Справа № 359/6646/15-а
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2016-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2016 року м. Київ К/800/52388/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець Т.Г., Голяшкіна О.В., Зайця В.С.,

розглянувши в письмовому провадженні касаційну скаргу ОСОБА_4

на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 вересня

2015 року

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2015 року

у справі №359/6646/15-а

за позовом ОСОБА_4

до Бориспільської міської ради Київської області,

третя особа: ОСОБА_5

про визнання незаконним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

20 липня 2015 року позивач звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом до Бориспільської міської ради Київської області, за участю третьої особи - ОСОБА_5, в якому просила визнати незаконним та скасувати рішення відповідача від 20 травня 2014 року №4241-52-VI щодо надання третій особі дозволу на складання документів, що посвідчують користування земельною ділянкою площею 0,0277 га за адресою: АДРЕСА_1, на умовах оренди.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 вересня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2015 року, адміністративний позов залишено без розгляду.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, ОСОБА_4 звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить вищезазначені судові рішення скасувати.

ОСОБА_5 направив на адресу Вищого адміністративного суду України письмові заперечення.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження, встановленого пунктом 1 частини 1 статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши і обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і наданої ними правової оцінки обставин у справі, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах касаційної скарги.

Як вбачається із матеріалів справи, 20 липня 2015 року ОСОБА_4 подано позов до Бориспільського міськрайонного суду Київської області.

Предметом оскарження за позовом ОСОБА_4 виступає рішення Бориспільської міської ради Київської області, прийняте на засіданні сесії ради 20 травня 2014 року.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 вересня 2015 року позов ОСОБА_4 до Бориспільської міської ради, третя особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_5, про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, залишено без розгляду.

Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, залишаючи позовні вимоги без розгляду, виходив з того, що позивачем без жодних поважних причин пропущено встановлений законом строк звернення до суду за захистом своїх прав.

Переглядаючи судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, з урахуванням доводів касаційної скарги, колегія суддів Вищого адміністративного суду України виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно приписів частини другої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За правилами статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Відтак, умовою поновлення пропущеного строку звернення до суду є наявність поважних причин його пропущення. Поважними визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами відповідних дій.

Із пояснень представника позивача - ОСОБА_6 судом першої інстанції з'ясовано, що її довірителю стало відомо про існування спірного рішення в день його прийняття - 20 травня 2014 року, адже вона була присутня на відповідному засіданні сесії міської ради.

Таким чином, колегія суддів погоджується із судами попередніх інстанцій, що позивачем пропущено встановлений статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України, строк звернення до адміністративного суду.

Скаржник обґрунтовує касаційну скаргу тим, що вона є інвалідом І групи, її інтереси представляє донька, яка змушена одночасно доглядати за нею, представляти інтереси в державних органах, а також навчатись. Окрім того, ОСОБА_4 зазначено, що після прийняття відповідачем спірного рішення вона зверталась до державних органів з метою оцінки його законності та подальшого обґрунтування позовної заяви.

Колегія суддів відхиляє посилання касатора на обставини звернення до державних органів з метою надання оцінки законності спірного рішення, оскільки початок перебігу строку звернення до суду за захистом своїх прав шляхом оскарження акту індивідуальної дії розпочався у день, коли позивачу стало відомо про його прийняття, а не у день отримання відповіді державного органу з питання законності спірного акту.

Зазначені скаржником обставини щодо зайнятості її представника є суб'єктивними та не свідчать про наявність підстав, що перешкоджали звернутись до суду в установлений законом строк.

З огляду на викладене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли вірного висновку про залишення без розгляду позовних вимог ОСОБА_4.

Доводами касаційної скарги наведених обставин не спростовано.

Судами першої та апеляційної інстанції правозастосування відбулось із дотримання норм діючого законодавства та з повним, достовірним, неупередженим та об'єктивним з'ясуванням обставин справи.

Відповідно статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи викладене, судова колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що доводи касаційної скарги не спростовують висновків, викладених в оскаржуваних судових рішеннях, вони ґрунтуються на вимогах норм матеріального та процесуального законодавства, підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 вересня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2015 року у справі №359/6646/15-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам і може переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та у порядку, передбачені статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді