Справа № 755/1256/16-а
Суддя: Астахова О. О.
Дата ухвалення: 2016-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ 755/1256/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Астахової О.О.,

при секретарі Рудь Р.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління профілактики правопорушень Департаменту профілактики правопорушень Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, лейтенанта поліції Управління профілактики правопорушень 3-ї роти, 3-го батальйону Департаменту профілактики правопорушень Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві Одинцова Антона Олександровича про визнання дій протиправними, скасування постанови та закриття провадження у справі,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просить визнати дії інспектора Управління профілактики правопорушень Департаменту профілактики правопорушень Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, лейтенанта поліції Одинцова А.О. при винесенні постанови ПС2 №821442 від 09.01.2016 року протиправними. Скасувати постанову від 09.01.2016 року серії ПС2 №821442 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн., а провадження у справі - закрити.

Обгрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що 09 січня 2016 року, о 13 год. 20 хвилин, він керуючи автомобілем «Форд Фієста», номерний знак НОМЕР_1, який перебуває у службовому користуванні його дружини, та рухаючись по вул. Братиславській у місті Києві, під»їхав до перехрестя вул. Братиславської - проспекту Ватутіна, вул. Електротехнічної - вул. Драйзера. В цей час в машині самовільно спрацювала сигналізація, якою обладнаний автомобіль, а двигун транспортного засобу почав працювати з перебоями, що зумовило його здійснити аварійну зупинку ввімкнувши знак аварійної сигналізації автомобіля. Після чого, він зв»язався з дружиною по телефону та домовився, що вона під»їде на їхньому особистому автомобілі з метою евакуації несправного автомобіля шляхом його буксирування. Повернувшись до автомобіля він побачив працівників поліції. Позивач намагався повідомити обставини події, що сталася, проте не зважаючи на його пояснення відповідачем було винесено оскаржувану постанову, про порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, а саме п.п. 15.9 (г) ПДР України, здійснення зупинки на перехресті. Вказану постанову ОСОБА_1 вважає такою, що не відповідає вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП, оскільки в ній відсутні посилання на докази на яких ґрунтується висновок про вчинення ним адміністративного правопорушення, зокрема не зазначено свідків та доказів вимірювання належним пристроєм відстані між зупинкою та краєм перехрещувальної проїзної частини, яка за правилами дорожнього руху має бути не ближче 10 метрів. Крім того, інспектором не складено протокол в порушення вимог ст. 258 КУпАП, не роз»яснено права та порядок оскарження постанови, відсутня схема розміщення транспортного засобу, не враховано мотиви аварійної зупинки, проігноровано ввімкнений аварійний сигнал, що змушує його звернутись із даним позовом до суду.

У судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги і просив суд адміністративний позов задовольнити виходячи із доводів, якими обґрунтовується позовна заява.

Відповідачі у судове засідання не з»явились, хоча про день час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується даними повідомлення про вручення рекомендованого повідомлення, про причини неявки суд не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Процесуальним правом на надання до суду письмових пояснень або заперечень проти позову не скористались.

За таких обставин суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутність відповідачів.

Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідка ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається із постанови у справі про адміністративне правопорушення серія ПС 2 № 821442 від 09.01.2016 року, 09.01.2015 року о 13 годині 20 хвилин ОСОБА_1 по вул. Електротехнічна, 2 здійснив зупинку на перехресті, чим порушив п.15.9 (г) ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, у зв»язку із чим до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.

Зазначена постанова, була винесена 09.01.2016 року, з даним позовом до суду позивач звернувся 19.01.2016 року (а.с.10), тобто у межах строків визначених ст. 289 КпАП України.

Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно із ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту», а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду показала, що 09.01.2016 року близько 14 години, їй зателефонував чоловік, який повідомив, що в автомобілі, марки «Форд Фієста», номерний знак НОМЕР_1, який перебуває у її службовому користуванні, самовільно спрацювала сигналізація, що зумовило його аварійну зупинку. Після чого вони з позивачем домовились, що вона під»їде на їхньому особистому автомобілі з метою евакуації несправного автомобіля шляхом його буксирування. Коли вона приїхала на місце, транспортний засіб «Форд Фієста» знаходився на узбіччі дороги, працівників поліції вже не було, а чоловік повідомив, що відносно нього складено постанову про порушення правил дорожнього руху в результаті зупинки даного автомобіля. Враховуючи несправність транспортного засобу «Форд Фієста», вона сіла за кермо свого службового автомобіля, а чоловік за кермо належного їм транспортного засобу та за допомогою буксирування вони евакуювали несправний автомобіль.

Згідно п. 15.9 (г) Правил дорожнього руху України, зупинка заборонена на пішохідних переходах і ближче 10 м. від них з обох сторін, крім випадків надання переваги в русі.

Судом встановлено, що у постанові про адміністративне правопорушення від 09.01.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відсутні будь-які посилання на докази, на яких ґрунтується висновок інспектора Управління профілактики правопорушень Департаменту профілактики правопорушень Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, лейтенанта поліції Одинцова А.О. про вчинення ОСОБА_1 порушень п. 15.9 (г) Правил дорожнього руху України та вчинення адміністративного правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч.3 ст. 122 КУпАП, зокрема не зазначено свідків та доказів вимірювання належним пристроєм відстані між автомобілем та пішохідним переходом, відсутня схема місця події.

З огляду на означене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст.ст. 251, 283, 284 КУпАП, пояснення позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, доводів на спростування обставин на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог відповідачем не надано, хоча обов'язок по доказуванню правомірності свого рішення покладається саме на суб'єкта владних повноважень. За таких обставин суд вважає, що дії інспектора Управління профілактики правопорушень Департаменту профілактики правопорушень Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, лейтенанта поліції Одинцова А.О. при складанні постанови є протиправними, постанова в справі про адміністративне правопорушення серія ПС2 №821442 від 09.01.2016 підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 69-71, 102, 158-163, 186 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 до Управління профілактики правопорушень Департаменту профілактики правопорушень Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, лейтенанта поліції Управління профілактики правопорушень 3-ї роти, 3-го батальйону Департаменту профілактики правопорушень Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві Одинцова Антона Олександровича про визнання дій протиправними, скасування постанови та закриття провадження у справі - задовольнити.

Визнати протиправними дії лейтенанта поліції Управління профілактики правопорушень 3-ї роти, 3-го батальйону Департаменту профілактики правопорушень Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві Одинцова Антона Олександровича, при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення серія ПС2 №821442 від 09.01.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладання адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510,00 грн.

Скасувати Постанову лейтенанта поліції Управління профілактики правопорушень 3-ї роти, 3-го батальйону Департаменту профілактики правопорушень Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві Одинцова Антона Олександровича від 09.01.2016 року серії ПС2 №821442 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладання адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510,00 грн., а провадження у справі - закрити.

Постанову може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду через Дніпровський районний суду м. Києва у 20-ти денний термін з дня подачі заяви про апеляційне оскарження, яка подається протягом 10-ти днів з дня складення постанови в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо заяву про апеляційне оскарження було подано, але апеляційна скарга не була подана у 20-денний термін з дня подачі заяви про апеляційне оскарження, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги, постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя

Повний текст постанови виготовлений 22.03.2016 року.