Справа № 818/386/16
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2016-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2016 р. Справа №818/386/16

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Осіпової О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Терехової О.Ю.,

представників позивача - Бачал О.П., Носкової Т.І., Гуринець В.А., Решодько І.М.,

представників відповідача - Петренко О.М., Міхненко Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/386/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дубов'язівський елеватор"

до Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дубов'язівський елеватор" звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Сумській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення:

- від 18.03.2016р. № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 236402грн. за основним платежем та на 59100грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

- від 18.03.2016р. № про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 143 461грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 35865грн.25коп.;

- від 21.03.2016р. № про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 52737грн.

Свої вимоги мотивує тим, що висновки акту №36/22-01/34072570/13 від 04.03.2016р. "Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ "Дубов'язівський елеватор" () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2012р. до 31.12.2014р., валютного та іншого законодавства з 01.10.2012р. до 31.12.2014р.» є необґрунтованими та спростовуються наявними матеріалами. Зокрема, факт реального виконання підрядних робіт контрагентами позивача підтверджується належним чином складеними первинними документами: актами здачі-приймання виконаних робіт, кошторисами, платіжними дорученнями, податковими накладними, які містять необхідну для цілей оподаткування інформацію про зміст та обсяг господарських операцій. Посилання контролюючого органу на відсутність у підрядників основних засобів та необхідної кількості робочого персоналу для здійснення підрядних робіт не можуть бути підставою для збільшення суми грошового зобов'язання з ПДВ, зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ та зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток, оскільки укладення трудового договору не є єдиним засобом залучення фізичних осіб як трудових ресурсів у процес виконання зобов'язань за договором підряду та податкове законодавство не ставить право платника податків на податковий кредит в залежності від того, за рахунок яких ресурсів (власних або залучених) здійснюється поставка товарів (послуг, робіт) постачальником. Крім того, зауваження контролюючого органу щодо відсутності дати складання актів виконаних робіт, складених по взаємовідносинах з ТОВ «БК Кепітал-Сіті», безпідставні, оскільки вони мають дату складання у розумінні ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну України від 24.05.1995р. №88, зокрема вони містять конкретний місяць і дату, а отже, дають змогу точно визначити бухгалтерський та податковий період, яким є календарний місяць. Вказує, що окремі помилки в оформленні первинних документів не свідчать про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

Представники позивача у судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити його у повному обсязі.

Представники відповідача у судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечували, просили відмовити у його задоволенні (т.1,а.с.207-209,211-220) зазначивши, що операції з виконання підрядних робіт контрагентами ТОВ "Дубов'язівський елеватор" не мали реального товарного характеру внаслідок відсутності у підрядників основних засобів, кваліфікованого складу працюючих. До виконання будівельних робіт субпідрядні організації не залучались. Щодо наданої представником позивача до суду копії договору оренди техніки (автогрейдера, котка) №28/07/13 від 20.05.2013р., укладеного між ФОП ОСОБА_7 та ТОВ «Бахмачгазбудсервіс», пояснили, що цей документ не подався посадовим особам ГУ ДФС у Сумській області ані під час проведення перевірки, ані разом із запереченнями на акт, складений за результатами її проведення, а тому він не може бути належним доказом наявності у контрагента позивача необхідних засобів для виконання підрядних робіт.

Вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Головним управлінням ДФС у Сумській області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ "Дубов'язівський елеватор" () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2012р. до 31.12.2014р., валютного та іншого законодавства з 01.10.2012р. до 31.12.2014р., за результатами якої складено акт №36/22-01/34072570/13 від 04.03.2016р.(т.1, а.с.22-62).

З акту перевірки вбачається, що податковим органом встановлено порушення п.44.1 ст.44, пп.138.1.1 п.138.1, п.138.2, п.138.8 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, що призвело до завищення від'ємного значення об'єкту оподаткування по податку на прибуток на загальну суму 52737грн., в т.ч. за 2013 рік на 4222грн. та за 2014 рік на 30851грн., а також порушення п.44.1 ст.44, п.185.1 ст.185, п.188.1 ст.188, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1 ст.200 ПК України, що призвело до заниження податку на додану вартість в сумі 236402грн., в тому числі: серпень 2014 року в сумі 181412грн., вересень 2014р. в сумі 50256грн., жовтень 2014р. в сумі 4734грн. та завищення суми заявленого бюджетного відшкодування в сумі 143461грн., в тому числі: липень 2014р. в сумі 123333грн., серпень 2014р. в сумі 20128грн.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення: від 18.03.2016р. № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 236402грн. за основним платежем та на 59100грн. за штрафними (фінансовими) санкціями; від 18.03.2016р. № про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 143 461грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 35865грн.25коп.; та від 21.03.2016р. № про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 52737грн. (т.1,а.с.16-21).

