивачем порушено не було.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що Вишгородська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів вважає доводи апелянта необґрунтованими та погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «Кен Пак (Україна)» здійснює господарську діяльність, ціллю якої є одержання прибутку. Основним видом діяльності позивача є виробництво легких металевих паковань (алюмінієвих банок для напоїв) та їх продаж, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 30.12.2015 № 21592785.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо ставок окремих податків» від 19.12.2013 № 713-VІІ (далі Закон № 713-VІІ ) внесено зміни до абзацу 1 пункту 23 підрозділу 2 розділу XX ПКУ, а саме: цифри та слова « 1 січня 2014 року» замінено на цифри та слова « 1 січня 2015 року».

Отже, вказана норма з 01 січня 2014 р. викладена у такій редакції: «Тимчасово до 1 січня 2015 року від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання, у тому числі операції з імпорту відходів та брухту чорних та кольорових металів та деревини товарних позицій 4401, 4403, 4404 згідно з УКТ ЗЕД (крім брикетів та гранул товарної підкатегорії УКТ ЗЕД 4401 30 90 00), а також паперу та картону для утилізації (макулатури та відходів) товарної позиції 4707 згідно з УКТ ЗЕД. Переліки таких відходів та брухту чорних і кольорових металів затверджуються Кабінетом Міністрів України».

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.01.2011 № 15 було затверджено перелік відходів та брухту чорних та кольорових металів, операції з постачання яких тимчасово (до 01.01.2014) звільняються від обкладення податком на додану вартість.

Однак, зміни до цього переліку щодо пролонгації строку звільнення від обкладення податку на додану вартість операцій з постачання відходів та брухту чорних і кольорових металів (до 01.01.2014) були внесені постановою Кабінету Міністрів України від 05.02.2014 № 43, яка офіційно була опублікована 18.02.2014.

Після 01.01.2014 постанова Кабінету Міністрів України від 12.01.2011 № 15, як нормативно-правовий акт існувала (офіційно не припиняла своєї дії та не втрачала чинності) в частині визначення переліку відходів та брухту чорних та кольорових металів, операції з постачання яких, зокрема операції з імпорту, тимчасово звільняються від обкладення податком на додану вартість.

У той же час, строки тимчасового звільнення від обкладення податком на додану вартість операцій з постачання, у тому числі операцій з імпорту відходів та брухту чорних і кольорових металів, були чітко визначені пунктом 8 Закону № 713-УІІ, що набрав чинності 01.01.2014, а саме до 1.01.2015.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.02.2014 № 43 «Про внесення змін до постанови Кабінету міністрів України від 12.01.2011 № 15» було лише приведено положення Кабінету Міністрів України № 15 від 12.01.2011 у відповідність до вимог ПК України в частині визначення строків застосування тимчасового звільнення від оподаткування ПДВ переліку відходів та брухту чорних та кольорових металів, операцій з постачання яких, зокрема операцій з імпорту, тимчасово, звільняються від обкладання ПДВ.

Отже, згідно з нормами ПК України, який має пріоритет перед іншими документами у сфері оподаткування, дія пільги з ПДВ для операцій з відходами та брухтом чорних та кольорових металів не припинялася, пунктом 23 підрозділу 2 Розділу XX ПК України встановлено право на застосування пільги, а Кабінету Міністрів України доручено лише встановити переліки відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких, зокрема операції з імпорту, тимчасово звільняються від обкладення податком на додану вартість, а не період (строк) дії пільги.

Зважаючи на норми п. 8 Закону № 713-VІІ, що набрав чинності 01.01.2014, строк тимчасового звільнення від оподаткування податком на додану вартість операцій з постачання, у тому числі операцій з імпорту відходів та брухту чорних і кольорових металів, було подовжено до 01.01.2015.

Таким чином, судом першої інстанції правильно визначено, що висновок відповідача про те, що ТОВ «Кен-Пак (Україна)» під час продажу брухту кольорових металів (виробничих відходів алюмінію) у період з 01.01.2014 по 17.02.2014 не мало права застосовувати нульову ставку ПДВ до таких операцій та на завищення податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню (р. 23.2), на загальну суму 407 741 грн., є безпідставним.

