Справа № 816/214/16
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2016-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2016 р.Справа № 816/214/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Тацій Л.В. , Григорова А.М.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової ліквідації в ПАТ "Дельта Банк" ОСОБА_1 на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 31.03.2016р. по справі № 816/214/16

за позовом ОСОБА_2

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової ліквідації в ПАТ "Дельта Банк" ОСОБА_1 треті особи Фонд гарантування вкладів фізичних осіб , АТ "Дельта Банк"

про визнання протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

22 лютого 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової ліквідації в ПАТ "Дельта Банк" ОСОБА_1, треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, АТ "Дельта Банк" про визнання протиправними та зобовязання вчинити дії, а саме:

- визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової ліквідації в ПАТ "Дельта Банк" ОСОБА_1 щодо віднесення частини кредиторських вимог ОСОБА_2 в сумі 9 030 178,98 грн до сьомої черги задоволення вимог кредиторів в Реєстрі акцептованих вимог кредиторів;

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової ліквідації в ПАТ "Дельта Банк" ОСОБА_1 включити до четвертої черги задоволення вимог кредиторів у Реєстрі акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Дельта Банк" частину кредиторських вимог ОСОБА_2 в сумі 9 030 178,98 грн шляхом внесення відповідних змін до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Дельта Банк" та внести пропозиції щодо затвердження змін до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Дельта Банк" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 31.03.2016р. адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової ліквідації в ПАТ "Дельта Банк" (, МФО 380236) ОСОБА_1 щодо віднесення частини кредиторських вимог ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в сумі 9 030 178,98 грн. до сьомої черги задоволення вимог кредиторів в Реєстрі акцептованих вимог кредиторів. Зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової ліквідації в ПАТ "Дельта Банк" (, МФО 380236) ОСОБА_1 включити до четвертої черги задоволення вимог кредиторів у Реєстрі акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Дельта Банк" частину кредиторських вимог ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в сумі 9 030 178,98 грн. шляхом внесення відповідних змін до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Дельта Банк". В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) витрати зі сплати судового збору в розмірі 1102,40 грн. (одну тисячу двісті вісімнадцять гривень 00 копійок).

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» ОСОБА_1 не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу , вважає , що судом першої інстанцій були допущені порушення норм матеріального і процесуального права, тому вона є неправомірною, незаконною, необґрунтованою та такою, що зводить нанівець закріплені законом права та позбавляє сенсу існування встановленого державою механізму гарантування вкладів, закріпленого Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду , ухвалити нове рішення , яким в задоволенні позову відмовити.

ОСОБА_2 заперечує проти задоволення вимог апеляційної скарги , вважає , що постанова прийнята у повній відповідності із законодавством України та матеріалами справи , а апеляційна скарг є необґрунтованою, просить суд апеляційної інстанції залишити без змін постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 31.03.2016р. , а апеляційну скаргу без задоволення.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб заперечує проти задоволення позовних вимог, просить задовольнити апеляційну скаргу, постанову суду першої інстанції скасувати.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 05.03.2014 між ПАТ "Дельта Банк" (банк) та ОСОБА_2 (вкладник) укладено договір банківського вкладу (депозиту) "Найкращий on-line" у евро № 4369 (договір) та додаткову угоду від 05.04.2014 № 1 до нього, відповідно до якого сума вкладу 220000 євро залучається на строк по 10.03.2015 /а.с. 13-14/.

ОСОБА_2 на депозитний рахунок, відкритий згідно з договором банківського вкладу від 05.03.2014 №4369, 05.03.2014 перераховані кошти у розмірі 220000 евро, що підтверджується платіжним дорученням від 05.03.2014 № 3973634 /а.с. 15/.

22.07.2014 між ПАТ "Дельта Банк" (банк) та ОСОБА_2 (вкладник) укладено договір банківського вкладу (депозиту) "Найкращий on-line" у доларах США № 4346 (договір) та додаткову угоду від 22.07.2014 № 1 до нього, відповідно до якого сума вкладу 30000 доларів США залучається на строк по 27.07.2015 /а.с. 16-17/.