Відповідно до висновків, викладених в акті перевірки, підставою для донарахування позивачу податкових зобов'язань слугували наступні обставини: недостатня кількість трудових та матеріальних ресурсів (власного або орендованого обладнання, транспортних засобів) у ТОВ «БК Кепітал-Сіті» та ФОП ОСОБА_7 для здійснення підрядних робіт згідно з укладеними договорами, внаслідок чого господарські операції не мали реального товарного характеру, не виконувались.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, в перевіреному періоді позивач мав взаємовідносини в тому числі і з ТОВ «БК Кепітал-Сіті» та ФОП ОСОБА_7

Так, 15.07.2013р. між позивачем (Замовник) та ФОП ОСОБА_7 (Підрядник) укладено договір №124 підряду, згідно з яким підрядник бере на себе зобов'язання на власний ризик, своїми силами і засобами збудувати і здати замовнику за адресою: вул. Трудова, 48, смт. Дубов'язівка Конотопського району улаштування асфальтобетонного покриття біля сушки «Кімбрія» площею 200кв.м. та провести ямковий ремонт площею 150кв.м. (всього 350кв.м.) відповідно до затвердженого замовником кошторису, нормативів ДБН №Д.1.1-1-2000 і в обумовлений договором строк (т.1, а.с.179-180).

Крім того, 25.09.2013р. між ТОВ "Дубов'язівський елеватор" (Замовник) та ФОП ОСОБА_7 (Підрядник) укладено договір №25/09 підряду, за умовами якого підрядник бере на себе зобов'язання на власний ризик, своїми силами і засобами збудувати і здати замовнику за адресою: вул. Трудова, 48, смт. Дубов'язівка Конотопського району улаштування асфальтобетонного покриття біля сушки «Бонфанті» площею 650кв.м, відповідно до затвердженого замовником кошторису №2-1-1 і в обумовлений договором строк, а замовник зобов'язується надати підряднику майданчик, прийняти закінчений об'єкт та повністю оплатити вартість виконаних робіт (т.1,а.с.82-83).

Також, 16.06.2014р. між позивачем (Замовник) та ТОВ «Будівельна компанія «Капітал Сіті» (Підрядник) укладено договір генпідряду №16/06-1, відповідно до якого замовник доручає, а генпідрядник забезпечує згідно з проектною документацією та умовами договору виконання будівельних робіт із облаштування додаткової ділянки галереї відкритого типу, підсилення конструкцій прирельсового складу, влаштуванню додаткових норійних вишок, монтажу огороджувальних конструкцій вузла відгрузки на залізничний транспорт, фундаментів під автоваги за адресою: 41655, Сумська область, Конотопський район, смт. Дубов'язівка, вул. Трудова, 48 (т.1,а.с.107-115).

25.06.2014р. ТОВ "Дубов'язівський елеватор" (Замовник) та ТОВ «Будівельна компанія «Капітал Сіті» (Підрядник) укладено договір підряду №25/06, згідно з яким у порядку та на умовах, визначених цим договором, підрядник бере на себе зобов'язання на власний ризик, своїми силами і засобами здійснити замовнику за адресою: вул. Трудова, 48, смт. Дубов'язівка Конотопського району улаштування асфальтобетонного покриття біля ГРС, включаючи ямковий ремонт і щебеневу основу окремих місць загальною площею 1230кв.м, відповідно до затвердженого замовником кошторису і в обумовлений договором строк, а замовник зобов'язується надати підрядчику майданчик, прийняти закінчений об'єкт та повністю оплатити вартість виконаних робіт (т.1,а.с.126-127).

Статтею 837 ЦК України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов'язаний одержати спеціальний дозвіл.

До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2 - 4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Зокрема, відповідно до ч.1 ст.875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта (ч.2 ст.875 ЦК України).

