Справа № 362/187/15-а
Суддя: Орда О. О.
Дата ухвалення: 2016-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/187/15-а
Провадження № 2-а/362/5/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" червня 2016 р. Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді-Орди О.О

при секретарі -Хоменко О.А

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Васильківської міської ради , треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення відсутності компетенції, визнання дій протиправними, визнання недійсним та скасування свідоцтва.

встановив:

У січні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до виконавчого комітету Васильківської міської ради, у якому, з урахуванням уточнення вимог, просив:

встановити відсутність компетенції у виконавчого комітету Васильківської міської ради щодо прийняття рішення від 15.10.2012 року №442 «Про оформлення свідоцтва на право власності на житло в м. Василькові»;

визнати дії виконавчого комітету Васильківської міської ради щодо прийняття рішення від 15.10.2012 року №442 «Про оформлення свідоцтва на право власності на житло в м. Василькові» нечинними та протиправними;

скасувати рішення виконавчого комітету Васильківської міської ради від 15 жовтня 2012 року «Про оформлення свідоцтва на право власності на житло в м. Василькові»;

визнати недійсним рішення виконавчого комітету Васильківської міської ради від 15 жовтня 2012 року «Про оформлення свідоцтва на право власності на житло в м. Василькові».

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 січня 2015 року відмовлено ОСОБА_3 у відкритті провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до виконавчого комітету Васильківської міської ради, ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_1 про скасування рішення.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 09 квітня 2015 року ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 січня 2015 року якою відмовлено ОСОБА_3 у відкритті провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до виконавчого комітету Васильківської міської ради, ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_1 про скасування рішення в зв'язку з тим що справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства скасовано та справу направлено для продовження розгляду оскільки на думку даний спір підпадає під ознаки адміністративно-правового спору.

Ухвалою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09 червня 2015 року провадження по вищезазначеній справі відкрито та справу призначено до розгляду.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 січня 2016 року змінено позивача з ОСОБА_3 на ОСОБА_1 як належного позивача відповідно до ст. 52 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України), з огляду на те, що в судовому засіданні встановлено та не заперечувалось особисто ОСОБА_1В що вона відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 21.01.2016 №51899221 є власником квартири АДРЕСА_1.

19.04.2016 року ОСОБА_1В подано клопотання про поновлення строку ОСОБА_1В на оскарження дій виконавчого комітету Васильківської міської ради та визнання недійсним рішень виконавчого комітету Васильківської міської ради в порядку ст. 102 КАС України.

В судовому засіданні позивачем ОСОБА_1В яка є також представником третіх осіб по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подано клопотання про розгляд справи в порядку ЦПК, оскільки в аналогічній справі з тими ж самими вимогами між тими ж самими сторонами при розгляді апеляційної скарги Київським апеляційним адміністративним судом було звернуто увагу, що перед початком розгляду клопотання про залишення позову без розгляду необхідно було вирішити питання щодо того чи належить даний спір розглядати в порядку цивільного судочинства що судом не було зроблено. Враховуючи що на думку колегії суддів цей спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 березня 2016 року було скасовано та передано справу для продовження розгляду.

Після уточнень суду чи позивач просить продовжити строки розгляду в порядку КАСУ чи просить розглядати в порядку цивільного судочинства, позивач зауважила що якщо клопотання про розгляд справи в порядку ЦПК України перешкоджає розгляду клопотання про поновлення строку в порядку КАСУ вона просить тоді не розглядати його як клопотання а просто долучити до матеріалів справи, про що позивачем були внесені відповідні зміни до вищезазначеного клопотання.

Враховуючи вищевикладене, судом було поставлено на обговорення питання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 157 КАС України оскільки дана справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, на що було звернуто увагу Киівським апеляційним адміністративним судом при розгляді аналогічної справи мід тими ж сами сторонами про той самий предмет і з тих самих підстав, та про що говориться в постанові Верховного суду України від 29 березня 2016 року.

При цьому позивач заперечувала проти закриття провадження у справі зазначивши, що зважаючи на тривалий строк розгляду справи, необхідно надати їй час для підготовки подання позову в даній справі з посиланням на норми ЦПК України та продовжити вже розгляд даної справи в порядку цивільного судочинства.

Представник третьої особи -ОСОБА_4Б -ОСОБА_6В не заперечував проти закриття провадження у справі, оскільки ні КАСУ ні ЦПК не передбачено після відкриття провадження у справі перехід від одного виду судочинства до іншого, якщо справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, провадження по цій справі підлягає закриттю.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>. З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

За правилами ч.2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду) юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Предметом даного спору є рішення виконавчого комітету Васильківської міської ради від 15.10.2012 року №442 «Про оформлення свідоцтва на право власності на житло в м. Василькові», відповідно до якого було вирішено:

1. Оформити право власності на 2-х кімнатну квартиру АДРЕСА_2 загальною площею - 71,1 кв. м., житловою площею - 42,4 кв.м. на ОСОБА_4, враховуючи ухвалу апеляційного суду Київської області від 20 вересня 2012 року;

2. Доручити КП Київської обласної ради: «Васильківське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» видати свідоцтво про право власності громадянці на вищевказане житло.

3. Контроль за виконанням даного рішення покласти на першого заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради ОСОБА_7

Тому даний спір про визнання незаконним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень, згідно з яким, вирішено питання щодо права власності на квартиру, має розглядатися у порядку цивільної юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Вказана позиція відповідає висновку колегії суддів Судової палати в адміністративних справах та Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, наведеному у постанові від 29 березня 2016 року (справа 21-5430а15), обов'язковість яких передбачена для всіх судів України відповідно до ст. 244-2 КАС України.

Отже спір щодо квартири, переданої ОСОБА_4Б рішенням виконкому Васильківської міської ради від 15.10.2012 №442 має вирішуватися у порядку цивільного судочинства, за правилами якого можливий одночасний розгляд вимог про визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, а також вимоги про скасування акта про право, виданого на підставі такого незаконного рішення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про закриття провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України, оскільки справа повинна розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Крім того зі змісту положень п. 4 та 5 ч. 1 ст. 107 КАС України вбачається що попередньо суд повинен вирішити чи належить даний спір розглядати у порядку адміністративного судочинства, тільки потім вирішувати питання чи подано адміністративний позов в строк або чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними а тому клопотання ОСОБА_1В про поновлення строку на оскарження дій виконавчого комітету Васильківської міської ради та визнання недійсним рішень виконавчого комітету Васильківської міської ради в порядку ст. 102 КАС України не підлягає розгляду враховуючи той факт що суд дійшов висновку що дана справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства а провадження по цій справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст 57, 158-160, 165 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Васильківської міської ради, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення відсутності компетенції, визнання дій протиправними, визнання недійсним та скасування свідоцтва. - закрити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.186 КАС України.

Суддя Орда О.О.