Справа № 2а-6873/11 (2а/2604/218/12)
Суддя: Петрик І.Й.
Дата ухвалення: 2016-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-6873/11 (2а/2604/218/12) Головуючий у 1-й інстанції: Чех Н.А.
Суддя-доповідач: Петрик І.Й.
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 червня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Петрика І.Й.
Суддів:Вівдиченко Т.Р.,
Оксененка О.М.,
При секретарі:Гуменюк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_5, Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва, Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 13 вересня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва, Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, відкритого акціонерного товариства «Радикал» про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 24 жовтня 2011 року звернувся в суд з позовом, у якому, після неодноразових уточнень позовних вимог, просив:

- визнати незаконною відмову Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва у розрахунку пенсії із заробітної плати 0,3 гривень/місяць, одержаної за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС у 1986 році;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва встановити розрахунковий розмір заробітної плати для обчислення пенсії в сумі 0,3 гривень/місяць та затвердити нове розпорядження з достовірними даними розрахункової суми заробітної плати - 0,3 гривень/місяць;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва встановити недостовірність даних, визнати недійсним і скасувати розпорядження про призначення йому пенсії від грудня 2011 року, що містить недостовірні дані про розрахункову суму заробітної плати - 0,297 гривень/місяць;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва вчинити перерахунок і виплатити, з урахуванням виплачених сум, державну пенсію, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліду ІІ групи, з розрахунку 0,03 гривень/місяць, з 1 квітня 1997 року по 31 березня 2003 року, з урахуванням зміни індексу вартості життя та зростання мінімальної заробітної плати, та з 1 квітня 2003 року довічно - як інваліду ІІІ групи;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва вчинити перерахунок і виплатити, з урахуванням виплачених сум, додаткову пенсію за ушкодження здоров'я, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, з урахуванням змін розміру мінімальної пенсії за віком, з 1 квітня 1997 року по 31 березня 2003 року - як інваліду ІІ групи, з розрахунку 75% мінімальної пенсії за віком, та з 1 квітня 2003 року довічно - як інваліду ІІІ групи, з розрахунку 50% мінімальної пенсії за віком;

- визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва щодо втрати (знищення) пенсійної довідки Відкритого акціонерного товариства «Радикал» від 21 грудня 1997 року № 96 і довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 28 вересня 2007 року № 37192, а також дії відповідача в частині систематичної відмови вчинити службову перевірку фактів фальсифікації роботодавцем - Відкритим акціонерним товариством «Радикал» даних про його роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС у пенсійній довідці від 3 грудня 1997 року № 3160, архівних даних Міністерства оборони України про режим його роботи в зоні відчуження Чорнобильської АЕС у 1986 році;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва вчинити перерахунок і виплатити, з урахуванням виплачених сум, підвищення пенсії, як інваліду війни, з урахуванням змін розміру мінімальної пенсії за віком, з 27 квітня 1998 року по 31 березня 2003 року - як інваліду війни ІІ групи з розрахунку 350% мінімальної пенсії за віком, з 1 квітня 2003 року по 31 грудня 2005 року - як інваліду ІІІ групи з розрахунку 200% мінімальної пенсії за віком;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва здійснити виплату державної пенсії та інших періодичних платежів за один місяць негайно в сумі, яка склалась з урахуванням індексації доходів громадян, відновити за свій рахунок втрачені пенсійну довідку Відкритого акціонерного товариства «Радикал» та завірену копію довідки Галузевого Державного архіву Міністерства оборони України, пронумерувати сторінки пенсійної справи та скласти опис наявних документів;

- визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації щодо ненадання відповіді на його звернення від 24 жовтня 2011 року та дії відповідача щодо непризначення і невиплати одноразової компенсації, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інваліду ІІІ групи, у розмірі 30 мінімальних пенсій за віком;

- зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації здійснити нарахування, а Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат - виплату одноразової компенсації в сумі 30 мінімальних заробітних плат, з розрахунку мінімальної заробітної плати, яка визначається на момент виплати;

