Справа № 607/21459/14-а
Суддя: Черніцька І. М.
Дата ухвалення: 2015-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.03.2015 Справа №607/21459/14-а

30 березня 2015 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої Черніцької І.М.

при секретарі Куцько О.Б.

з участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача -Мелех О.Р.,

третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Тернопільської міської ради, третя особа -ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради за №69 від 29 січня 2014 « Про затвердження висновку щодо участі у вихованні дитини одного з батьків, що проживає окремо»,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся у Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області з адміністративним позовом до виконавчого комітету Тернопільської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради за №69 від 29 січня 2014 «Про затвердження висновку щодо участі у вихованні дитини одного з батьків, що проживає окремо».

В обґрунтування вимог позивач вказує, що за його заявою службою у справах дітей надано висновок щодо участь у вихованні сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно якого встановлено графік побачення батька та сина, які мають відбуватись в присутності матері.

Вважає, що дане рішення є незаконним, оскільки порушує його інтереси як батька.

Посилаючись на наведене, просить позов задовольнити.

До початку судового розгляду справи по суті до участі у справі в якості третьої особи була залучена ОСОБА_3 .

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, зіславшись на доводи викладені позові.

Представник виконавчого комітету Тернопільської міської ради позовні вимоги не визнала, вважає їх безпідставними та необґрунтованими. Пояснила, що орган опіки та піклування надав відповідний висновок про участь батька у вихованні сина після з'ясування всіх обставин справи. Приймаючи рішення щодо побачень батька та сина у присутності матері, орган у першу чергу виходив із інтересів дитини, враховуючи вік дитини та напруженні стосунки із батьком. У позові просить відмовити.

Третя особа ОСОБА_3 суду пояснила, що висновок органу опіки та піклування щодо участі батька у вихованні сина є правомірним та в першу чергу винесений з врахуванням інтересів та бажання самого сина. Вказала, що сину ОСОБА_4 9 років та відносини між батьком та сином є напруженими. На даний час син не погоджується на зустрічі з батьком без супроводу матері, що і стало причиною надання органом опіки та піклування самого такого висновку. Крім того, відповідач зловживає алкогольними напоями та неодноразово син був свідком конфліктів між нею та позивачем. Посилаючись на наведене, вік та інтереси дитини, напружені відносити та думку сина, просила відмовити у задоволенні позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбу, який розірваний .

Від даного шлюбу у сторін народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції від 01.06.2009 року, реєстровий номер № 1234.

У 2013 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про встановлення порядку участі батька у вихованні сина ОСОБА_4.

З акту обстеження житлово-побутових умов малолітнього ОСОБА_4 проведеного головними спеціалістами служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради від 02.07.2013 року вбачається, що малолітній ОСОБА_4 проживає разом з матір'ю ОСОБА_3 та бабусею у цегляному будинку по АДРЕСА_1. Санітарно-гігієнічні умови на належному рівні. Матеріальний стан задовільний.

Головним спеціалістом служби у справах неповнолітніх проведено бесіду із матір'ю ОСОБА_3, про що складено акт. Із слів матері встановлено, що ОСОБА_1 часто вживав алкогольні напої, вчиняв скандали, не займався вихованням сина та не забезпечував сім'ю. Неодноразово батько в присутності дитини вживав алкоголь.

З довідки про проведення бесіди з малолітнім сином ОСОБА_4 встановлено, що ОСОБА_4 має велику прив'язаність до матері. При згадці про батька в дитини спостерігається тривога, занепокоєність. Дитина відмовляться відповідати на питання, які стосуються батька.

Крім того, 15 липня 2013 року начальником служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради Марушій О.О. відібрано письмові пояснення від директора дошкільного навчального закладу №1 Боднарчук Ж.В., яка повідомили, що із слів вихователя групи, яку відвідує малолітній ОСОБА_4 їй відомо, що батько хлопчика приходить до групи, щоб побачитись із сином. Хлопчик негативно реагує на прихід батька, плаче, кричить, тікає від нього.