Щодо посилань відповідача, які також зазначені в акті від 03.08.2015 № 1441/22-00/32201166, а саме: що при визначенні залишку готівки в касі ТОВ «Кен-Пак (Україна)» на кінець дня 23.01.2013 взято до уваги той факт, що у видатковому касовому ордері № 9 від 23.01.2013 та наданій до перевірки відомості на виплату грошей № К- 00000360 за січень 2013 відсутній підпис одержувача готівки Юрова Ю.Г. на суму 63100,00 грн., а на кінець дня 25.02.2014 взято до уваги той факт, що у видатковому касовому ордері № 48 від 25.02.2014 та наданій до перевірки відомості на виплату грошей №К-00000042 за лютий 2014 відсутній підпис одержувача готівки Юрова Ю.Г. на суму 69 000, 00 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 177.10 ст. 177 та п. 178.6 ст. 178 розділу IV Податкового кодексу України фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, та фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат, у якій за підсумком робочого дня, протягом якого отримано дохід, на підставі первинних документів здійснюються записи про отримані доходи та документально підтверджені витрати.

Відповідно до п. 1.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні (далі Положення № 637) касовий ордер - первинний документ (прибутковий або видатковий касовий ордер), що застосовується для оформлення надходжень (видачі) готівки з каси.

У п. 2.7 Положення № 637 закріплено, що виходячи з потреби прискорення обігу готівкових коштів і своєчасного їх надходження до кас банків для підприємств, що здійснюють операції з готівкою в національній валюті, установлюються ліміт каси та строки здавання готівкової виручки (готівки) відповідно до вимог глави 5 цього Положення.

Згідно з абз. 1, 4 п. 2.8 Положення № 637 підприємства можуть тримати в позаробочий час у своїх касах готівкову виручку (готівку) у межах, що не перевищують установлений ліміт каси. Готівкова виручка (готівка), що перевищує встановлений ліміт каси, обов'язково здається до банків для її зарахування на банківські рахунки. Відокремлені підрозділи підприємств - юридичних осіб можуть здавати готівкову виручку (готівку) безпосередньо до кас таких юридичних осіб або до будь-якого банку для її переказу і зарахування на банківські рахунки зазначених юридичних осіб.

Пунктом 3.4. Положення № 637 передбачено, що видача готівки з кас проводиться за видатковими касовими ордерами або видатковими відомостями.

В судовому засіданні суд першої інстанції встановив, що під час проведення перевірки перевіряючому було помилково надано замість оригіналів видаткових касових ордерів № 9 від 23.01.2013 та № 48 від 25.02.2014 чорнові версії зазначених документів. При цьому, на прохання перевіряючого, відповідальною особою - касиром ТОВ «Кен-Пак (Україна)» на копіях чорнових версій було здійснено напис «копія вірна», засвідчено копії його підписом та копії чорнових версій на вимогу перевіряючого були надані йому особисто. В акті ж (а.с. 34) вказано, що у ході проведення перевірки не здійснювалося вилучення копій (оригіналів) фінансово - господарських документів.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Кен-Пак (Україна)» тримало в позаробочий час у касі готівку у межах, що не перевищує встановлений ліміт каси, а тому у відповідача відсутні підстави для застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) та визначення їх розміру згідно з абз. 1 п. 1 Указу Президента України № 436/95 від 12.06.1995 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» із змінами і доповненнями.

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що податкове повідомлення-рішення Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 19.08.2015 № є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення з апелянта судового збору, колегія суддів зазначає наступне.

З 01.09.2015 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22.05.2015 № 484-VIII, яким внесено зміни до Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI.

Відповідно до пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на момент подання позову від 22.05.2015 № 484-VIII, яка набрала чинності 01.09.2015) за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано: суб'єктом владних повноважень, юридичною особою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати; фізичною особою або фізичною особою - підприємцем 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати; немайнового характеру, який подано: суб'єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем 1 розмір мінімальної заробітної плати; фізичною особою 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно з п.п. 2 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами - 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Розмір мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2016 відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» становив 1 378 грн.

Як вбачається з матеріалів справи предметом спору є визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19.08.2015 № , згідно з яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 259 140, 00 грн. Отже, даний спір має майновий характер. Оспорювана сума 259 140, 00 грн.

Отже, ставка судового збору за подачу позову повинна становити: (259 140, 00 х 1,5%) = 3 887, 10 грн.

Враховуючи, що ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.04.2016 було відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення судового рішення апеляційним судом, то у відповідності до п.п. 2 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» відповідачу потрібно сплатити судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 4 275, 81 грн. (3 887, 10 грн. х 110 %).

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 22.02.2016 - без змін.

Стягнути з Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Державного бюджету України (отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі м. Києва, код 38004897, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку 820019, р/р 1007, код класифікації 22030101) судовий збір за подання до суду апеляційної скарги в розмірі 4 275, 81 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, встановлені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.

Шурко О.І.

Повний текст виготовлено: 30.05.2016 року

Головуючий суддя Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В. В.

Шурко О.І.