- стягнути моральну шкоду з Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва у розмірі 200000 гривень - за спричинення ушкодження здоров'я внаслідок протиправних дій, бездіяльності, з Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації - у розмірі 6000 гривень - за спричинення ушкодження здоров'я у зв'язку з невиплатою одноразової компенсації, та 3000 гривень - за ненадання відповіді на звернення;

- встановити недостовірність даних, визнати недійсними та скасувати пенсійну довідку Відкритого акціонерного товариства «Радикал» на його ім'я від 3 грудня 1997 року № 3160 пенсійної справи № 203025 (№ 888675), як таку, що містить недостовірну інформацію про режим його роботи та суми отриманої ним премії за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС, і протокол про призначення та нарахування йому Управлінням Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва пенсії від грудня 1997 року пенсійної справи № 203025 (№ 888675), як такий, що ґрунтується на недостовірних даних довідки Відкритого акціонерного товариства «Радикал» від 3 грудня 1997 року № 3160 і вчинений без підтверджуючих первинних документів про його роботу в зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 13 вересня 2012 року позовну заяву ОСОБА_5 до Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва, Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, Відкритого акціонерного товариства «Радикал» про визнання дій неправомірними, перерахунок соціальних виплат та відшкодування моральної шкоди в частині визнання дій неправомірними і здійснення перерахунку додаткової пенсії за ушкодження здоров'я, як учаснику ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, з урахуванням змін розміру мінімальної пенсії за віком, з 1 квітня 1997 року по 31 березня 2003 року - як інваліду II групи з розрахунку 75% мінімальної пенсії за віком, та з 1 квітня 2003 року по 24 квітня 2011 року - як інваліду III групи з розрахунку 50% мінімальної пенсії за віком; як інваліду війни з урахуванням змін розміру мінімальної пенсії за віком - з 27 квітня 1998 року по 31 березня 2003 року, як інваліду війни ІІ групи з розрахунку 350% мінімальної пенсії за віком, з 1 квітня 2003 року по 31 грудня 2005 року, як інваліду війни III групи з розрахунку 200% мінімальної пенсії за віком - залишено без розгляду.

Вказана ухвала не оскаржувалась та набрала законної сили.

Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 13 вересня 2012 року (з урахуванням ухвали цього суду від 24 вересня 2012 року про виправлення описок) позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено частково. Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва щодо неправильного розрахунку пенсії позивачеві, як військовозобов'язаному, призваному на збори, із заробітної плати 0,03 гривень/місяць, одержаної ОСОБА_5 за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС у 1986 році. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва: - скасувати розпорядження про призначення пенсії позивачеві від грудня 2011 року; - затвердити нове розпорядження з достовірними даними розрахункової суми заробітної плати, яким встановити розрахунковий розмір заробітної платидля обчислення ОСОБА_5 пенсії в сумі 0,03 гривень/місяць; - здійснити перерахунок та виплати суми державної пенсії, як учаснику ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліду ІІ групи, з урахуванням виплачених сум, з розрахунку 0,03 гривень/місяць з 1 квітня 1997 року по 31 березня 2003 року, з урахуванням зміни індексу вартості життя та зростання мінімальної заробітної плати; - здійснити перерахунок та виплати суми державної пенсії, як учаснику ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліду ІІІ групи, з урахуванням виплачених сум, з розрахунку 0,03 гривень/місяць з 1 квітня 2003 року, з урахуванням зміни індексу вартості життя та зростання мінімальної заробітної плати. Визнано протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації щодо ненадання відповіді на звернення позивача від 24 жовтня 2011 року та щодо непризначення і невиплати ОСОБА_5 одноразової компенсації, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інваліду ІІІ групи, у розмірі 30 мінімальних заробітних плат. Зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації надати позивачеві відповідь на звернення від 24 жовтня 2011 року та здійснити нарахування, а Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат - здійснити ОСОБА_5 виплату одноразової компенсації в сумі 30 мінімальних заробітних плат, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інваліду ІІІ групи, з розрахунку мінімальної заробітної плати, яка визначається на момент виплати. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2013 року постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 13 вересня 2012 року скасовано, прийнято нову постанову. Закрито провадження по справі в частині позовних вимог ОСОБА_5 до Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва про перерахунок пенсії згідно статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII (далі - Закон № 796-XII) за період з 6 жовтня 2010 року по 22 липня 2011 року включно. Позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено частково. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва здійснити перерахунок та виплату позивачеві пенсії на підставі довідки Відкритого акціонерного товариства «Радикал» від 21 грудня 2007 року № 96 та довідки Галузевого державного архіву від 28 вересня 2007 року № 37192, починаючи з 24 квітня 2011 року, з урахуванням проведених виплат. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 27 квітня 2016 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2013 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Підставою для скасування постанови суду апеляційної інстанції слугувало нез'ясування обставин справи, незаконність та необґрунтованість судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, а постанова суду - скасуванню з ухваленням нового рішення у справі з таких підстав.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 198, 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ої категорії та як військовозобов'язаний, був відряджений ВАТ «Радикал» до Дніпровського військкомату міста Києва на спеціальні військові збори та приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 15.05.1986 року по 05.06.1986 року

