Справа № П/811/95/16
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2016-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

01 червня 2016 рокусправа № П/811/95/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Олефіренко Н.А.

суддів: Шальєвої В.А. Білак С.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

За участю представників:

Позивача - Павленко О.О. ( довіреність від 31.05.2016 року)

Позивача - Коротченко О.О. ( довіреність від 22.02.2016 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2016 р.

у справі № П/811/95/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ноксен"

до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області

про про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2016 року Товариство звернулося до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 26.01.2016 року № згідно з яким позивачеві визначено податкове зобов'язання з ПДВ у сумі 539406,0 грн., а також податкове повідомлення-рішення від 26.01.2016 року № , за яким Товариству зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у сумі 539066,0 грн.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11.04.2016 року позов задоволено: скасовано податкове повідомлення-рішення від 26.01.2016 року № , а також податкове повідомлення-рішення від 26.01.2016 року № .

У прийнятті оскаржуваного судового акту суд першої інстанції виходив з того, що з огляду на факт використання легкового автомобіля у господарській діяльності позивача ним було правомірно відображено у податковому обліку витрати, пов'язані з придбанням, утриманням та експлуатацією цього транспортного засобу.

Посилаючись на невідповідність висновків суду, покладених в основу прийняття оскаржуваного рішення зі спору, положенням чинного законодавства та дійсним обставинам справи, Інспекція звернулася до апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та повністю відмовити у позові. Зокрема, на обґрунтування апеляційних вимог скаржник зазначає про відсутність у платника виробничої необхідності для придбання та використання спірного легкового автомобіля, у зв'язку з чим відповідні витрати не підлягають відображенню у податковому обліку платника.

В судовому засіданні представники позивача проти апеляційної скарги заперечили, вважають рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу безпідставною. Просять в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідач до судового засідання надав клопотання про розгляд справи без участі за наявними матеріалами справи.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія апеляційного адміністративного суду не вбачає підстав для задоволення розглядуваних апеляційних вимог Інспекції з урахуванням такого.

Як встановлено судом під час перегляду даної справи, Інспекцією було проведено камеральну перевірку даних задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість Товариством за листопад 2015 року, оформлену актом від 06.01.2016 року № 611/11-23-15-04/133520321.

Під час цієї перевірки відповідач дійшов висновку про незаконне віднесення платником до складу податкового кредиту, який було використано для оплати частини вартості придбаного легкового автомобіля марки Mercedes-Benz G - class W463, модель G350 Blue Tec та до відшкодування з податку на додану вартість в податковій декларації з податку на додану вартість за листопад 2015 року в розмірі 539 066,0 грн.. Отже Інспекція не визнала право позивача на включення до податкового кредиту ПДВ у ціні зазначених товарів та послуг.

Зі змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що даний висновок податкового органу ґрунтується на тому, що позивачем не доведено факту використання цього автомобіля у комерційній діяльності Товариства, а крім того, придбаний автомобіль по технічним показникам немає можливості використовуватись в господарській діяльності, у зв'язку з чим позивачем в порушення вимог п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України не здійснено нарахування податкових зобов'язань.

В судовому порядку встановлено, що між ТОВ «Ноксен» та ТОВ «Автомобільний дім Україна - Мерседес Бенц» було укладено договір від 20.11.2015 року купівлі-продажу легкового автомобіля марки Mercedes-Benz G - class W463, модель G350 Blue Tec, на виконання якого були виписані податкова та видаткова накладні, рахунки на оплату, акт прийому-передачі, а також проведено оплату товару, що підтверджується виписками з розрахункового рахунку позивача.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п. 198.1 ст. 198 цього Кодексу право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п. 198.2 ст. 198 ПК України).

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу (п. 198.6 ст. 198 ПК України).

Згідно положень п. п. 201.1, 201.6, 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну; податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця; податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

За встановлення в судовому порядку фактичного здійснення господарської операції ТОВ «Ноксен» з ТОВ «Автомобільний дім Україна - Мерседес Бенц», що підтверджено належним чином оформленими первинними документами, позивачем правомірно віднесено суми податку на додану вартість, сплачені в ціні товару, до податкового кредиту спірного періоду.

Судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що позивачем податковий кредит по господарській операції (придбання автомобіля марки Mercedes-Benz G - class W463, модель G350 Blue Tec) з ТОВ «Автомобільний дім Україна - Мерседес Бенц» сформований у відповідності з зазначеними положеннями Податкового кодексу України, підтверджений відповідними первинними документами, оформленими з дотриманням вимог податкового законодавства та з встановленням подальшого використання придбаного товару в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності позивача.

Натомість відповідачем не наведено жодних доводів та не надано будь-яких доказів, які б могли свідчити про недобросовісність позивача як платника податків або про наявність обставин, що виключають обґрунтованість включення позивачем до складу податкового кредиту спірної суми податку по господарським операціям з ТОВ «Автомобільний дім Україна - Мерседес Бенц» за листопад 2015 року.

Згідно частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на припис наведеної норми процесуального права при розгляді судом спору щодо правомірності рішення органу державної податкової служби, презумується добросовісність платника податків, якщо зазначеним органом не доведено інше.

За встановлених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та скасування спірного податкового повідомлення-рішення.

Мотивація та докази, наведені у апеляційній скарзі, не дають підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію суду попередньої інстанції.

Отже, колегія суддів вважає, що в межах апеляційної скарги порушень судом першої інстанції норм матеріального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана правильно, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване судове рішення - залишити без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 160, 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2016 року у справі № П/811/95/16 - залишити без змін.

Стягнути на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України ( Отримувач: УДКСУ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, рахунок отримувача: 1004; КБКД 22030101; Код з ЄРДПОУ: 37989274; Банк отримувача: ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області м. Дніпропетровська; Код банку отримувача (МФО): 805012 ) з бюджетних асигнувань Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області несплаченого судового збору у розмірі 22 242 (двадцять дві тисячі двісті сорок дві гривні) грн.

Ухвала суду набирає законної сили у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Повний текст ухвали виготовлено 02.06.2016 року.

Головуючий: Н.А. Олефіренко

Суддя: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак