Справа № 453/821/15-а
Суддя: Ясінський Ю. Є.
Дата ухвалення: 2016-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 453/821/15-а
№ провадження 2-а/453/5/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.05.2016 року Сколівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Ясінського Ю.Є.

при секретарях Гринюк Л.Я., Трембач М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сколе Львівської області в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Крушельницької сільської ради Сколівського району Львівської області про визнання нечинними рішень органу місцевого самоврядування, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд із адміністративною позовною заявою, в якій просить визнати недійсним акт земельної комісії Крушельницької сільської ради №2 від 29.05.2012 року та рішення Крушельницької сільської ради Сколівського району Львівської області №141 від 03.07.2012 року, яким цей акт затверджено. Визнати нечинними рішення Крушельницької сільської ради Сколівського району Львівської області №156 від 10.12.2012 року «Про надання дозволу на виготовлення детального плану території земельної ділянки для дороги до церкви Зіслання Святого Духа», рішення №212 від 22.05.2013 року «Про затвердження детального плану забудови території житлово-громадської забудови», рішення №271 від 10.02.2013 року в частині закріплення земельної ділянки за домоволодінням АДРЕСА_1. В обгрунтування заявлених вимог покликається на те, що вона є власником житлового будинку, що в АДРЕСА_1. 03.07.2012 року Крушельницькою сільською радою було прийнято рішення №141 «Про затвердження акту земельної комісії №2 від 29.05.2012 року». Акт земельної комісії №2 засвідчує розгляд комісією заяви церковного комітету Зіслання Святого Духа щодо загородження нею частини дороги до церкви, а сільською радою піднято архівні документи /абриси/ станом на 1994 -1995 роки та встановлено, що вона самовільно пригородила 3,5 м дороги, або 0,01га. Вона неодноразово зверталась із проханням надати їй абриси, які оглядала комісія, але такі їй не були надані. Рішення №141 від 03.07.2012 року є незаконним оскільки затверджує акт обстеження, який складено на підставі неналежного документа та не враховано розміри земельної ділянки, які є у користуванні за господарством на законних підставах. Сколівським РВ ГУМВСУ у Львівській області за фактом підроблення абрису земельної ділянки за 1995 рік відкрито кримінальне провадження. На підставі даного абрису було надано припис про звільнення захопленої частини дороги. Даний припис та постанова про накладення адміністративного штрафу скасовані судом. Жодного доказу щодо захоплення нею частини дороги крім абрису за 1995 рік не надано, як і не було жодного графічного зображення проїзду, що свідчило б про захоплення його з її сторони та приєднання до її частини земельної ділянки. 10.12.2012 року відповідачем прийнято рішення №156 «Про надання дозволу на виготовлення детального плану території земельної ділянки для дороги до церкви Зіслання Святого Духа». Дане рішення суперечить Закону України «Про регулюванні містобудівної діяльності» - не містить джерел фінансування, порядок обговорення, проведення громадських слухань, порядок оприлюднення та спосіб оприлюднення. Рішення приймалось про виготовлення детального плану вже з врахуванням встановленого факту захоплення нею частини дороги, коли спірне питання судом не вирішувалось. Відповідно до закону детальний план території уточнює генеральний план, але такий взагалі відсутній, що підтверджено головним архітектор району. 22.05.2013 року відповідачем прийнято рішення №212 «Про затвердження детального плану території житлово-громадської забудови». У відповідності до детального плану забудови передбачено облаштування проїзду через земельну ділянку, яка є в її користуванні. Не зазначено якої ширини планується дорога, адже така на даний час має ширину 3.5 м, що відповідає будівельним нормам та правилам. Сусідня земельна ділянка не забудована, але розширення дороги за рахунок цієї земельної ділянки не розглядалось. Дана земельна ділянка не обмірювалась, але відповідно до абрису за 1995 рік її земельна ділянка є суміжною і жодного проїзду не зазначено. Рішенням №271 від 10.02.2014 року закріплено за нею земельні ділянки, які числяться по абрисах сільської ради. Будь-якої заяви про закріплення земельної ділянки за будинком по АДРЕСА_1, вона до сільської ради не подавала, не передбачено закріплення земельної ділянки за господарством жодною статтею земельного кодексу. В 1990 році за зверненням її матері районним архітектором було підтверджено те, що існуючий проїзд відповідає всім нормативним вимогам, ширина існуючого проїзду дає можливість проїзду. В 2002 році СДПН Сколівського району підтверджувало, що акт земельної комісії за результатами розгляду заяви парафіян церкви Зіслання Святого Духа від 17.09.2002 року та рішення цього акта №63 від 27.09.2002 року є незаконними. Прокуратурою району було подано протест на незаконне рішення №63 та про скасування незаконного акту земельної комісії. Рішенням №35 від 11.02.2003 року було скасовано незаконне рішення №63. З 1990 року проїзд не змінився, загальна площа земельної ділянки становить 0,1042 га та відповідає по господарським книгам села. Щодо пропущено строку зазначає, що 2014 року вона ознайомившись із оскаржуваними рішеннями звернулась до суду із позовом про усунення перешкод у користуванні будинковолодінням та визнання недійсними рішень сільської ради. Питання законності оскражуваних рішень знаходилось на розгляду в суді в порядку цивільного судочинства і лише 15.06.2015 року винесено ухвалу про закриття провадження та мотивовано, що спір в частині оскарження рішень має розглядатись в порядку адміністративного судочинства, тому строк звернення до суду пропущено з поважних причин.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Саміло Л.В. позов підтримали з підстав наведених у позовній заяві, просять задоволити.

