Справа № 306/2738/14-а
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2016-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2016 р. Справа № 876/11137/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Онишкевича Т.В., Сеника Р. П.;

за участю секретаря судового засідання Мельничук Б. Б.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Солочинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області на постанову Свалявського районного суду Закарпатської області від 02 жовтня 2015 року в справі за позовом дочірнього підприємства «Санаторій «ОСОБА_1» закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», товариства з обмеженою відповідальністю «Маргіт» до Солочинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

01 жовтня 2014 року Свалявським районним судом Закарпатської області зареєстровано позовну заяву дочірнього підприємства «Санаторій «ОСОБА_1» закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», товариства з обмеженою відповідальністю «Маргіт» до Солочинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області про визнання протиправним та скасування рішення 46 сесії 4 скликання Солочинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області «Про погодження Проекту зон санаторії охорони по свердловинах №7-ГП, № 9-Р, № 4-Р Голубинського родовища мінеральних вод в межах с. Солочин Свалявського району Закарпатської області» від 10 квітня 2014 року.

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що оскаржуваним рішенням 46 сесії 4 скликання Солочинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області «Про погодження Проекту зон санаторії охорони по свердловинах № 7-ГП, № 9-Р, № 4-Р Голубинського родовища мінеральних вод в межах с. Солочин Свалявського району Закарпатської області» від 10 квітня 2014 року порушено охоронювані законом права та інтереси позивачів.

Ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області від 23 січня 2015 року, призначено по справі земельно-технічну експертизу, доручивши її проведення Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз, провадження у справі зупинено до одержання результатів експертиз.

Ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області від 10 серпня 2015 року, відновлено провадження у справі за позовом дочірнього підприємства «Санаторій «ОСОБА_1» закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», товариства з обмеженою відповідальністю «Маргіт» до Солочинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області про визнання протиправним та скасування рішення 46 сесії 4 скликання Солочинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області «Про погодження проекту зон санітарної охорони по свердловинах № 7-1П, № 9-Р, № 4-Р Голубинського родовища мінеральних вод в межах с. Солочин Свалявського району Закарпатської області від 10 квітня 2014 року».

Постановою Свалявського районного суду Закарпатської області від 02 жовтня 2015 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення 46 сесії 4 скликання Солочинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області «Про погодження Проекту зон санітарної охорони по свердловинах № 7-ГП, № 9-Р, № 4-Р Голубинського родовища мінеральних вод в межах с. Солочин Свалявського району Закарпатської області від 10 квітня 2014 року».

Зазначену постанову мотивовано тим, що Солочинська сільська рада, приймаючи оскаржуване рішення, діяла не в межах та не у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідачем Солочинською сільською радою Свалявського району Закарпатської області, подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції невірно застосовані норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Встановлено, що 04 лютого 2008 року дочірнє підприємство «Санаторій «ОСОБА_1» закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» з метою розробки Голубинського родовища свердловина № 4-р (4-е) отримало гірничий відвід площею 11,7 гектарів, що підтверджується актом про надання гірничого відводу № 1430. Термін чинності акту про надання гірничого відводу до 19 серпня 2019 року.

01 березня 2002 року товариство з обмеженою відповідальністю «Маргіт» отримало спеціальний дозвіл на користування надрами № 2651: видобування мінеральних вод ділянки «Маргіт-1» (свердловина № 7-ГП) та ділянки «Маргіт-2» (свердловина № 9-Р) Голубинського родовища, що знаходиться в с. Солочин Свалявського району Закарпатської області в урочищі «Біласовиця». Строк дії спеціального дозволу на користування надрами до 01 березня 2032 року.

09 липня 2002 року товариство з обмеженою відповідальністю «Маргіт» з метою розробки Голубинського родовища № 7-ГП (7-р) отримало гірничий дозвіл площею 18 гектарів, що підтверджується актом про надання гірничого відводу № 528. Дія даного акту про надання гірничого відводу закінчилася 09 липня 2012 року, однак товариство з обмеженою відповідальністю «Маргіт» на сьогоднішній день вживає заходів по розробленню та затвердженню нового гірничого відводу, строк дії якого відповідатиме строку дії спеціального дозволу на користування надрами № 2651 від 01 березня 2002 року (строк дії до 01 березня 2032 року).

