Справа № 495/2080/16-а
Суддя: Гайда-Герасименко О. Д.
Дата ухвалення: 2016-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 495/2080/16-а
ПОСТАНоВА

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

25 травня 2016 року Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючої - судді Гайда-Герасименко О.Д.,

при секретарі - Завацькій І.В.,

за участю:

позивачки - ОСОБА_1,

представника відповідача - Карпеєвої Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Білгород-Дністровському справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради про визнання не чинними та скасування протоколу та постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради про визнання не чинними та скасування протоколу та постанови про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні позивач вимоги адміністративного позову підтримала та просила задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача вимоги адміністративного позову не визнала, вважає їх не обґрунтованими, не доказаними, такими що не підлягають задоволенню та просила відмовити в задоволенні.

Вислухавши позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 27 січня 2016 року о 11 год. 00 хв. головним спеціалістом-інспектором відділу контролю з питань благоустрою Білгород-Дністровської міської ради ОСОБА_3 було складно протокол про адміністративне правопорушення серії ВК №0022 відносно ОСОБА_1 за ст.152 КУпАП України.

В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 за адресою вул.Перемоги 2В на прилеглій до бару «Не горюй» території не забезпечила очищення тротуару від снігу, чим порушила п.3.15 «Кодексу чистоти», затвердженого рішенням Білгород-Дністровської міської ради від 08.10.2009 року №220-V.

У відповідності до ст.256 КУпАП України, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім 'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності V разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і циліи особами.

Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Компетенція (юрисдикція) судів щодо розгляду таких справ визначається процесуальними законами.

Згідно з вимогами ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч.2 ст.4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких встановлений інший порядок судового вирішення.

Стаття 17 КАС України встановлює категорії спорів, на які поширюється компетенція адміністративних судів.

Зокрема, пунктом 1 частини 2 статті 17 КАС України визначено, що до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно п.2 ч.1 ст.18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: усі адміністративні справи з приводу рішень дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

На підставі наведених норм процесуального закону обов'язковою умовою для звернення до суду в порядку адміністративного судочинства при оскарженні рішення суб'єкта владних повноважень є наявність факту прийняття відповідачем нормативно-правового акта чи правового акта індивідуальної дії, обов'язкового для виконання позивачем, що порушує права, свободи чи інтереси фізичної особи, або права та інтереси юридичної особи у сфері публічно-правових відносин.

Акт державного чи іншого органу, як юридична форма рішень цих органів - офіційний письмовий документ, який породжує певні наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення лише фіксує обставини та факти виявлених порушень законодавства та не є остаточним документом, який породжує для особи, відносно якої він складений певних правових наслідків.

Отже протокол про адміністративне правопорушення від 27.01.2016 року серії ВК №0022 складений відносно позивачки не має обов'язкового характеру і не набуває статусу рішення в розумінні ст.17 ч.2 п.1 КАС України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявлені позивачкою вимоги в частині визнання незаконним та скасування протоколу про адміністративне правопорушення не можуть бути задоволені, оскільки зазначений спір не пов'язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади.

Постановою адміністративної комісії виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради №02/05-16 від 15 березня 2016 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП України та піддана штрафу у розмірі 340 грн..

Позивачка ОСОБА_1 про проведення засідання адміністративної комісії не була належним чином сповіщена, виклики та приписи на її адресу не направлялись в зв'язку з чим, вона була позбавлена можливості надати свої пояснення, заперечення та захистити свої права.

Згідно ст.9 КУпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.280 КУпАП України, орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст.283 КпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до ч.1 ст.268 КпАП України, Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення позивачки до адміністративної відповідальності, відповідачем не були з'ясовані всі обставини справи, не дотримані вимоги закону, щодо всебічного, повного й об'єктивного з'ясування обставин справи та не дотриманий процесуальний порядок розгляду справи, оскільки відсутні докази того, що позивачка була повідомлена належним чином про час і місце розгляду відносно неї адміністративною комісією виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради матеріалів про притягнення її до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст.ст. 9, 245, 251, 252, 254, 256, 268 КУпАП України, ст.ст.6, 9-11, 159-163 КАС України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради про визнання нечинними та скасування протоколу та постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову адміністративної комісії виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради 02/05-16 від 15 березня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП України.

У задоволенні позову в частині скасування протоколу про адміністративне правопорушення серії ВК №0022 від 27 січня 2016 року - відмовити.

Стягнути з місцевого бюджету Білгород-Дністровської міської ради на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір, пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя