Справа № 822/763/16
Суддя: Салюк П.І.
Дата ухвалення: 2016-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/763/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2016 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі :головуючого-судді суддівОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
при секретарі за участі:ОСОБА_4 позивача
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_5 до Міністерства внутрішніх справ України про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства внутрішніх справ України в якому просить зобов'язати Управління інформаційного забезпечення ГУ Національної поліції у Хмельницькій області видалити недостовірні відомості щодо нього, а саме "Засуджений 23.04.2012 року Залізничним районним судом м. Сімферополя за ст.190 ч.2 до 1 року 3 місяців позбавлення волі".

Ухвалою від 11.05.2016 року суд замінив неналежного відповідача - Управління інформаційного забезпечення ГУ Національної поліції у Хмельницькій області на належного - Міністерство внутрішніх справ України, оскільки позовні вимоги позивача про вилучення запису не належать до компетенції Управління інформаційного забезпечення ГУ Національної поліції у Хмельницькій області.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 23.04.2012 року Залізничним районним судом м. Сімферополя винесено рішення, яким ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ч.3 ст.368 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців, без права займати посади пов'язані з адміністративно-господарською діяльністю строком на 2 роки, а також конфіскувати все належне йому майно, позбавити військового звання "капітан", яке в подальшому було змінено рішенням від 05.07.2012 року Апеляційного суду АР Крим та перекваліфіковано з ч.3 ст. 368 КК України на ч.2 ст.190 КК України.

Зазначає, що вказане рішення оскаржувалось ним до касаційної інстанції та було направлено на новий розгляд у зв'язку із чим вважає, що на теперішній час будь-який обвинувальний вирок щодо нього законної сили не набрав, а тому інформаційні відомості не відповідають дійсності.

Вказує, що наявна інформація щодо ОСОБА_5 у базі даних МВС є порушенням відносно нього норм Конституції України та Законів України, які обмежують його права та свободи.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги викладені у позовній заяві та просив задоволити їх в повному обсязі.

У зв'язку із тим, що засідання в режимі відеоконференції не змогло відбутися з технічних причин представник відповідача надіслав до суду клопотання в якому просив здійснити розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх єдності взаємному зв'язку та сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 23.04.2012 року Залізничним районним судом м. Сімферополя винесено рішення, яким ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ч.3 ст.368 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців, без права займати посади пов'язані з адміністративно-господарською діяльністю строком на 2 роки, а також конфіскувати все належне йому майно, позбавити військового звання "капітан".

05.07.2012 року рішенням Апеляційного суду АР Крим змінено рішення Залізничного районного суду м. Сімферополя від 23.04.2012 року та перекваліфіковано з ч.3 ст. 368 КК України на ч.2 ст.190 КК України і призначено покарання у вигляді 1 року 3 місяців позбавлення волі.

02.04.2013 року рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ скасовано рішення Апеляційного суду АР Крим від 05.07.2012 року, а справу направлено на новий розгляд до апеляційної інстанції.

11.06.2013 року ухвалою Апеляційного суду АР Крим вирок Залізничного районного суду м. Сімферополя від 23.04.2012 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

17.03.2014 року вироком Залізничного районного суду м. Сімферополя ОСОБА_5 визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України і призначено покарання у вигляді 2 років 6 місяців обмеження волі. В порядку ст.72 КК України у термін відбуття покарання зараховано строк перебування в Сімферопольському слідчому ізоляторі АР Крим з 12.04.2011 року по 11.07.2012 року.

29.04.2014 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ визначив територіальну підсудність розгляду апеляційної скарги Апеляційному суду Хмельницької області та зобов'язав Залізничний районний суду м. Сімферополя направити кримінальну справу щодо засудженого ОСОБА_5 до Апеляційного суду Хмельницької області.

Ігноруючи вказівку Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ та неодноразові запити Апеляційного суду Хмельницької області, судові інстанції АР Крим не направили матеріали справи для розгляду до Апеляційного суду Хмельницької області, тому розгляд апеляційної скарги ОСОБА_5 в Апеляційному суді Хмельницької області не відбувся.