На депозитний рахунок, відкритий згідно з договором банківського вкладу від 22.07.2014 №4346, ОСОБА_2 22.07.2014 перераховані кошти у розмірі 30000 доларів США, що підтверджується платіжним дорученням від 22.07.2014 № 5474039 /а.с. 18/.

11.10.2014 між ПАТ "Дельта Банк" (банк) та ОСОБА_2 (вкладник) укладено договір банківського вкладу (депозиту) "Найкращий on-line" у доларах США № 2347 (договір) та додаткову угоду від 11.10.2014 № 1 до нього, відповідно до якого сума вкладу 85000 доларів США залучається на строк по 16.10.2015 /а.с. 19-20/.

На депозитний рахунок, відкритий згідно з договором банківського вкладу від 11.10.2014 №2347, ОСОБА_2 11.10.2014 перераховані кошти у розмірі 85000 доларів США, що підтверджується платіжним дорученням від 11.10.2014 № 6311799 /а.с. 21/.

11.10.2014 між ПАТ "Дельта Банк" (банк) та ОСОБА_2 (вкладник) укладено договір банківського вкладу (депозиту) "Найкращий on-line" у евро № 2349 (договір) та додаткову угоду від 11.10.2014 № 1 до нього, відповідно до якого сума вкладу 80000 євро залучається на строк по 16.10.2015 /а.с. 22-23/.

ОСОБА_2 на депозитний рахунок, відкритий згідно з договором банківського вкладу від 11.10.2014 №2349, 11.10.2014 перераховані кошти у розмірі 80000 евро, що підтверджується платіжним дорученням від 11.10.2014 № 6311811 /а.с. 24/.

01.02.2015 між ПАТ "Дельта Банк" (банк) та ОСОБА_2 (вкладник) укладено договір банківського вкладу (депозиту) "Найкращий від Миколая on-line" у доларах США № 4531 (договір), відповідно до якого сума вкладу 20000 доларів США залучається на строк по 02.05.2015 /а.с. 25/.

На депозитний рахунок, відкритий згідно з договором банківського вкладу від 01.02.2015 №4531, ОСОБА_2 01.02.2015 перераховані кошти у розмірі 20000 доларів США, що підтверджується платіжним дорученням від 01.02.2015 № 7562082 /а.с. 26/.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 № 150 "Про віднесення ПАТ "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних" /а.с. 59-62/ виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 № 51 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк", згідно з яким з 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці по 02.06.2015 включно та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк" ОСОБА_1 /а.с. 63-64/.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 08.04.2015 прийнято рішення № 71 "Про внесення змін до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.03.2015 №51", яким, зокрема запроваджено тимчасову адміністрацію в ПАТ "Дельта Банк" на шість місяців з 03.03.2015 по 02.09.2015 включно /а.с. 65/.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 03.08.2015 №147 "Про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у АТ "Дельта Банк" строк здійснення тимчасової адміністрації у АТ "Дельта Банк" продовжено по 02.10.2015 включно /а.с. 66/.

Постановою Правління НБУ №664 від 02.10.2015 прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ "Дельта Банк" /а.с. 67/.

Згідно з заявою на видачу готівки від 12.10.2015 № 1132 та заявою на отримання переказу від 12.10.2015 /а.с. 34 -35/ ОСОБА_2 отримав від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб грошовий переказ на суму 200000 грн.

12.10.2015 ОСОБА_2 звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк" ОСОБА_1 із заявою від 09.10.2015, у якій просив визнати його кредитором АТ "Дельта Банк" за заборгованістю, що виникла за всіма Договорами, укладеними між ним та АТ "Дельта Банк", та за іншими видами заборгованості, у сумі всіх належних коштів, а також включити його до реєстру кредиторів та письмово повідомити про акцептування вимог /а.с. 28/.