10 квітня 2014 року 46 сесією 4 скликання Солочинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області було прийняте рішення «Про погодження Проекту зон санітарної охорони по свердловинах № 7-ГП, № 9-Р, № 4-Р Голубинського родовища мінеральних вод в межах с. Солочин Свалявського району Закарпатської області».

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно даного рішення погоджено «Проект зон санітарної охорони по свердловинам №№ 7-ГП, № 9-Р, 4-Р Голубинського родовища мінеральних вод в межах с. Солочин Свалявського району Закарпатської області, яким встановлено радіус першої зони санітарної охорони для свердловини № 7-ГП-15, № 9-Р-15, № 4-Р-15, радіус другої зони санітарної охорони для свердловини № 7-ГП (7Р) становить 23 м, № 9-Р становить 26 м, №4-Р (4-Е) становить 37 м.

Висновком № 480 від 29 липня 2015 року зазначено, що площі зон санітарної охорони за «Проектом зон санітарної охорони по свердловинах № 7-ГП, № 9-Р, № 4-Р Голубинського родовища мінеральних вод в межах с. Солочин Свалявського району Закарпатської області, який погоджено рішенням 46 сесії 4 скликання Солочинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області від 10 квітня 2014 року не відповідають площам загальних корисних копалин, що оцінені та затверджені протоколами Державної комісії України по запасах корисних копалин № 2020 від 15 липня 2010 року та № 1392 від 14 листопада 2007 року.

Невідповідність полягає у тому, що площа залягання корисних копалин (мінеральної води) відповідно до Протоколу ДКЗ України №2020 від 15 липня 2010 року, для свердловини № 4-Е становить 10.7547 га, тобто 107547 кв.м., що значно більше ніж передбачено рішенням 46 сесії 4 скликання Солочинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області від 10 квітня 2014 року, як площа зони санітарної охорони для свердловини №4-Р (4-Е) і становить всього 4299.0 кв.м., а також площа залягання корисних копалин (мінеральної води) відповідно до Протоколу ДКЗ України №1392 від 14 листопада 2007 року для свердловини №7-ГП та 9-Р становить 14.6195 га, тобто 146195кв.м., також, значно більше, ніж передбачено рішенням 46 сесії 4 скликання Солочинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області від 10 квітня 2014 року згідно якого сума площ зони санітарної охорони для свердловини №9-Р та №7-ГП (7-Р) становить всього 3784 кв.м.

Організація та діяльність органів місцевого самоврядування регулюється Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Згідно ч. 2 ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищі, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Відповідно до ч.10 ст. 59 України «Про місцеве самоврядування в Україні», акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або Законам України визначаються незаконними в судовому порядку.

Статтею 43 частини 1 пункту 23 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що виключно на пленумах засіданнях районної, обласної ради вирішуються такі питання: встановлення правил користування водозабірними спорудами, призначеними для задоволення питних, побутових та інших потреб населення, зон санітарної охорони джерел водопостачання, обмеження або заборони використання підприємствами питної води у промислових цілях.

Аналіз вказаних норм дає підстави дійти висновку, що встановлення меж санітарної охорони джерел водопостачання належить до виключної компетенції обласної ради, а не до компетенції Солочинської сільської ради.

З огляду на вказане, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що рішення 46 сесії 4 скликання Солочинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області «Про погодження Проекту зон санаторії охорони по свердловинах № 7-ГП, № 9-Р, № 4-Р Голубинського родовища мінеральних вод в межах с. Солочин Свалявського району Закарпатської області» від 10 квітня 2014 року прийняте із перевищенням наданих їй повноважень.

Узагальнюючи викладене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний звязок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення позову.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції визнає, що судом першої інстанції, при вирішенні даного публічно-правового спору, правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, обєктивно і всебічно зясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 41, 158-160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Солочинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області залишити без задоволення, а постанову Свалявського районного суду Закарпатської області від 02 жовтня 2015 року в справі № 306/2738/14-а без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у випадку коли, відповідно до частин 3 та 7 ст. 160 КАС України, складення ухвали в повному обсязі відкладено з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя: С. П. Нос

Судді: Т.В. Онишкевич

ОСОБА_2

Ухвалу складено в повному обсязі 06 червня 2016 року.