З квітня 1997 року позивачу встановлена інвалідність 2 групи, яка пов'язана з виконанням службових обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а з квітня 2003 року йому встановлена 3 група інвалідності безстроково.

З 01.12.1997 року ОСОБА_5 була призначена та виплачувалася пенсія з розрахунку 8-годинного робочого дня в зоні відчуження ЧАЕС у 1986 році.

Про роботу позивача в зоні відчуження ЧАЕС видавалися довідки, які відсутні в матеріалах пенсійної справи, та які містять інформацію про роботу позивача в зоні відчуження на ЧАЕС протягом 16 годин на добу, а саме: архівна довідка Галузевого державного архіву від 28.09.2007 року №37192 та довідка №96 від 21.12.2007 року ВАТ «Радикал» з зазначенням інформації про роботу позивача протягом 16 годин на добу.

З копії заяви позивача на ім'я начальника управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Києва від 15.01.2008 року, яка згідно штампу останніх зареєстрована 15.01.2008 року за вхідним номером 213/07 (а.с.92) вбачається, що позивачем вказану довідку було подано відповідачу.

З 01 жовтня 2010 р., відповідно до заяви позивача позивачу призначено пенсію по інвалідності в розмірі фактичних збитків в мінімальному розмірі без врахування заробітку за час роботи в зоні відчуження відповідно до архівної довідки.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Колегія суддів із таким висновком суду першої інстанції погоджується частково із огляду на наступне.

Стосовно вимог адміністративного позову ОСОБА_5 про зобов'язання управління Пенсійного фонду України виплатити державну пенсію та додаткову пенсію, за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" довідки про період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період видаються підприємствами, установами, організаціями за основним місцем роботи працівників або їх правонаступниками.

Згідно з частиною 7 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» порядок обчислення пенсії з інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 4 статті 57 вказаного Закону порядок обчислення середньомісячного заробітку для призначення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, призначеної відповідно до статті 54 цього Закону, визначається Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 статті 54 згаданого Закону пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Ухвалою Дніпровського районного суду від 13.09.2012 року вказані вимоги за період з 01.04.1997 року по 31.03.2003 року та з 01.04.2003 року по 24.04.2011 року були залишені без розгляду.

Колегією суддів встановлено, що згідно копії постанови старшого державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві від 10 листопада 2011 року про відкриття виконавчого провадження (ВП № 30582571) з примусового виконання виконавчого листа № 2-а-4651/2011, виданого 4 листопада 2011 року Дніпровським районним судом міста Києва, Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва зобов'язано здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_5 пенсії відповідно до статей 50, 54 Закону № 796-XII з 6 грудня 2010 року по 22 липня 2011 року.

Згідно положень ст. 157 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду того самого спору і між тими самими сторонами.