На основі зібраних матеріалів Службою у справах дітей Тернопільської міської ради складено висновок про участь батька ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно якого орган опіки та піклування вважає за доцільне встановити побачення батькові ОСОБА_1 з сином ОСОБА_4 у І-ІІІ суботу місяця з 09 год. до 13 год. та ІІ -ІУ неділю місяці з 09 год. до 13 год. Побачення мають відбуватись в присутності матері дитини. Зобов'язано ОСОБА_1 не порушувати графік побачень, виконувати свої батьківській обов'язки. Приділяти дитині увагу і турботу. Зобов'язано матір поважати батьківські права та не чинити батькові перешкоди у спілкуванні з сином.

Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради за №69 від 29.01.2014 року затверджено висновок органу опіки та піклування про учать батька ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до вимог ст.56 Цивільного кодексу України визначено, що органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Права та обов'язки органів, на які покладено здійснення опіки та піклування, щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законом та іншими нормативно-правовими актами.

В силу вимог ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом .

Відповідно до вимог ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками , за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 157 СК питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Відповідно до вимог ст. 158 СК за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.

Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

Положеннями п. 73 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866, передбачено, що у разі виникнення спору між батьками щодо участі у вихованні дитини один з батьків, що проживає окремо від дитини, подає службі у справах дітей за місцем проживання дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини.

Працівник служби у справах дітей проводить бесіду з батьками, а у разі потреби, також з родичами дитини. До уваги береться ставлення батьків до виконання батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров'я дитини та інші обставини, що мають істотне значення.

Після з'ясування обставин, що призвели до виникнення спору між батьками щодо участі у вихованні дитини, служба у справах дітей складає висновок після обстеження житлово-побутових умов, проведення бесіди з батьками та дитиною служба у справах дітей складає висновок про визначення місця проживання дитини і подає його органу опіки та піклування для прийняття відповідного рішення.

Відповідно до вимог ст. 3 вказаної Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Встановлено, що орган опіки та піклування провів бесіди з батьком, матір'ю та сином, провів обстеження житлово-побутових умов, відібрав письмові пояснення від директора навчального закладу, який відвідує дитина.

На підстав зібраних матеріалів та встановлених обставин справи, з'ясування ставлення дитини до батька, прихильності дитини до батька, з врахування того, що на даний час між сторонами існують неприязні відносити, орган опіки та піклування надав відповідний висновок щодо доцільності на даний час побачень сина з батьком у присутності матері.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, оскаржуване рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради відповідає вимог закону, а затверджений ним висновок про учать батька у вихованні сина зроблений на підставі ретельно досліджених даних про батьків дитини, з урахуванням їхнього майнового стану, житлово-побутових умов, з участю батьків, які запрошувалися на комісію, враховано вік дитини, поведінку батька, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Безпідставними є доводи позивача, що встановлення побачень із сином у присутності матері порушує його батьківській права, оскільки встановлення побачень у присутності матері не можна розцінювати як обмеження батька у здійсненні батьківських прав.

Батько не позбавлений можливості брати участь у вихованні сина та можливості особистого спілкування з ним.

Крім того, вказаний висновок, з врахуванням віку дитини та відносин батька з сином, носить тимчасовий характер та у разі налагодження відносин між батьком та сином, орган опіки та піклування за заявою позивач вправі переглянути такий висновок.

Також, позивач у разі не погодження із висновком органу опіки та піклування вправі звернутись до суду за вирішення даного спору.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Однак, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

В силу ч. 6 ст. 19 Сімейного кодексу України висновок органу опіки та піклування про місце проживання дитини не є обов'язковим для суду, який розглядає даний спір.

Керуючись ст.ст.11, 18, 71, 86, 158, 163, 186 КАС України, Законом України «Про охорону дитинства», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Тернопільської міської ради, третя особа - ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради за №69 від 29 січня 2014 «Про затвердження висновку щодо участі у вихованні дитини одного з батьків, що проживає окремо» відмовити.

Постанова набирає законної сили через десять днів з дня її проголошення, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги, через суд першої інстанції у 10-денний строк з дня проголошення постанови.

Головуюча-підпис:

З оригіналом згідно

Суддя І.М. Черніцька