Справа № 810/1157/16
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2016-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № зз810/1157/16 Головуючий у 1-й інстанції: Панова Г.В. Суддя-доповідач: Пилипенко О.Є.
У Х В А Л А

Іменем України

07 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Шелест С.Б.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу депутата Васильківської міської ради Київської області ОСОБА_2 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2016 року у справі за адміністративним позовом депутата Васильківської міської ради Київської області ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Васильківського районного нотаріального округу Київської області Довбня Ігоря Вікторовича, третя особа: Васильківська міська рада Київської області, про скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2016 року позивач - депутат Васильківської міської ради Київської області ОСОБА_2, звернувся до Київського окружного адміністративного суду із позовом до приватного нотаріуса Васильківського районного нотаріального округу Київської області Довбня Ігоря Вікторовича, третя особа: Васильківська міська рада Київської області, в якому просить скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18.02.2016 № 28319199.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2016 року позовну заяву повернуто позивачу.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначену ухвалу суду, як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, справу направити для продовження розгляду. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було не правильно застосовано норми процесуального права.

У судове засідання з'явилися не всі особи, які беруть участь у справі, причини неявки суду невідомі, про розгляд справи були повідомлені належним чином. В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов'язкова. З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу депутата Васильківської міської ради Київської області ОСОБА_2 - задовольнити, ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2016 року - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до статті 204 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, якщо встановить неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; або порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Так, приймаючи рішення про повернення позовної заяви позивачу суд першої інстанції керуючись пунктом 1 частини першої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України вирішив, що позов підсудний місцевому загальному суду як адміністративному суду і не підлягає розгляду Київським окружним адміністративним судом.

Такий висновок ґрунтується на тому, що позивач - депутат Васильківської міської ради Київської області ОСОБА_2 та звертається до суду з даним адміністративним позовом з метою захисту прав територіальної громади, що він є посадовою особою органу місцевого самоврядування і не є посадовою особою органу державної влади, обласної ради, Київської, Севастопольської міської ради.

Водночас, колегія суддів апеляційної інстанції не може погодитись із таким висновком, виходячи з наступного.

Частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" у рішенні від 12.10.1978 вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

За змістом пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Пункт 1 частини першої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам.

Пунктом 1 частини другої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи однією зі сторін в яких є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська, Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ щодо їх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Таким чином, якщо сторонами у справі є орган місцевого самоврядування чи його посадова особа з однієї сторони і орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська або Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа з другої сторони, справа підсудна не місцевому загальному суду, а відповідному окружному адміністративному суду.

Поряд з цим, в пункті 2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 6 березня 2008 року N 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» відзначено, що згідно з пунктом 8 частини першої статті 3 КАС України позивачем в адміністративній справі може бути суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду. Однак такий суб'єкт владних повноважень може бути позивачем у адміністративній справі лише у випадках, передбачених частиною четвертою статті 50 КАС України, до переліку яких віднесено також випадки, встановлені іншими законами (пункт п'ятий частини першої статті 50 КАС України).

Як убачається зі змісту позовної заяви, позивач - депутат Васильківської міської ради Київської області ОСОБА_2, звернувся до суду з адміністративним позовом з метою захисту прав та інтересів територіальної громади.

Так, у відповідності зі статтею 2 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутат сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради (далі - депутат місцевої ради) є представником інтересів територіальної громади села, селища, міста чи їх громад, який відповідно до Конституції України і закону про місцеві вибори обирається на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування на строк, встановлений Конституцією України.

Депутат місцевої ради як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу зобов'язаний виражати і захищати інтереси відповідної територіальної громади та її частини - виборців свого виборчого округу, виконувати їх доручення в межах своїх повноважень, наданих законом, брати активну участь у здійсненні місцевого самоврядування.

За таких умов, враховуючи, що депутат Васильківської міської ради Київської області ОСОБА_2 в даному випадку звернувся до адміністративного суду в інтересах територіальної громади, суд апеляційної інстанції вважає помилковими висновки суду першої інстанції, що позивач є посадовою особою органу місцевого самоврядування.

Слід відзначити, що депутат місцевої ради не наділений повноваженнями звернення до адміністративного суду із позовною заявою, як суб'єкт владних повноважень, а отже в даному випадку не можуть бути застосовані приписи пункту 1 частини першої статті 18 та частини четвертої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України.

Водночас, судом встановлено, що предметом спору є правомірність прийняття приватним нотаріусом рішення від 18.02.2016 №28319199 про державну реєстрацію права власності на незавершене будівництво, будівництво багатоповерхового будинку з магазином за ТОВ «Київтехнобуд».

Так, відповідно до частини третьої статті 1 Закону України «Про нотаріат» на нотаріусів, які працюють у державних нотаріальних конторах або займаються приватною нотаріальною діяльністю, законом може бути покладено вчинення інших дій, відмінних від нотаріальних, з метою надання їм юридичної вірогідності.

У відповідності до частини першої статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» організаційну систему державної реєстрації прав становлять: 1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи; 2) суб'єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані суб'єкти; 3) державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори).

В свою чергу, частиною першою статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державним реєстратором, крім інших, є нотаріус.

З аналізу наведених норм випливає, що нотаріус наділений повноваженнями державного реєстратора прав на нерухоме майно та може здійснювати державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а отже, в такому випадку виступає державним реєстратором, який є суб'єктом, що здійснює владні управлінські функції на основі законодавства.

Такий висновок узгоджується із позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною в ухвалі від 24 вересня 2015 року К/800/29148/15 (справа №175/5261/14а).

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що оскільки ця адміністративна справа не пов'язана із притягненням до адміністративної відповідальності, пенсійними виплатами або соціальною допомогою, діяннями державного виконавця тощо, натомість стороною у справі є нотаріус, який в даному випадку здійснює владні управлінські функції, та предметом є правомірність рішення останнього, даний спір підсудний окружному адміністративному суду.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було допущено порушення норм процесуального права. В зв'язку з цим, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу депутата Васильківської міської ради Київської області ОСОБА_2 - задовольнити, ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2016 року - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу депутата Васильківської міської ради Київської області ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2016 року - скасувати, а справу за адміністративним позовом депутата Васильківської міської ради Київської області ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Васильківського районного нотаріального округу Київської області Довбня Ігоря Вікторовича, третя особа: Васильківська міська рада Київської області, про скасування рішення направити до Київського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.Є.Пилипенко

Судді Я.Б. Глущенко

С.Б. Шелест

Головуючий суддя Пилипенко О.Є.

Судді: Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.