Виходячи з викладеного, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про закриття провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_5 до управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва про перерахунок пенсії згідно зі ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 06.12.2010 року по 22.07.2011 року включно.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що 14.06.2011 Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» №3491-VI, відповідно до якого п. 7 ч. 1 Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» доповнено п. 4, яким встановлено, що у 2011 році норми і положення, зокрема ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На реалізацію наведеної норми Кабінетом Міністрів України 06.07.2011 прийнята постанова «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету» № 745 (набрала законну силу з 23.07.2011), п.1 якої встановлено, що особам які є інвалідами 2 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи і віднесені до постраждалих осіб 1 категорії додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоров'ю виплачується у розмірі 20% прожиткового мінімуму, а п. 3 встановлено, що у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими для інвалідів 2 групи - 1080 грн.,

Тобто з 23.07.2011 при нарахуванні належних позивачу виплат застосуванню підлягає постанова Кабінету Міністрів України «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету» від 06.07.2011 № 745, а тому колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивачу за період починаючи з 23.07.2011 року, адже 22.07.2011 є кінцевим строком по який позивачу належить здійснювати виплати в розмірах встановлених ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Крім того, колегія суддів зазначає що нарахування позивачу пенсії на підставі довідок №96 від 21.12.2007 року ВАТ «Радикал» та Галузевого державного архіву від 28.09.2007 року №37192 не є можливим, оскільки вказані довідки були втрачені органом пенсійного фонду, та відсутні в матеріалах пенсійної справи, що сторонами не заперечується.

Позовні вимоги позивача, пред'явлені до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровського району м. Києва щодо ненадання відповіді позивачу на звернення останнього від 24.10.2011 року-знайшли своє підтвердження в суді та підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Так, 24.10.2011 року позивачем була направлена відповідачу Управлінню праці та соціального захисту населення Дніпровського району м. Києва заява, в якій він просив повідомити його коли і в якому розмірі нарахована та виплачена ними сума одноразової компенсації за шкоду заподіяної його здоров'ю, як учаснику ЛНА ЧАЕС 1986 року 1 категорії, 3 групи інвалідності, пов'язаної з виконанням обов'язків військової служби по ЛНА ЧАЕС. У разі невиконання ними чинного законодавства в повному обсязі або частково щодо зазначеної виплати, просив надати йому інформаційну довідку про дату і суму виплати зазначеної разової компенсації, перерахувати та сплатити суму зазначеної разової компенсації, про вжиті заходи просив повідомити за його адресою (в заяві вказано -АДРЕСА_1).

Як встановлено судом, з часу отримання вказаного звернення від позивача відповідач по даний час не надав позивачу відповіді. Посилання відповідача на те, що ними направлялася відповідь, безпідставні та не доведені в суді, оскільки надані до справи реєстр відправленої кореспонденції не є належним доказом. Крім того, з копії листа - відповіді на дане звернення (а.с.49-50) слідує, що вказана адреса позивача не відповідає дійсній - адресі вказаній позивачем у самому зверненні, так і в даних, що має відповідач стосовно позивача.

Таким чином, відповідач - Управління праці та соціального захисту населення Дніпровського району м. Києва, в порушення вимог Закону України «Про звернення громадян», не надав позивачу відповіді на його звернення, чим порушив вказані вимоги законодавства.

Колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог адміністративного позову ОСОБА_5 щодо зобов'язання відповідачів виплатити компенсацію за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у зв'язку з тим, що позивачем не було подано до управління документів, необхідних для призначення вказаної допомоги, що підтверджується листом відповідача від 01.11.2011 року № 37/13-9276.

Колегія суддів зазначає, що в адміністративному порядку не підлягають розгляду вимоги позивача щодо встановлення недостовірності певних даних.

Що стосується вимог позивача в частині визнання недійсними та скасування пенсійної довідки ВАТ «Радикал» № 3160 від 03.12.1997, протоколу про призначення та нарахування пенсії відповідачем від грудня 1997 року, визнання незаконною відмову Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва у розрахунку пенсії із заробітної плати 0,03 гривень/місяць, одержаної за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС у 1986 році; зобов'язання Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва встановити розрахунковий розмір заробітної плати для обчислення пенсії в сумі 0,03 гривень/місяць, колегія суддів зазначає, що вказані позовні вимоги були предметом розгляду у справі № 755/18390/13-а. Відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2014 року, яка набрала законної сили, у задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено.