В березні 2016 року позивач звернувся до Управління інформаційного забезпечення ГУ Національної поліції у Хмельницькій області із запитом на отримання інформації згідно якого йому було надано інформаційну довідку серії ЕХМ №1894190 від 23.03.2016 року зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_5 засуджений 23.04.2012 року Залізничним рс м. Сімферополя за ст.190 ч.2 до 1р. 3міс. позбавлення волі. Позивач вважає, що вказаний зміст довідки серії ЕХМ №1894190 від 23.03.2016 року фактично обмежує його конституційні права та свободи, оскільки будь-який обвинувальний вирок щодо ОСОБА_5 не набрав законної сили.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає наступне.

Внесення коригування та видалення інформації про громадян, що притягуються чи притягнуті до кримінальної відповідальності, до системи обліку МВС України регулюється Інструкцією про порядок формування, ведення та використання оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку в органах внутрішніх справ та органах (установах) кримінально-виконавчої системи України, затвердженої наказом МВС України та Державного Департаменту України з питань виконання покарань від 23.08.2002 року № 823/188, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 09.09.2002 за № 738/7026 (далі - Інструкція).

Пунктом 1.3. Інструкції передбачено, що зазначені обліки створенні з метою запобігання злочинам, їх розкриття та розслідування.

Відповідно до пп.2.2. ч.2 Інструкції в ДІТ при МВС централізованому обліку підлягають засуджені до позбавлення волі на певний строк, до обмеження волі та арешту незалежно від складу злочину, виду та строку покарання (пункти 8 - 12 статті 51 КК України),

Згідно пп.б п.3.1. ч.3 Інструкції підставою для поставлення на облік осіб, які засуджені або притягаються до кримінальної відповідальності, оголошені в розшук, затримані за підозрою в занятті бродяжництвом є вирок суду.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи вироками, судів АР Крим ОСОБА_5 було визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.

Питання вилучення облікових документів регулює Розділ 11 Інструкції.

Так, відповідно до пп. в п. 11.1 Інструкції з оперативно-довідкових картотек ДІТ при МВС та територіальних УОІ-ВОІ вилучаються облікові документи на осіб, притягнутих до кримінальної відповідальності як обвинувачені, кримінальні справи стосовно яких припинені на стадії досудового слідства на підставі реабілітації або відносно яких судом прийнято виправдувальний вирок.

Зі змісту зазначеної норми вбачається, що вилучення з бази обліку інформації стосовно ОСОБА_5 можливе лише на підставі реабілітації або виправдувального вироку.

Судом не встановлено та не надано позивачем доказів того, що відносно ОСОБА_5 було надано до МВС України документи передбачені п.11.1 Інструкції.

Крім цього, суд не вбачає правових підстав для вилучення інформації щодо позивача з баз даних МВС, проте зазначає, що існує можливість внесення змін до наявної інформації, яка належить до компетенції того суду в якому і буде розглядатись кримінальна справа стосовно позивача, за умови, що таким судом буде перекваліфіковано чи змінено вирок призначений ОСОБА_5 попередніми рішеннями судів.

Таким чином, суд вважає, що оперативно-розшукові та дактилоскопічні обліки створені з метою запобігання вчинення кримінальних правопорушень, а також оперативного розслідування кримінальних правопорушень, тому вилучення даних із зазначених баз обліку (як і їх внесення) повинно відбуватися в рамках кримінального провадження.

Частиною 1 статті 2 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Крім того, слід зазначити, що вилучення з оперативно-розшукових чи дактилоскопічних баз даних інформації про осіб в рамках адміністративного судочинства може призвести до створення негативного прецеденту, що в свою чергу може призвести до неможливості попередити кримінальні правопорушення, а також унеможливить швидке розслідування вчинених кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд прийшов до висновку, що позивачем не надано та судом не встановлено на час розгляду справи існування реабілітації або виправдувального вироку відповідно до п.11.1 Інструкції, які могли б стати підставою для вилучення запису з системи обліку МВС про притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності, а відсутність таких документів у позивача унеможливлює видалення з баз даних МВС такої інформації, тому адміністративний позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню

З урахуванням положень ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати на користь позивача не присуджуються.

Керуючись ст. ст. 11, 71, 76, 86, 94, 158-163, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_5 до Міністерства внутрішніх справ України про зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 07 червня 2016 року

Головуючий суддя судді /підпис/ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_1