Представник відповідача Крушельницької сільської ради Сколівського району Львівської області - сільський голова Іваницька О.М. в судовому засіданні позов не визнана, вважає, що такий заявлено безпідставно, оскільки позивачкою ОСОБА_1 дійсно захоплено земельну ділянку, а тому вважає, що підстав для задоволення позову немає. Зазначила, що оскаржувані позивачкою рішення, винесені сільською радою законно, а тому просить відмовити у позові. Крім того, вважає, що позивачкою пропущено встановлений законом строк, звернення до суду із адміністративним позовом без поважних причин.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд вважає, твердження представника відповідача Крушельницької сільської ради Сколівського району Львівської області сільського голови Іваницької О.М. про те, що позивачем пропущено строк звернення до суду із адміністративним позовом без поважних причин безпідставним, з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивачем оскаржувались рішення Крушельницької сільської ради Сколівського району Львівської області в порядку цивільного судочинства, і лише 15.06.2015 року винесено ухвалу про закриття провадження та зазначено, що спір в частині оскарження рішень сільської ради, має розглядатись в порядку адміністративного судочинства. З даним позовом ОСОБА_1 звернулась до суду 01.07.2016 року, тобто в межах строку встановленого ст. 99 КАС України.

29.05.2012 року члени комісія в складі сільського голови Іваницької О.М., землевпорядника Манькової О.І., депутата сільської ради Сурулевич М.І. в присутності дільничного інспектора міліції Юзвак В.В., інспектора пожежної інспекції п. Бандерич Р., жителів села та громадянки ОСОБА_1 складено акт №2 про те, що було розглянуто заяву церковного комітету Зіслання Святого Духа, що ОСОБА_1 загородила частину підї»зної дороги до церкви. Сільською радою було піднято архівні документи (абриси) даної земельної ділянки, які проводились станом на 1995 рік, моменту утворення сільської ради. При розгляді даної заяви встановлено наступне: на 1995 рік спірна земельна ділянка мала таку площу: 0,05 га зі сторони господарського будинку ширина 11м, зі сторони церкви 8м, довжина 56 м. На момент розгляду заяви земельна ділянка має таку площу: зі сторони господарського будинку ширина 11 м., зі сторони церкви ширина 11,м, загальна площа 0,06 га. Відтак комісія прийшла до висновку, що гр. ОСОБА_1 самовільно пригородила 3,5 м. під»їздної дороги, або 0,01 га., що і відобразила в акті.

03.07.2012 року Рішенням Крушельницької сільської ради №141 затверджено акт №2 від 29.05.2012 року, зобов»язано ОСОБА_1 перенести огорожу (металеву сітку) із самовільно загородженої частини земельної ділянки (під»їздної дороги) до церкви Зіслання Святого Духа.

В матеріалах справи наявні довідки, які видавались Крушельницькою сільською радою Сколівського району Львівської області, які як вбачається не були прийняті до уваги при складенні акту №2 від від 29.05.2012 року, а в подальшому для прийняття рішення №141 від 29.05.2012 року.

Так в матеріалах справи наявна довідка Крушельницької сільської ради №143 від 14.04.2004 року з якої вбачається, що згідно запису по господарських книг за 1955-1957 роки в господарстві під №177, головою двору якого був ОСОБА_8, станом на 01 січня рахувалась така кількість землі: 1955 рік - 0,26га, 1956 рік - 0,15 га з них під будівлями 0,01 га; 1957 рік - 0,28 га. під будівлями 0,01 га, рілля 0,27 га.

