Справа № 2а-14315/11/2670
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2016-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

01 червня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Гром Л.М.,

Міщука М.С.

за участю секретаря судового засідання: Строй Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Алюпро» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 лютого 2012 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Алюпро» до Державної податкової інспекції у Оболонському районі міста Києва, за участю Прокуратури Оболонського району міста Києва про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Алюпро» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ у Облонському районі міста Києва № від 23 червня 2011 року.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 лютого 2012 року у задоволенні позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 лютого 2012 року та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов - задовольнити, мотивуючи свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2012 року позовні вимоги задоволено частково:

визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 23 червня 2011 року № у частині визначення Товариству з обмеженою відповідальністю «Алюпро» податкового зобов'язання з податку на прибуток на суму 3842728,00грн., з яких 3074182,00грн. основного платежу та 768546,00грн. штрафних санкцій;

у задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 30 березня 2016 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2012 року - скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2016 року справу прийнято до провадження головуючої судді Бєлової Л.В.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення з'явившихся учасників процесу, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, ДПІ у Оболонському районі міста Києва проведена планова виїзна перевірка ТОВ «Алюпро» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства в період з 10 листопада 2008 року по 31 грудня 2010 року.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог пункту 5.1, підпункту 5.2.1 пункту 5.2, підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 3077432,00грн.

За результатами перевірки ДПІ у Оболонському районі міста Києва складено акт від 09 червня 2011 року №247-23-3-36251163 та прийнято податкове повідомлення-рішення від 23 червня 2011 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 3846790.00грн.. у тому числі 3077432,00грн. основного зобов'язання та 769358,00грн. штрафних санкцій.

01 липня 2011 року позивачем було подано до ДПІ у місті Києві скаргу на податкове повідомлення - рішення № від 14 квітня 2011 року, яку рішенням про результати розгляду скарги № 8695/10/25-114 від 30 серпня 2011 року залишено без задоволення, а податкове повідомлення - рішення без змін.

09 вересня 2011 року позивачем було подано до Державної податкової адміністрації України скаргу на податкове повідомлення - рішення № від 14 квітня 2011 року, яку рішенням про результати розгляду повторної скарги № 2485/6/10-2115 від 27 вересня 2011 року залишено без задоволення, а податкове повідомлення - рішення без змін.

Вважаючи податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом.

Даючи правову оцінку вищевикладеним обставинам справи, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції вірно виходив з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що підставою для прийняття спірного рішення став висновок податкового органу про неправомірність включення позивачем до складу валових витрат витрати, за договорами від 01 липня 2009 року №01/07/09-1, від 01 червня 2009 року №01/06/09-1 та від 01 вересня 2009 року №01/09/09-1, укладеними з Товариством з обмеженою відповідальністю «Стімтрейд» та за договором від 21 липня 2009 року №А-21/07, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Алюмінієві Системи», оскільки товариством не надано під час перевірки товарно-транспортні накладні, довіреності та ліцензії на право здійснення транспортно-експедиційних послуг, а також не надано документів, що підтверджують зв'язок понесених витрат із господарською діяльністю платника податку.

Відповідно до інформації отриманої від Правобережного МРВ УСБУ у м. Києві, Військовою прокуратурою центрального регіону України було порушено кримінальну справу №09-405004, в рамках якої були вилучені документальні матеріали ТОВ «Алюпро», що підтверджують взаєморозрахунки з ТОВ «Стімтрейд», та встановлено, що підписи на звітних документах ТОВ «Стімтрейд» мають розбіжності з підписами особи, що виступає директором та головним бухгалтером ТОВ «Стімтрейд».

Стан платника податків ТОВ «Стімтрейд» - 23 «місцезнаходження не встановлено», основний вид діяльності підприємства - рекламна діяльність, підприємство не звітує з серпня 2010 року та відповідно до інформаційних баз даних на рівні ДПА України, ТОВ «Стімтрейд» має стан платника 8 - «До ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням», свідоцтво платника податку на додану вартість анульовано 15 квітня 2011 року.

Відповідно до висновку спеціаліста № 181/1 від 05 травня 2011 року підписи в документах наданих ТОВ «Стімтрейд» на підтвердження взаємовідносин з позивачем, виконані не ОСОБА_3, який є директором ТОВ «Стімтрейд».

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Алюмінієві Системи» відповідач зазначає, що відповідно до інформації наданої Державною податковою інспекцією у Подільському районі міста Києва, стан платника податків ТОВ «Алюмінієві Системи» - 14 «визнано банкрутом», та згідно наявних інформаційно - аналітичних баз даних, наявних в ДПІ у Оболонському р-ні м. Києва ТОВ «Алюмінієві Системи» знято з обліку за №15/366-Б від 06 жовтня 2010 року.

Відповідно до п. 5.1 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» валові витрати виробництва та обігу - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Згідно з пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Відповідно до абз. 4 пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» не належать до складу валових витрат будь- які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Згідно з п. 1.32 ст. 1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» господарська діяльність - це будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Виходячи з положень законодавства формування платником податків валових витрат вимагає наявності зв'язку витрат платника податків на придбання послуг з його господарською діяльністю та наявність первинних документів, оформлених у відповідності з вимогами чинного законодавства.

Наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах.

Згідно з довідкою АБ №323920 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, види діяльності позивача за КВЕД: 37.10.0 Оброблення металевих відходів та брухту, 37.20.0 Оброблення неметалевих відходів та брухту, 51.19.0 Посередництво у торгівлі товарами широкого асортименту, 51.52.1 Оптова торгівля рудами заліза та кольорових металів, 51.57.0 оптова торгівля відходами та брухтом.

Між позивачем та ТОВ «Стімтрейд» було укладено договори № 01/07/09-1 від 01 липня 2009 року, № 01/06/09-1 від 01 червня 2009 року, № 01/09/09-1 від 01 вересня 2009 року.

Предметом договору № 01/06/09-1 від 01 червня 2009 року на транспортно - експедиційне обслуговування є здійснення транспортно - експедиційного обслуговування, надання послуг та організація перевезень грузів по території України з пункту відправлення в пункт призначення та наданням інших послуг узгоджених сторонами.

На підтвердження виконання зазначеного договору позивачем надано акти здачі - прийняття робіт (надання послуг) та рахунки - фактури.

У документах зазначено лише загальний маршрут за яким надавались послуги транспортно - експедиційного обслуговування, не вказано який саме товар та з якою метою перевозився.

Позивачем не надано суду документів на підтвердження перерахування коштів ТОВ «Стімтрейд» за договором № 01/06/09-1 від 01 червня 2009 року на транспортно - експедиційне обслуговування, не надано документів на підтвердження того, що послуги з транспортно - експедиційного обслуговування були використані в господарській діяльності з метою отримання прибутку, зокрема, не надано доказів щодо перевезення якого товару та з якою метою здійснювалось.

Предметом договору № 01/07/09-1 від 01 липня 2009 року є здійснення поставки товару, відповідно до специфікацій.

Згідно з п. 5.1 договору, покупець приймає товар на території виконавця та вивіз товару здійснює покупцем власними силами та за власний кошт.

На підтвердження виконання договору № 01/07/09-1 від 01 липня 2009 року позивачем надано суду специфікації, видаткові накладні та рахунки - фактури.

Позивачем не надано доказів того, що ним здійснювалось транспортування товару, доказів використання отриманого товару у власній господарській діяльності та доказів перерахування коштів ТОВ «Стімтрейд» за отриманий товар.

Предметом договору про надання послуг № 01/09/09-1 від 01 вересня 2009 року є виконання робіт з шліфування алюмінієвого профілю.

Відповідно до пункту 3.1 договору, виконавець зобов'язується виконати роботи протягом 30 днів з моменту отримання алюмінієвого профілю замовника.

На підтвердження виконання робіт за договором позивачем надано акти здачі - приймання робіт (надання послуг) та рахунки фактури.

Позивачем на надано документів на підтвердження здійснення поставки алюмінієвого профілю ТОВ «Стімтрейд» для проведення його шліфування, використання отриманих послуг у власній господарській діяльності та доказів перерахування коштів ТОВ «Стімтрейд» за надані послуги.

До суду апеляційної інстанції позивачем було надано копії документів, що вказують на факт реалізації позивачем товарів (профілю алюмінієвого) на користь інших суб'єктів господарювання (Т. 4 - Т. 11).

Проте, зазначені документи не містять відомостей щодо походження товару, а тому не є свідченням використання товарів та послуг, отриманих від ТОВ «Стімтрейд» у власній господарській діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст.. 70 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено використання отриманого товару та послуг у власній господарській діяльності, не надано доказів реальності та товарності зазначених договорів.

Між позивачем та ТОВ «Алюмінієві Системи» було укладено договір оренди виробничого приміщення №А-21/07 від 21 липня 2009 року, згідно з яким та відповідно до актів здачі - прийняття робіт було надано послуги на загальну суму 16 250,0 грн., які позивачем було віднесено до складу валових витрат.

Перевіркою встановлено, що зазначені акти виконаних робіт були складені після визнання ТОВ «Алюмінієві Системи» банкрутом та зняття його з податкового обліку 06 жовтня 2010 року.

Позивачем не надано доказів на підтвердження правомірності формування валових витрат по взаємовідносинам з ТОВ «Алюмінієві Системи» за договором №А-21/07 від 21 липня 2009 року.

Суд апеляційної інстанції з'ясував та перевірив всі фактичні обставини справи, витребував та об'єктивно оцінив докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України та судову практику, дійшов висновку про відсутність у позивача правових підстав для формування валових витрат по взаємовідносинам з ТОВ «Стімтрейд» та ТОВ «Алюмінієві Системи».

За вказаних обставин колегія суддів дійшла висновку про наявність у відповідача правових підстав для прийняття повідомлення-рішення від 23 червня 2011 року №.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, відповідачем доведено правомірність прийняття податкового повідомлення-рішення від 23 червня 2011 року №.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 лютого 2012 року ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній постанові, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Алюпро» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 лютого 2012 року - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 лютого 2012 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів після набрання ухвалою законної сили.

Повний текст ухвали виготовлено 06.06.2016

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Л.М. Гром,

М. С. Міщук

Головуючий суддя Бєлова Л.В.

Судді: Міщук М.С.

Гром Л.М.