Згідно з довідкою від 15.01.2016 № 05-3222481 задоволення кредиторських вимог ОСОБА_2 здійснюватимуться в черговості, що передбачена пунктом 4 частини першої статті 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а саме: в 4 чергу 1587412,53 грн, в 7 чергу 9030178,98 грн /а.с. 33/.

Позивач, посилаючись на протиправні дії відповідача щодо віднесення частини грошових вимог до 7 черги задоволення акцептованих вимог кредиторів, звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково позов , суд першої інстанції виходив з того , що вимоги ОСОБА_2 як вкладника - фізичної особи належать до 4 черги задоволення вимог кредиторів, тому Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової ліквідації в ПАТ "Дельта Банк" ОСОБА_1 неправомірно віднесено частину кредиторських вимог ОСОБА_2 в сумі 9 030 178,98 грн до сьомої черги задоволення вимог кредиторів в Реєстрі акцептованих вимог кредиторів.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції , виходячи з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування зобов'язані діяти тільки на підставі ,в межах повноважень та у спосіб , що передбачені Конституцією й законами України.

Відповідно до ст.8 Конституції України, ст.8 КАС України та ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року ,суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Конвенція з прав та основоположних свобод людини від 04.11.1950 року ратифікована Законом України N 475/97-ВР від 17.07.97р. та відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Відповідно до ч.1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом , встановленим законом - тобто право на доступ до суду.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України кожному гарантується право на захист його прав ,свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом ,ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді ,до підсудності якого вона віднесена .

Відповідно до ст.17 КАС України до компетенції адміністративних судів відносяться, та підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.

Частиною третьою статті 2 Закону України від 14 травня 1992 року № 2343-ХІІ Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом передбачено, що законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при розгляді судом справи про визнання неплатоспроможним (банкрутом) банку застосовується з урахуванням норм законодавства про банки і банківську діяльність.

У свою чергу, статтею 1 Закону № 2121-ІІІ передбачено, що цей ОСОБА_3 визначає структуру банківської системи, економічні, організаційні і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків.

У пункті шостому статті 2 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VІ Про систему гарантування вкладів фізичних осіб зазначено, що ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Виходячи із системного аналізу вказаних норм законодавства та враховуючи положення статті 12 Господарського процесуального кодексу України, можна дійти висновку, що на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Відповідно до вимог статті 243 КАС за наявності підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої статті 237 цього Кодексу, суд має право у разі неправильного застосування судами норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору, скасувати судові рішення і закрити провадження у справі.

Наведене узгоджується з позицією Верховного суду України, викладеною у постанові від 16.02.2016 року по справі № 826/2043/15 .

Відповідно до ст. 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Враховуючи вищенаведене , колегія суддів дійшла висновку , що заявлені позовні вимоги виникли на стадії ліквідації (банкрутства) банку, а отже , на них не поширюється юрисдикція адміністративних судів, тому провадження в даній справі необхідно закрити.

Слід зазначити, що питання які просить вирішити позивач по зазначеній вимозі стосуються та безпосередньо впливають на ліквідаційну масу банку.

В даному випадку особа уповноважена на ліквідацію банку, має правовідносини з позивачем які безпосередньо стосуються господарської діяльності банку.

Беручи до уваги те, що спір стосується відносин, які регулюються нормами Господарського процесуального кодексу України, він підлягає вирішенню у порядку господарського судочинства.

У відповідності до п. 4 ч.1 ст.202 КАС України порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Згідно з ч.1 ст.203 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

За приписами п.1 ч.1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 31.03.2016 року підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Керуючись п. 1 ст. 157, ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 4 ст. 198, 203, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової ліквідації в ПАТ "Дельта Банк" ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 31.03.2016р. по справі № 816/214/16 скасувати.

Прийняти нове рішення , яким провадження у справі закрити.

Роз`яснити право звернення з даним позовом в порядку господарського судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5
Повний текст ухвали виготовлений 07.06.2016 р.