Згідно довідки №5 від 28.04.2004 року вбачається, що в користуванні ОСОБА_9 знаходиться 07,46 га землі, з них 06 орної землі і 01,46 під будівлями.

З наявної в матеріалах справи довідки №10 від 25.07.2012 року вбачається, що ОСОБА_10 було надано акт обміру земельної ділянки 1994-1995 роки та виписки із по господарських книг за 1956-1994 роки, з яких вбачається, що з 1956-1994 рік площа земельних ділянок становила 0,25 га, з 1986-1995 роки- 0,28 га. Акт обміру за 1994 рік в матеріалах справи відсутній і відповідачем суду наданий не був.

В судовому засіданні представник Крушельницької сільської ради Сколівського району Львівської області сільський голова Іваницька О.М. зазначила, що оскаржуваний акт №2 від 29.05.2012 року, який затверджено рішенням №414 від 03.07.2012 року складено на підставі абрисів за 1995 рік згідно яких було встановлено захоплення позивачкою ОСОБА_1 земельної ділянки.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи абрису за 1995 рік в такому зазначено земельні ділянки, що закріпленні за домогосподарством ОСОБА_1 (ОСОБА_9, яка є матір»ю позивачки). Даний абрис не затверджений сільським головою, не підписаний ним, в ньому наявні виправлення. В абрисі земельної ділянки не зображено проїзної дороги, а відтак зазначення в аткі №2 від 29.05.2012 року про самовільне загородження земельної ділянки здійснене ОСОБА_1 є безпідставним.

В судовому засіданні встановлено, що конфлікт з приводу даного заїзду існував ще за життя матері позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_9 Так, районним архітектором Білим М.М., на лист ОСОБА_9, було надано відповідь від 26.03.1990 року, згідно якої в ході розгляду заяви було проаналізовано містобудівельний характер ситуації, можливі під»їзди та умови руху транспорту. Існуючий проїзд відповідає всім нормативним вимогам.

В судовому засіданні встановлено, що позивач огородила металевою сіткою земельну ділянку по існуючій раніше дерев»яній огорожі, жодних відступів від попердньо існуючих меж немає.

Крім того, як встановлено в судовому засіданні, на розгляді у Сколівському районному суді Львівської області, перебувала справа за позовом прокурора Сколівського району Львівської області в інтересах держави в особі Крушельницької сільської ради Сколівського району Львівської області до ОСОБА_1, з участю третьої особи - Державної інспекції сільського господарства у Львівській області про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, повернення земельної ділянки у розпорядження сільської ради.

Дана справа, ухвалою суду від 01.07.2015 року, за заявою прокурора прокуратури Сколівського району Львівської області, залишена без розгляду.

В подальшому Крушельницька сільська рада Сколівського району Львівьскої області не зверталась із позовом до ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, повернення земельної ділянки у розпорядження сільської ради, що свідчить про відсутність порушень з боку ОСОБА_1, які би полягали у самовільному захоплені земельної ділянки.

10.12.2012 року Крушельницька сільська рада Сколівського району Львівської області прийняла рішення №156 «Про надання дозволу на виготовлення детального плану території земельної ділянки для дороги до церкви Зіслання Святого Духа». Приймаючи дане рішення сільська рада керувалась Законом України «Про регулювання містобудівної документації», однак такого рішення не існує.

Згідно ст. 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

Статтею 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території.

Прийняте рішення №156 суперечить вимогам Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» оскільки, не містить джерел фінансування, порядок обговорення, проведення громадських слухань, порядок оприлюднення та спосіб оприлюднення.

22.05.2013 року Крушельницькою сільською радою прийнято рішення №212 «Про затвердження детального плану території житлово-громадської забудови».

З наявного в матеріалах справи детального плану забудови вбачається, що облаштування проїзду передбачено через земельну ділянку, яка є в користуванні позивачки ОСОБА_1 Відомості про ширину проїзду відсутні.

В судовому засіданні встановлено і цього не заперечують сторони, що на даний час ширина проїзду становить 3,5 м., який достатній для проїзду транспорту.