Виходячи з викладеного, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про визнання недійсними та скасування пенсійної довідки ВАТ «Радикал» № 3160 від 03.12.97 р., протоколу про призначення та нарахування пенсії відповідачем від грудня 1997 року, визнання незаконною відмову Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва у розрахунку пенсії із заробітної плати 0,03 гривень/місяць, одержаної за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС у 1986 році; зобов'язання Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва встановити розрахунковий розмір заробітної плати для обчислення пенсії в сумі 0,03 гривень/місяць.

Крім того, колегія суддів зазначає, що пенсійна довідка, відповідно до ч.2 ст.. 17 КАС, України, не містять ознак рішення суб'єкту владних повноважень, оскільки не є нормативно-правовим актом чи правовим актом індивідуальної дії. Вона не породжує жодних юридичних наслідків, не впливає на права та обов'язки сторін, а є лише носієм певної інформації та внутрішнім актом відповідного органу.

Що стосується позовних вимог в частині визнання недійсним та скасування розпорядження про призначення йому пенсії від грудня 2011 року, що містить недостовірні дані про розрахункову суму заробітної плати - 0,297 гривень/місяць, колегія суддів зазначає наступне.

Представником пенсійного фонду в судовому засіданні надано розпорядження від жовтня 2015 року, яким позивачу встановлено розрахунковий розмір заробітної плати для обчислення пенсії в сумі 0,03 гривень/місяць.

З огляду на що, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині скасування розпорядження від 2011 року, оскільки скасування останнього не породжує наслідків для позивача, адже воно вичерпало свою дію у зв'язку із прийняттям розпорядження від жовтня 2015 року.

Як вбачається із вимог апеляційної скарги, позивач просить скасувати постанову суду першої інстанції лише в частині відмови в стягненні моральної шкоди. Іншу частину позовних вимог, судом першої інстанції в якій відмовлено, позивач не оскаржує.

Відповідно до ч.1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглядаючи вимоги позивача про стягнення моральної шкоди, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень Конституції України, зокрема статей 32, 56, 62 і чинного законодавства, фізичні та юридичні особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи на підставі наведених норм законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем не надано доказів завдання йому відповідачами моральної шкоди.

Виходячи з цього, вимоги про стягнення моральної шкоди в заявленому розмірі задоволенню не підлягають.

У зв'язку з вищевикладеним, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог в такій редакції.

Доводи апеляційних скарг частково спростовують висновки суду першої інстанції, тому вбачаються підстави для скасування постанови суду першої інстанції в частині та ухвалення нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 41, 160, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_5, управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва, управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат задовольнити частково.

Постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 13 вересня 2012 року скасувати та ухвалити нову, якою позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Дніпровського району м. Києва щодо ненадання відповіді на звернення ОСОБА_5 від 24.10.2011 року.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Дніпровського району м. Києва надати позивачу відповідь на звернення від 24.10.2011 року.

Закрити провадження по справі 2а-6873/11 в частині позовних вимог ОСОБА_5 до управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва про: перерахунок пенсії згідно зі ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 06.12.2010 року по 22.07.2011 року включно; визнання недійсними та скасування пенсійної довідки ВАТ «Радикал» № 3160 від 03.12.1997 та протоколу про призначення та нарахування пенсії відповідачем від грудня 1997 року; визнання незаконною відмову Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва у розрахунку пенсії із заробітної плати 0,03 гривень/місяць, одержаної за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС у 1986 році; зобов'язання Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва встановити розрахунковий розмір заробітної плати для обчислення пенсії в сумі 0,03 гривень/місяць.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_5 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Петрик І.Й.

Судді: Оксененко О.М.

Вівдиченко Т.Р.

Головуючий суддя Петрик І.Й.

Судді: Оксененко О.М.

Вівдиченко Т.Р.