Справа № 2-а-961/11/1522
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2012-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2012 р.Справа № 2-а-961/11/1522

Категорія:10.2.4Головуючий в 1 інстанції: Терьохин С.Е.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Шеметенко Л.П.
судді Домусчі С.Д.
судді Скрипченка В.О.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 18 квітня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною, стягнення недоплаченої пенсії,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі Одеській ОВК), Головного управління Пенсійного фонду (далі ГУПФ) України в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною, стягнення недоплаченої пенсії у період з 01 січня 2000 року по 31 грудня 2005 року.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 18 квітня 2011 року позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , ГУПФ України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати підвищення до пенсії як інваліду війни у розмірі, встановленому Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", відмови у проведенні перерахунку та виплаті недорахованих сум такого підвищення, стягнення невиплаченої частини пенсії за минулий час задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка полягала в невиплаті ОСОБА_1 підвищення пенсії як інваліду війни 2,1-ї групи у розмірах, встановлених Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (в редакції Закону України від 23 листопада 1995 року №458) з 01 січня 2000 року по 31 грудня 2005 року.

Визнано протиправними дії ГУПФ України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку та виплаті недорахованих за період з 01 січня 2000 року по 31 грудня 2005 року сум підвищення пенсії як інваліду війни 2, 1-ї групи.

Стягнуто з ГУПФ України в Одеській області на користь ОСОБА_1 суму недоплаченої частини пенсії за період з 01 січня 2000 року по 31 грудня 2005 року з урахуванням підвищення пенсії як інваліду війни 2,1-ї групи в розмірі 65 462, 56 грн.

Не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, ГУПФ України в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій апелянтом ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також висновки суду не відповідають обставинам справи.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п.3 ч.1 ст.197 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які прийняті у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1,2 частини першої статті 183-2.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що права позивача у вказаний період підлягають захисту, оскільки до даної категорії спорів необхідно застосовувати норму ч.2 ст. 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення", згідно з якою, суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, ст. 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року встановлено такі строки виплати пенсій за минулий час:

- нараховані суми пенсії, не затребувані пенсіонером своєчасно, виплачуються за минулий час не більш як за 3 роки перед зверненням за одержанням пенсії;

- суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

На сьогодні також діє Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року, який набрав чинності з 01 січня 2004 року.

Згідно з ч.2 ст. 46 цього Закону (виплата пенсій за минулий час) - нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком із нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Указана норма говорить про те, що тільки до нарахованих сум пенсій застосовуються такі правила, тобто по-іншому регулює зазначене питання ніж ч.2 ст. 87 Закону "Про пенсійне забезпечення".

У п.16 прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" вказано, що до приведення законодавства України у відповідність із цим законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Оскільки Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" прийнятий пізніше, ніж Закон України "Про пенсійне забезпечення", то він має над ним пріоритет. Тому в цьому випадку застосовуються положення ст. 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за якими виплачується за минулий час лише нарахована пенсія.

Отже, щодо ненарахованих пенсій ніякими нормативно-правовими актами, крім КАС України, не визначено строк звернення до суду.

Таким чином, в даних правовідносинах застосовується загальний шестимісячний строк звернення до суду та наслідки пропущення цього строку (ч.2 с. 99, ч.1 ст. 100 КАС України), у зв`язку з чим позовну заяву належало залишити без розгляду, що помилково не було встановлено судом першої інстанції.

Пунктом 9 ч.1 ст. 155 КАС України встановлено, що суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого Законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Згідно з ч.1 ст. 203 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно ст.ст. 155 і 157 цього Кодексу.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим судове рішення, відповідно до ч.4 ст. 202, ч.2 ст. 203 КАС України, належить скасувати, а позовну заяву залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.4 ч.1 ст. 199; ч.1 ст. 203; п.4 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області - задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 18 квітня 2011 року - скасувати.

Залишити без розгляду адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною, стягнення недоплаченої пенсії.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:/підпис/Л Л.П. Шеметенко

Суддя:/підпис/ С.Д. Домусчі

Суддя:/підпис/ В.О.Скрипченко