Положеннями ч.4 ст.882 ЦК України визначено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

З акту перевірки вбачається, що на виконання умов вказаних договорів:

- ТОВ «БК Кепітал-Сіті» виписані податкові накладні та складені акти виконаних робіт (форма КБ-2в) та відомості ресурсів до них, в яких вказано, що витрати по договору підряду від 25.06.2014р. №25/06 на улаштування асфальтобетонного покриття становлять:витрати робітників-будівельників - 395 люд/годин та витрати праці робітників, зайнятих управлінням та обслуговуванням машин 578 люд/годин, всього 973 люд/годин;

- з ФОП ОСОБА_7 складений акт приймання будівельних робіт №1 за липень 2013р., підписаний 23.07.2013р., де кількість відпрацьованих люд/годин робітниками-будівельниками значиться як 319, а також акт №1 за вересень 2013 року, підписаний 15.10.2013р., в якому кількість відпрацьованих люд/годин робітниками-будівельниками значиться як 264.

Виходячи з показників люд/годин, наведених в актах виконаних робіт, кількості робочих днів у липні та вересні 2013 року (по 21 дню), норми тривалості робочого часу на одну людину у ці місяці (167 год., 7,96год. на добу), а також враховуючи те, що ФОП ОСОБА_7 взагалі використовував лише одного найманого працівника у липні, вересні 2013р. (за даними звіту 1-ДФ), вказаний підприємець витратив на роботах по: улаштуванню асфальтобетонного покриття площею 200кв.м. та ямковий ремонт площею 150кв.м., 23,86 години на добу (167/7=23,86 годин на добу), а по улаштуванню асфальтобетонного покриття площею 650кв.м. біля сушки «Бонфантія», 11,13 години на добу (167/15=11,13 годин на добу).

Виходячи з показників люд/годин, наведених в актах виконаних робіт, кількості робочих днів у червні та липні 2014 року (3 та 6 днів з дати укладення договору підряду - 25.06.2014р. до дати підписання акту виконаних робіт - 08.07.2014р.), 8-годинної тривалості робочого дня, а також враховуючи те, що у ТОВ «БК Кепітал-Сіті» чисельність працівників складала 2 людини та у можливого субпідрядника ФОП ОСОБА_7 2 людини (за даними звіту 1-ДФ) підприємство витратило на роботах по улаштуванню асфальтобетонного покриття площею 1230кв.м. -30,4 години на добу (973/4 робітника х8 годин на 1 день).

Перевіркою не встановлено факту залучення субпідрядників до виконання даних робіт.

З урахуванням вищенаведеного, податковий орган вказує на нереальний характер здійснення господарський операцій внаслідок відсутності у контрагентів позивача транспортних засобів, спецтехніки та достатньої кількості людських ресурсів, а також відсутності у цих контрагентів постачальників, які мають виробничі та трудові ресурси для виконання будівельних робіт.

Отже, невідповідність кількості працівників ТОВ «БК Кепітал-Сіті» та ФОП ОСОБА_7 вказаним в актах виконаних робіт витратам праці робітників на обсяг робіт шляхом проведеного розрахунку стала підставою для висновку відповідача про порушення ТОВ "Дубов'язівський елеватор" вимог податкового законодавства, однак це не є безумовною ознакою відсутності реального виконання спірних договорів.

Так, виконання господарських зобов'язань підтверджується копіями: податкових накладних, актів приймання виконаних робіт, договірної ціни, локальних кошторисів на роботи, підсумкових відомостей ресурсів, довідок про вартість виконаних робіт, договірної ціни,локальних кошторисів, банківських виписок, які долучено до матеріалів справи (т.1, а.с.84-86,88,93-106,116-123,128-144,181-186, т.2, а.с.14-22, 26-60).

Відповідно до довідки №2 до акту перевірки (т.1,а.с.233-234) у періоді, що перевірявся, ТОВ "Дубов'язівський елеватор" фактично займалося складським господарством (вид діяльності згідно з КВЕД 52.10), а саме зберіганням зерна та продуктів його переробки, а також здійснювало оптову торгівлю зерном, насінням та кормами для тварин (вид діяльності згідно з КВЕД 46.21).

З огляду на вищевикладене, виконання підрядних робіт з улаштування асфальтобетонного покриття біля сушок, облаштування додаткової ділянки галереї відкритого типу, підсилення конструкцій прирельсового складу, влаштуванню додаткових норійних вишок, монтажу огороджувальних конструкцій вузла відгрузки на залізничний транспорт, фундаментів під автоваги за адресою: 41655, Сумська область, Конотопський район, смт. Дубов'язівка, вул. Трудова, 48 в контексті з основними видами діяльності позивача прямо вказує на наявність у нього ділової мети та використання придбаних відповідно до умов спірних договорів робіт у власній господарській діяльності.