Згідно відповіді керівника відділу містобудування та архітектури Сколівської РДА О. Кончевич за №216 від 06 червня 2014 року наданого ОСОБА_1 на запит про навність затвердженої містобудівної документації в с. Крушельниця та надання інформації, щодо ділянки по АДРЕСА_1, та суміжних територій, надано відповідь про те, що генеральний план с. Крушельниця розроблений інститутом «ДІПРОМІСТ» м. Львів і затвердженний в 1975 році. В цьому документі ділянка, зазначена у запиті не відображена і з метою компактизації території населеного пункту не охоплена. Новий генеральний план населеного пункту в стадії розробки.

Як вбачається з матеріалів справи Крушельницька сільська рада Сколівського району приймаючи оскаржувані позивачкою рішення №156 «Про надання дозволу на виготовлення детального плану території земельної ділянки для дороги до церкви Зіслання Святого Духа» та №212 Про затвердження детального плану території житлово-громадської забудови», не врахувала того, що відсутній генеральний план населеного пункту. Рішення №156 від 10.12.2012 року не містить джерел фінансування, порядок обговорення, проведення громадських слухань, порядок оприлюднення та спосіб оприлюднення.

Відповідачем в судовому засіданні не надано підтвердження того, що прийняттю рішення №212 від 22.05.2013 року «Про затвердження детального плану території житлово-громадської забудови», доводилось до відома громадськості, обговорювалось, приймались пропозиції або було створено погоджувальну раду. Враховуючи те, що затвердження детального плану території без проведення громадських слухань заборонено, а відповідачем не доведено в судовому засіданні того, що такі були проведені, відтак рішення №212 від 22.05.2016 року прийнято з порушенням та є таким, що суперечить Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

10.02.2014 року Крушельницькою сільською радою Сколівського району Львівської області прийнято рішення №271, згідно якого закріплено за ОСОБА_1 земельні ділянки, які числяться по абрисах сільської ради 01.09.1995 року за домоволодінням по АДРЕСА_1. Приймаючи дане рішення Крушельницька сільська рада брала до уваги абриси за 1995 рік.

Так в рішенні зазначено, що за позивачкою закріплено земельні ділянки та зазначено площі земельних ділянок. Як вбачається з рішення, в такому наявні розбіжності із абрисами за 1995 рік, а саме: під будівлями в рішенні вказано земельна ділянка 0,01 га, а в абрисі зазначено 1,46 кв.м., під городом в рішенні зазначено площу 0,05 га в абрисі 600 кв.м.

З даного рішення вбачається, що таке прийнято лише із врахуванням абрисів за 1995 роки, без врахування записів, що містяться у по господарських книгах. Не зважаючи на наявність абрису за 1995 рік, в рішенні зазначено інші площі земельних ділянок, ніж площі що вказані у абрисах за 1995 рік. Наявність даних розбіжностей представник Крушельницької сільської ради Іваницька О.М. в судовому засіданні пояснити не змогла.

За таких обставин, рішення Крушельницької сільської ради не може залишатися чинним так як не відповідає Законам України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

У зв'язку з вказаним, як наголошує на цьому пункт 1 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ», судам необхідно враховувати, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень належить перевіряти, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, із якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди, незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Частиною 1 ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З вищевикладеного вбачається, що оскаржувані позивачкою рішення прийнятті Крушельницькою сільською радою без врахування всіх обставин, які мають значення для прийняття рішення, без додержання вимог встановлених Законами України, що призвело до порушення прав позивачки ОСОБА_1

Враховуючи вищевикладене суд прийшов до висновку, що адміністративні позовні вимоги ОСОБА_1 є підставними та обґрунтованими, доведеними матеріалами адміністративної справи і підлягають до задоволення у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 7-14, 23, 69-71, 86, 159-163, 167 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позов задоволити.

Визнати нечинним акт земельної комісії Крушельницької сільської ради №2 від 29.05.2012 року та рішення Крушельницької сільської ради Сколівського району Львівської області №141 від 03.07.2012 року, яким цей акт затверджено.

Визнати нечинними рішення Крушельницької сільської ради Сколівського району Львівської області: №156 від 10.12.2012 року «Про надання дозволу на виготовлення детального плану території земельної ділянки для дороги до церкви Зіслання Святого Духа», рішення №212 від 22.05.2013 року «Про затвердження детального плану забудови території житлово-громадської забудови», рішення №271 від 10.02.2013 року в частині закріплення земельної ділянки за домоволодінням АДРЕСА_1.

Постанова суду у відповідності до вимог ч. 2 ст. 186 КАС України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Сколівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України, що є у даному випадку, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови суду.

Суддя Сколівського районного

суду Львівської області Ю.Є. Ясінський

Повний текс постанови виготовлено 16.05.2016 року