Справа № 826/15551/15
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2016-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

03 червня 2016 року № 826/15551/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до державної податкової інспекції у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19.06.2014 №1528-15,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до державної податкової інспекції у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19.06.2014 №1528-15.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1, який зареєстрований в якості платника єдиного внеску, звільнений від сплати земельного податку, оскільки об'єкт нерухомості, який розташований на відповідній земельній ділянці, використовується ним у власній господарській діяльності.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, вказавши про правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, прийнятого у межах та на підставі наявних у контролюючого органу повноважень.

Розгляд справи №826/15551/15 здійснено у порядку письмового провадження на підставі частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, як вбачається з наявної у матеріалах справи копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, згідно з рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 31.05.2013 за індексним номером 2772342, є власником нежитлового приміщення, вбудованого в будівлю, загальною площею 154,8 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі викладеного, державною податковою інспекцією у Печерському районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 19.06.2014 №1528-15, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов'язання зі земельного податку з фізичних осіб за період з 31.05.2013 по 31.12.2014.

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з позовом до суду.

Досліджуючи наявні у матеріалах справи докази, аналізуючи наведені міркування, оцінюючи їх у сукупності, суд бере до уваги наступне.

Приписами статті 206 Земельного кодексу України встановлено, що використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (тут і надалі у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин), плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно з підпунктом 269.1.1 пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України, платниками податку, зокрема, є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв).

При цьому, підпунктом 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 Податкоовго кодексу України передбачено, що об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв'язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців) (пункти 285.1 та 285.2 статті 285 Податкового кодексу України).

Приписами пункту 286.5 статті 286 Податкового кодексу України передбачено, що нарахування фізичним особам сум податку проводиться органами державної податкової служби, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу.

У разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника до іншого протягом календарного року податок сплачується попереднім власником за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому він втратив право власності на зазначену земельну ділянку, а новим власником - починаючи з місяця, в якому у нового власника виникло право власності.

У разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника до іншого протягом календарного року орган державної податкової служби надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення (пункт 287.5 статті 287 Податкового кодексу України).

При переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно (пункт 287.6 статті 287 Податкового кодексу України).

Водночас, за твердженнями позивача, останній звільнений від сплати земельного податку, оскільки об'єкт нерухомості, який розташований на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1, використовується ним у власній господарській діяльності.

Так, у силу підпункту 4 пункту 297.1 статті 297 Податкового кодексу України, платники єдиного податку звільняються від обов'язку нарахування, сплати та подання податкової звітності із земельного податку, крім земельного податку за земельні ділянки, що не використовуються ними для провадження господарської діяльності.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, ОСОБА_1, згідно з рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 31.05.2013 за індексним номером 2772342, є власником нежитлового приміщення, вбудованого в будівлю, загальною площею 154,8 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

У свою чергу, ОСОБА_1, як суб'єкт господарювання, у відповідності до наявної у матеріалах справи копії свідоцтва платника єдиного податку, з 01.07.2012 є платником єдиного податку за ставкою 5%.

При цьому, як вбачається з інформації з Єдиного державного реєстру, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 здійснює такі види діяльності: код КВЕД 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; код КВЕД 77.21 Прокат товарів для спорту та відпочинку; код КВЕД 82.19 Фотокопіювання, підготування документів та інша спеціалізована допоміжна офісна діяльність; код КВЕД 93.29 Організування інших видів відпочинку та розваг; код КВЕД 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; код КВЕД 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування; код КВЕД 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (основний); код КВЕД 70.21 Діяльність у сфері зв'язків із громадськістю; код КВЕД 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування; код КВЕД 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах.

У той же час, на підтвердження використання вказаної земельної ділянки у власній господарській діяльності позивачем надано суду копію наказу від 31.05.2013 №5, виданого фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, у відповідності до якого у зв'язку з придбанням ним нежитлового, вбудованого в будівлю, полупідвального приміщення за адресою: АДРЕСА_1, наказано створити у вказаному приміщенні спортивно-розважальний заклад «ІНФОРМАЦІЯ_1».

У додаток до вказаного, позивачем також надано суду копію свідоцтва на знак для товарів і послуг НОМЕР_1, зареєстрованим у Державному реєстрі свідоцтв України на знаки для товарів і послуг 27.07.2015, згідно з яким зображення знака з написом «ІНФОРМАЦІЯ_1», зокрема, належить ОСОБА_1.

Водночас, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не надано суду доказів того, що під час прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення ним досліджувалося питання використання позивачем, як суб'єктом господарювання, який перебуває на спрощеній системі оподаткування, вказаної земельної ділянки у його господарській діяльності. Крім того, державною податковою інспекцією у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на спростування тверджень позивача доказів зворотнього також не надано.

З огляду на викладене вище вбачається, що ОСОБА_1, як фізична особа-підприємець та платник єдиного податку, у період з 31.05.2013 по 31.12.2014 використовував у процесі своєї господарської діяльності належне йому на праві приватної власності нежитлове приміщення, розташоване на відповідній земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1, відтак останній звільняється від сплати земельного податку на підставі положень підпункту 4 пункту 297.1 статті 297 Податкового кодексу України, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 19.06.2014 №1528-15 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Печерському районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві від 19.06.2014 №1528-15.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.