Зокрема, будівництво додаткової ділянки галереї відкритого типу, влаштування додаткових норійних вишок збільшило потужність відвантаження елеватора на 100/год. Факт введення зазначеного об'єкта до експлуатації підтверджується копією декларації №СМ44, зареєстрованої Інспекцією ДАБК у Сумській області 17.10.2014р. (т.1, а.с.171-176).

Тому суд приходить до висновку, що зобов'язання за договорами між позивачем та його контрагентами виконувались сторонами у повному обсязі.

Крім того, слід зазначити, що в матеріалах справи міститься копія ліцензії ТОВ «БК Кепітал-Сіті» на провадження господарської діяльності, пов'язаної зі створенням об'єктів архітектури, в т.ч. і на виконання будівельних та монтажних робіт, строком дії з 10.05.2011р. до 10.05.2016р. (т.1, а.с.177-178).

Додатково на підтвердження факту реального виконання підрядних робіт представниками позивача подано до суду копії: актів огляду прихованих робіт, виконаних на об'єкті «Будівництво додаткової ділянки галереї відкритого типу, влаштування додаткових норійних вишок та встановлення автовагів» в смт. Дубов'язівка по вул. Трудова,48, Сумської області, Конотопського району (т.1, а.с.169-170, т.2, а.с.74-81); загального журналу робіт №1, в якому перелічені відомості про виконані роботи на цьому об'єкті (т.1, а.с.187-206); актів приймання-здачі відремонтованих, реконструйованих та модернізованих об'єктів (типова форма №ОЗ-2) (т.2,а.с.2-13); договору оренди техніки №28/07/13 від 20.05.2013р., укладеного між ТОВ «Бахмачгазбудсервс» та ФОП ОСОБА_7 (т.2, а.с.25), згідно з яким останнім орендувався автотранспорт автогрейдер та каток; актів проміжного прийняття відповідальних конструкцій (т.2, а.с.65-73); та копію журналу обліку в'їзду (виїзду) транспортних засобів, відповідно до якого в червні -вересні 2014 року на територію елеватора заїжджали транспортні засоби контрагентів позивача з будівельними матеріалами (металеві конструкції, бетон, пісок), з метою влаштування асфальтобетонного покриття, розрівнювання землі, ввезення асфальтобетонної суміші, налаштування обладнання, проведення господарських робіт (т.2, а.с.95-115).

Необхідність укладення договорів підряду обумовлена відсутністю у штаті позивача працівників-будівельників та інженерно-технічного персоналу (т.1, а.с.61-62).

Пунктом 138.1 ст.138 Податкового кодексу України передбачено, що витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Витрати операційної діяльності, серед іншого, включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку (п.п.138.1.1 п.138.1 ст.138 ПК України).

Пунктом 138.2 цієї ж статті встановлено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу

При цьому, згідно з пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до п.200.1 ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з пп.14.1.156 п.14.1 ст.14 ПК України податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Господарською діяльністю у розумінні п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України є діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг (п.198.2 ст.198 ПК України).

Згідно з п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 187.1 ст.187 ПК України визначено, що датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що у ПК України передбачено єдину підставу для формування податкового кредиту, а саме наявність у платника податку - покупця належним чином оформленої податкової накладної або митної декларації.

Відповідно до змісту п.п.201.4. та 201.8 ст.201 ПК України податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Згідно з п.184.1 ст.184 ПК України реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку.

Як встановлено судом, на момент складання податкових накладних контрагент позивача - ТОВ «БК «Кепітал-Сіті» був зареєстрований в якості платника податку на додану вартість відповідно до чинного законодавства. Податкові накладні містять такі обов'язкові реквізити як порядковий номер податкової накладної та дату її виписки, точне найменування юридичних осіб, їх індивідуальні податкові номери, назву товару (робіт), його ціну та вартість.

Податкові накладі по взаємовідносинам з ФОП ОСОБА_7 не виписувались, оскільки він не є платником податку на додану вартість, та наведені в акті перевірки допущені позивачем порушення по господарським операціям з ним не вплинули на правильність визначення податкового кредиту (т.1, а.с.28).

Відповідно до ч.1-3 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Як свідчать з матеріали справи, на момент підписання відповідних договорів, актів приймання виконаних робіт контрагенти позивача були зареєстровані як суб'єкти господарської діяльності.

