Справа № 335/5223/16-а
Суддя: Шалагінова А. В.
Дата ухвалення: 2016-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/5223/16-а 2-а/335/162/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2016 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Шалагінової А.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського патрульної поліції роти №3 батальйону №3 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції рядового Мельниченка Владислава Сергійовича, третя особа Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

11.05.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення ПС2№ 394138 від 06.05.2016 року, в обґрунтування якого зазначив, що 06 травня 2016 року о 07 годині 20 хвилин, перебуваючи під час виконання трудових обов'язків на маршруті № 84 який діє з вул. Товариської-Вокзал «Запоріжжя-1», керуючи автомобілем «Мерседес-Бенц», державний номер НОМЕР_1, він приїхав до кінцевої зупинки Проспект Соборний № 1 (Вокзал Запоріжжя 1), побачив патрульний автомобіль, біля якого стояло двоє патрульних які через 10 хвилин стояння підійшли до позивача та попросили надати їм документи, які відразу були надані в папці де були і копії і оригінали. Через 10 хвилин відсутності, документи позивачу було повернено вже з постановою у справі про адміністративне правопорушення, де зазначалося на порушення - відсутність страхового полісу. Оглянувши повернену папку позивач знайшов оригінал та копію полісу про що повідомив патрульних, які повідомили, що постанова вже складена. На його питання, чому не складався протокол, було повідомлено, що це не обов'язково. Також йому не були роз'яснені його права та відмовлено у залученні захисника. Просив постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС 2 № 394138 від 06.05.2016 року скасувати, адміністративне провадження у справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Від представника позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності в порядку письмового провадження.

Також від представника позивача надійшли додаткові пояснення, в яких він зазначив, що відповідачем всупереч вимогам статті 32 Закону України «Про національну поліцію» без встановлення відповідних підстав здійснено перевірку наявності страхового полісу. Обґрунтовуючи свої дії відповідач послався на порушення вимог дорожного знаку 3.34 «Зупинку заборонено», але зазначене порушення позивачеві не інкримінувалось. Також зауважив, що в разі наявності декількох порушень, відповідач мав застосувати положення статті 36 КУпАП, що ним зроблено не було. Вказав на те, що в одному місці знаходилося одразу 5 патрулів поліції, що може свідчити про порушення дислокації. Крім того, вказав, що законом не передбачено обов'язку водія мати при собі оригінал страхового полісу. Просив позов задовольнити.

Представник третьої особи до суду не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином.

Оскільки у судове засідання не прибули всі учасники процесу, суд з урахуванням приписів ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 122, ч. 6 ст. 128 КАС України вважав за можливе розглянути справу за їх відсутності в порядку письмового провадження.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Положеннями ч. 1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.

За нормою ч. 2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В межах розгляду даної справи суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірності прийнятої постанови, з таких підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п. 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до пп. «а» п.2.4 Правил дорожнього руху на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування власників наземних транспортних засобів» з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України. Контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод. Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу. У разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом.

Як зазначено у постанові про адміністративне правопорушення ПС2 №394138 від 06.05.2016 року, 06.05.2016 року о 07:20 год., ОСОБА_1 по пр.Соборному у м.Запоріжжі, керуючи маршрутним транспортним засобом «Мерседес-Бенс», д.н. НОМЕР_1, не маючи при собі поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. До ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу 425,00 грн.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З наданих суду документів встановлено, що постанова була складена інспектором поліції у зв'язку з вчиненням ОСОБА_1 двох правопорушень, а саме порушення вимог дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена» та відсутності в нього оригіналу полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Розмір штрафу визначено інспектором на підставі ч.2 ст.36 КУпАП, внаслідок чого було складено постанову за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до ст. 36 КУпАП п ри вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Поряд із цим, суд встановив, що відносно ОСОБА_1 складена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності лише щодо одного правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП, в той час як вчинення ОСОБА_1 інших правопорушень відповідачем не доведене.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем пояснення позивача не були спростовані, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в силу вимог ч. 2 ст. 71 КАС України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, що встановлює презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються і повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії, бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач, їх не спростує, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача, і вважає за можливе покласти їх в основу як докази тих обставин, що ОСОБА_1 мав при собі поліс обов'язкового страхування.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги ОСОБА_1 в частині скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, з огляду на що задовольняє їх.

Щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, то така позовна вимога не може бути задоволена судом, оскільки відповідно до ст. 247 КУпАП закривати провадження у справі про адміністративне правопорушення може лише орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, а не адміністративний суд який перевіряє правомірність такої постанови.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 5, 6, 10, 11, 14, 15, 17, 23, 48, 58, 69-71, 79, 86, 87, 94, 98, 104, 105, 111, 112, 114, 121, 160, 161, 162, 163, 171-2, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 06.05.2016 року серії ПС2 № 394138, прийняту поліцейським патрульної поліції роти №3 батальйону №4 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції рядовим Мельниченком Владиславом Сергійовичем, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) гривень 00 копійок.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.В. Шалагінова