Справа № 821/679/16
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2016-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/679/16

Херсонський окружний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Войтович І.І., суддів - Василяки Д.К., Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

До Херсонського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Міністерства внутрішніх справ України в якому просить визнати дії МВС України з приводу відмови ОСОБА_1 у виплаті одноразової грошової допомоги в повному обсязі, неправомірними; зобов'язати МВС України виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, пов'язану із загибеллю сина, працівника міліції, ОСОБА_2, під час виконання ним службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі зі злочинністю в розмірі 304 500,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у зв'язку із загибеллю її сина ОСОБА_2 їй, відповідно до Закону України "Про міліцію" і відповідно до "Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 року № 707 передбачена можливість отримання одноразової грошової допомоги в разі загибелі працівника міліції під час охорони ним громадського порядку. У зв'язку із тим, що ОСОБА_2 одружений не був, а також не мав осіб, які б перебували на його утриманні, ГУМВС України в Херсонській області було прийнято рішення про виплату одноразової грошової допомоги в рівних частинах позивачу та батьку ОСОБА_3.

Відповідно до листа МВС України ДФОП від 06.01.2016 року за вих. № 15/8-Ж-686, у виплаті другої половини одноразової державної грошової допомоги позивачу відмовлено. Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 20.10.2015 року було усунено ОСОБА_3 від права на отримання державної грошової допомоги, пов'язаної із загибеллю його сина, працівника міліції ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник позивача надав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. Просив позов задовольнити повністю.

Відповідач у судове засідання явку свого представника не забезпечив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином про, що свідчить поштове повідомлення про вручення копії ухвал про відкриття провадження по справі та закінчення підготовчого провадження із зазначенням дати, часу та місця судового засідання, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв. Представником відповідача 31.05.2016 р. подано до суду письмові заперечення на адміністративний позов з яких вбачається, що проти позову заперечує з підстав викладених в таких запереченнях.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе розглянути адміністративну справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

19 жовтня 1984 року між ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_3 було укладено шлюб.

Під час шлюбу у них народився син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2

З 1995 року відносини між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 погіршилися і з цього часу вони перестали проживати як чоловік і дружина.

ОСОБА_3 ніколи не проявляв батьківського піклування щодо свого сина ОСОБА_2, самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, не приймав участі у формуванні його особистості.

Судом встановлено, що з 04.06.2014 року син позивача ОСОБА_2 проходив службу в органах внутрішніх справ України, та наказом МВС України від 18.08.2014 року №196 о/с дск ОСОБА_2 відряджений у розпорядження керівництва антитерористичної операції на території Луганської та Донецької областей.

Відповідно до свідоцтва про смерть від 29.08.2014 року серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року у м. Іловайськ Донецької області.

Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 20.10.2015 року по справі №648/2982/15-ц було позов ОСОБА_1 задоволено та усунуто ОСОБА_3 від права на отримання державної грошової допомоги, пов'язаної із загибеллю його сина, працівника міліції ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судове рішення набрало законної сили 31.10.2015 року.

12.11.2015 р. позивач звернулась до МВС України із заявою про виплату їй одноразової грошової допомоги у зв'язку із загибеллю працівника міліції під час виконання службових обов'язків, пов'язаних безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі зі злочинністю в повному обсязі.

Відповідно до листа МВС України від 11.03.2016 року за вих. № 15/2-Ж-225, у виплаті другої половини одноразової державної грошової допомоги позивачу відмовлено.

Не погоджуючись з такою відмовою, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною 3 ст. 23 Закону України "Про міліцію" зазначено що у разі загибелі (смерті) працівника міліції, який перебував на службі в органах внутрішніх справ, під час виконання ним службових обов'язків по охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю сім'ї загиблого (померлого), а в разі її відсутності його батькам та утриманцям виплачується одноразова грошова допомога в розмірі десятирічного грошового забезпечення загиблого (померлого) за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції врегульовано Постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 року № 707.

Відповідно до п.1.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 року № 707 "Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції" - одноразова грошова допомога (далі - грошова допомога) виплачується у разі загибелі (смерті) працівника міліції, податкової міліції під час виконання ним службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю. Грошова допомога виплачується членам сім'ї загиблого (померлого), а в разі їх відсутності - його батькам та утриманцям у розмірі десятирічного грошового забезпечення.

Частиною 5 п. 7 "Порядку та умов виплати одноразової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 707 від 12.05.2007 року передбачено, що працівник міліції, у разі його загибелі (смерті) члени його сім'ї, а в разі їх відсутності його батьки та утриманці можуть пред'явити МВС вимоги щодо виплати грошової допомоги протягом трьох років з дня настання події, що дає право на отримання такої допомоги. Згідно частини 1 п. 7 Порядку, орган внутрішніх справ, у якому проходив службу працівників міліції подає МВС у семиденний строк з дня реєстрації документів, висновок щодо можливості проведення грошової допомоги разом з документами, зазначеними у п. 4 і 5 цього Порядку, копією висновку службового розслідування за фактом поранення (контузії, травми або каліцтва) такого працівника, установлення групи інвалідності чи загибелі ( смерті). МВС у десятиденний строк приймає рішення про призначення виплати і надсилає його разом із документами, зазначеними у п. 4 і 5, органу внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції, для проведення виплати.

У відповідності до норм Сімейного кодексу України, а саме ст.ст. 121, 133, Глави 13, батьками дитини є мати та батько.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 626 доповнено пункт 3 Порядку в частині визначення розміру грошової допомоги, що виплачується сім'ї, а в разі її відсутності - батькам та утриманцям працівника міліції, який загинув під час безпосередньої участі в антитерористичній операції або помер внаслідок поранень, отриманих під час такої участі. До грошового забезпечення, виходячи з якого здійснюється розрахунок грошової допомоги, включаються посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, відсоткова надбавка за вислугу років та інші щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати; винагороди, премії), але не більші як 5075 грн. у розрахунку на місяць.

Орган МВС, в якому проходив службу працівник міліції, подає до МВС України у семиденний строк з дня реєстрації документів висновок щодо можливості виплати грошової допомоги.

МВС у десятиденний строк приймає рішення про призначення виплати і надсилає його органу внутрішніх справ, в якому проходив службу працівник міліції, для проведення виплати.

Грошова допомога виплачується не пізніше двох місяців з дня прийняття відповідного рішення в межах коштів, передбачених у державному бюджеті на такі цілі.

Працівник міліції, в разі його загибелі (смерті) - члени його сім'ї, а в разі їх відсутності - його батьки та утриманці можуть пред'явити МВС вимоги щодо виплати грошової допомоги протягом трьох років з дня настання події, що дає право на отримання такої допомоги.

Одноразова грошова допомога виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її одержання.

Отже, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що єдиною особою, яка має право на одержання одноразової грошової державної допомоги у повному обсязі, пов'язаної із загибеллю працівника міліції ОСОБА_2 є його мати ОСОБА_1.

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.3 цієї статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації.

З урахуванням зазначеного, на підставі встановлених матеріалами справи фактів, суд приходить до висновку, що не виплачуючи позивачу грошову допомогу у повному обсязі, відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, у зв'язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

За ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладає на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду достатньо беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірність винесення ним спірного рішення.

Частиною1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов є підставним та обґрунтованим, а тому його слід задовольнити.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 128, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті одноразової грошової допомоги в повному обсязі.

Зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову державну допомогу, пов'язану із загибеллю сина, працівника міліції, ОСОБА_2 під час виконання ним службових обов'язків, пов'язаних безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі зі злочинністю в розмірі 304 500,00 грн. (Триста чотири тисячі п'ятсот гривень 00 коп.).

Стягнути з Міністерства внутрішніх справ України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 551, 21 грн. (П'ятсот п'ятдесят одна гривня 21 коп.) шляхом безспірного списання.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя Войтович І.І.

судді: Бездрабко О.І.

Василяка Д.К.

кат. 10