З огляду на викладені обставини, слід зауважити, що вчинення платником податків дій, що мають своїм результатом одержання податкової вигоди (звільнення від оподаткування, зменшення бази або ставки оподаткування, одержання права на залік або відшкодування податку на додану вартість тощо), саме по собі по собі не означає, що відповідні правочини були вчинені з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

При цьому, приймаючи до уваги принцип персональної відповідальності платника податку, право на податковий кредит не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами. Тобто якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку до бюджету або подання податкової звітності, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи, а тому сама по собі несплата податку контрагентом чи неподання ним звітності (у тому числі внаслідок ухилення) не може бути підставою для відмови у праві платника податку на податковий кредит за наявності факту здійснення господарської операції.

Оскільки наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, то факт виконання поставки товару (робіт, послуг) входить до предмету доказування у справі. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 31.03.2011р. у справі №К-12509/08.

Судом також враховуються рішення Європейського суду з прав людини у справах Інтерсплав проти України (2007 рік, заява № 803/02), "Булвес"АД проти Болгарії (2009 рік, заява №3991/03) і «Бізнес Супорт Центр проти Болгарії» (2010 рік, заява №6689/03), які відповідно до ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" підлягають застосуванню судами як джерела права, у яких визначено, що платника податку не може бути позбавлено права на бюджетне відшкодування ПДВ за відсутності доказів того, що його було залучено до протиправної діяльності, пов'язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування; при цьому платник ПДВ не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати.

З урахуванням всього вищенаведеного, формування позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість на підставі виписаних його контрагентом податкових накладних, а також віднесення елеватором вартості підрядних робіт по взаємовідносинам з ФОП ОСОБА_7 шляхом нарахування амортизаційних відрахувань на загальну суму 21886грн. є правомірним та повністю відповідає вимогам чинного законодавства.

З приводу тверджень контролюючого органу щодо недостатньої кількості трудових та матеріально-технічних ресурсів суд зазначає, що для виконання робіт підрядники не були позбавлені права залучати матеріально-технічні ресурси чи наймати працівників на підставі цивільно-правових договорів.

При цьому, твердження про фізичну неможливість виконання обумовленого договорами обсягу робіт тією кількістю працівників, яка була наявною у ТОВ «БК Кепітал-Сіті» та ФОП ОСОБА_7, зроблено відповідачем з урахуванням річної норми тривалості робочого часу на одну людину при 40-годинному робочому тижні згідно з розрахунками Міністерства соціальної політики України на 2013-2014 роки та передбаченої ст.65 КЗпП України максимальної тривалості надурочних робіт (не більше 4 годин протягом двох днів підряд і 120 годин на рік), однак, відповідальність за виконання робіт працівниками підрядників цілодобово має покладатися не на позивача, а на його контрагентів. Крім того, органи Державної фіскальної служби України не уповноважені здійснювати перевірку дотримання суб'єктами господарювання умов дотримання чинного законодавства України, в т.ч. і щодо виконання робіт у нічний час.

Відповідно до ч.1 ст.6 Господарського кодексу України одним із загальних принципів господарювання в Україні є, зокрема, свобода підприємницької діяльності у межах, визначених законом.

Як встановлено статтею 627 Цивільного кодексу України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч.ч.3, 4 ст.12 Господарського кодексу умови, обсяги, сфери та порядок застосування окремих видів засобів державного регулювання господарської діяльності визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами, а також програмами економічного і соціального розвитку. Встановлення та скасування пільг і переваг у господарській діяльності окремих категорій суб'єктів господарювання здійснюються відповідно до цього Кодексу та інших законів.

Обмеження щодо здійснення підприємницької діяльності, а також перелік видів діяльності, в яких забороняється підприємництво, встановлюються Конституцією України та законом.

Оскільки відповідачем не наведено, а судом не встановлено наявності визначених нормативно-правовими актами кількості працюючих, необхідної для укладення певних видів господарських договорів, висновки відповідача щодо відсутності достатньої кількості працюючих та основних засобів суперечать ст.ст.6, 12 ГК України.

Суд відмічає, що дані про кількість працюючих осіб, наявну у вказаних підприємств, а також про відсутність необхідних основних засобів (техніки, транспорту, приміщень тощо) відповідачем отримано виключно з аналізу податкової звітності згідно з інформаційними базами даних Державної фіскальної служби.

Разом з тим, відповідно до п.5 Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового валютного та іншого законодавства платниками податків-юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 20.08.2015р. №727 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26.10.2015р. за №1300/27745), факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб'єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Згідно з пунктом 4 розділу ІІІ Порядку №727 в описовій частині акта документальної перевірки, серед іншого, відображається інформація про направлення запитів на проведення зустрічних звірок, запитів до інших органів державної влади, до страхових компаній та банківських установ, запитів до уповноважених органів іноземних країн тощо (у разі їх направлення). Також в акті (довідці) документальної перевірки відображається інформація, отримана на запити, та результати проведення зустрічних звірок (у разі їх проведення) (п.п.14).

Враховуючи викладене, суд зазначає, що посилання відповідача в акті перевірки виключно на інформаційні бази даних, за відсутності первинних документів контрагентів позивача, актів перевірок або зустрічних звірок, проведених іншими податковими органами у спосіб, передбачений законом, не є належним та допустимим доказом порушення позивачем податкового законодавства.

При цьому необхідно відмітити, що податковий орган не висловлює жодних зауважень щодо належності оформлення відображених первинних документів, окрім відсутності дати складання актів виконаних робіт по взаємовідносинах з ТОВ «БК Кепітал-Сіті», на що необхідно відмітити, що такі акти мають дату складання у розумінні ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну України від 24.05.1995р. №88, зокрема вони містять конкретний місяць і рік складання, а отже, дають змогу точно визначити бухгалтерський та податковий період, яким є календарний місяць. Вказані акти містять види робіт, що здійснювалися; їх обсяг, одиниці виміру та їх вартість назви підприємств, від імені яких вони підписані та прізвища відповідних посадових осіб.

Слід додати, що окремі помилки в оформленні первинних документів не свідчать про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

Тобто зазначення в акті перевірки про відсутність конкретної дати складання актів виконаних робіт, а саме вказування в них лише відповідного місяця та року, недостатньо для висновку про наявність порушень податкового законодавства та для невизнання реальності здійснення господарських операцій в цілому.

Щодо інших тверджень представників контролюючого органу варто відмітити, що відсутність на момент проведення перевірки у реєстрах податкових накладних ТОВ «БК «Кепітал-Сіті» даних про фактичні взаємовідносини між ТОВ «БК «Кепітал-Сіті» та ФОП ОСОБА_8, з яким контрагент позивача уклав договір оренди обладнання №СП000415 від 28.06.2014р., свідчить лише про можливі порушення вказаними суб'єктами господарювання правил ведення податкового та бухгалтерського обліку щодо оформлення відповідних відносин, та тягне за собою застосування заходів відповідальності саме для таких платників та не може негативно впливати на податковий облік інших осіб за відсутності факту причетності останніх до таких правопорушень та за наявності факту здійснення господарських операцій.

З приводу відсутності у позивача на момент проведення перевірки копії договору оренди техніки №28/07/13 від 20.05.2013р., укладеного між ТОВ «Бахмачгазбудсервс» та ФОП ОСОБА_7 (т.2, а.с.25), згідно з яким останнім орендувався автотранспорт (автогрейдер та каток), необхідно вказати, що у ТОВ "Дубов'язівський елеватор" відсутній обов'язок витребування у своїх контрагентів та наявності у нього на момент здійснення документальних перевірок копій документів, складених по їх фінансово-господарським відносинам з іншими особами.

Отже, викладений в акті перевірки висновок податкового органу про порушення п. 44.1 ст.44, пп.138.1.1 п.138.1, п.138.2, п.138.8 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України та про порушення п.44.1 ст.44, п.185.1 ст.185, п.188.1 ст.188, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1 ст.200 ПК України є необґрунтованим та таким, що не відповідає дійсним обставинами справи, внаслідок чого оскаржувані податкові повідомлення-рішення є неправомірними та мають бути скасовані.

Відповідно до ч.1,2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість спірних податкових повідомлень-рішень з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з чим позовні вимоги ТОВ "Дубов'язівський елеватор" підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується вимогами частини 1 статті 94 КАС України, згідно з якими, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, підлягають стягненню на корить позивача документально підтверджені витрати зі сплати судового збору в загальній сумі 7913грн.47коп. (а.с.3,4).

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Дубов'язівський елеватор" до Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень -задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 18.03.2016р. № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 236402грн. за основним платежем та на 59100грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 18.03.2016р. № про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 143 461грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 35865грн.25коп.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.03.2016р. № про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 52737грн. .

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дубов'язівський елеватор"(41655, Сумська область, Конотопський район, смт. Дубов'язівка, вул. Трудова,48, код за ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Сумській області суму судового збору в розмірі 7913грн.47коп. (сім тисяч дев'ятсот тринадцять грн. сорок сім).

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено та підписано 01.06.2016 року.

Суддя (підпис) О.О. Осіпова

З оригіналом згідно

Суддя О.О. Осіпова