Справа № П/811/2636/15
Суддя: Р.В. Жук
Дата ухвалення: 2016-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2016 року справа № П/811/2636/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді - Жука Р.В., судді - Брегея Р.І., судді - Дегтярьової С.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доМіністра юстиції України
провизначення наявності порушення та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністра юстиції України в якому просить суд, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с.210-214, т.1):

- констатувати систематично повторяємо порушення ст.. 7, 16, 19 Закону України «Про звернення громадян», антикорупційного законодавства, вчинені при розгляді заступниками міністра скарг, направлених 19.07.2014, 12(13).08.2014, 10.09.2014, відсутності особистого розгляду керівником установи оскаржень;

- зобов'язати відповідача виконати ч.4 ст.7, ч.1 ст.16, 18, 19 Закону України «Про звернення громадян», особисто розглянути направлені 19.07.2014, 12(13)08.2014 10.09.2014 скарги щодо аморальних вчинків як агента юстиції нотаріуса ОСОБА_2;

- визнати порушення Закону України «Про звернення громадян», антикорупційного законодавства, фактичної відсутності вивчення i розгляду по cyтi матеріалів оскаржень направлених 19.02.2015, 11.05.2015, 9.07.2015, судових рішень від 28.01.2015, 20.05.2015 у справі №22-ц/781/50/15, від 25.06.2015, 7.10.2015, справі №.22-ц/781/59/15, від 14.04.2015, справі №405/4513/14-а, якими підтверджено порушення нотаріуса ОСОБА_2 з причетністю до корупційних вчинків, не надання відповіді за вимогами ч.4 ст.7. ч.1 ст.16, 18, 19 Закону України «Про звернення громадян», особисто як керівником установи, органу влади;

- визнати порушення Закону України «Про звернення громадян», антикорупційного законодавства, фактичної відсутності вивчення i розгляду матеріалів звернень від 6.11.2015, 14.12.2015, подальшого оскарження від 14.12.2015 щодо неприпустимості призначення на посаду юстиції особи ОСОБА_2, яка визнана численними судовими рішеннями правопорушником;

- зобов'язати відповідача надати (викласти) оцінку наведеним фактам, доводам i направленим судовим рішенням, особисто розглянути заяву від 6.11.2015, скаргу від 14.12.2015 виниклих з корупційного скандалу наміру призначення на посаду юстиції ОСОБА_2

- зобов'язати надати вичерпні i обґрунтовані відповіді на всі наведені доводи скарги 14.12.2015 за підписом керівника установи, міністра;

- стягнути нанесені збитки почтового відправлення у сумі 20,15 грн. при вимушеному оскаржені 11.05.2015 неналежного i неповного розгляду звернення від 19.02.2015;

- за ст.24 Закону України «Про звернення громадян» покласти майнову відповідальність, стягнути моральну шкоду у розмірі 3000 грн., яка є компенсацією втрати часу сил, нервування, порушення мого звичайного способу життя у виснажливому протистоянні з відповідачем на протязі 2014-2015 р.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.05.2016 року в частині позовних вимог щодо констатування систематично повторяємих порушень ст. 7, 16, 19 Закону України «Про звернення громадян», антикорупційного законодавства, вчинені при розгляді заступниками міністра скарг, направлених 19.07.2014, 12(13).08.2014, 10.09.2014, відсутності особистого розгляду керівником установи оскаржень та зобов'язання відповідача виконати ч.4 ст.7, ч.1 ст.16, 18, 19 Закону України «Про звернення громадян», особисто розглянути направлені 19.07.2014, 12(13)08.2014 10.09.2014 скарги щодо аморальних вчинків як агента юстиції нотаріуса ОСОБА_2А - залишено без розгляду.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначив, що на протязі 2014 року неодноразово звертався та інформував Міністерство юстиції України про наявність суттєвих недоліків у кадровій політиці підбору кадрів, неприпустимому формуванні у приватних нотаpiyciв, які виконують делеговані повноваження міністерства, корупції в органах юстиції м. Кіровограда, не реагуванні на жахливі вчинки приватного нотаріуса ОСОБА_2 щодо невиконання ним забороняючої ухвали, порушення прав інших ociб створенням офісу.

Позивач зазначав, що в зв'язку з неналежним розглядом Міністерством юстиції України його звернень на протязі 2014 року, змушений був звернутися зі скаргою та належним розглядом попередніх заяв до керівника установи.

Так, 19.02.2015 року позивач на адресу відповідача направив заяву про проведення перевірки нотаріуса ОСОБА_2 відповідно до вимог Закону України «Про запобігання i протидію корупції». Після отриманої відповіді позивач 11.05.2015 року звернувся до відповідача зі скаргою на неналежний розгляд заяви від 19.02.2015 року.

06.11.2015 року позивач звернувся з інформаційним запитом до відповідача щодо надання інформації щодо розгляду кандидатури ОСОБА_2 на призначення держслужбовцем до органів юстиції.

14.12.2015 року позивач повторно звернувся до відповідача з заявою про проведення перевірки нотаріуса ОСОБА_2 відповідно до вимог Закону України «Про запобігання i протидію корупції».

Відповіді на запит від 06.11.2015 року та заяву від 14.12.2015 року відповідач не надав. Позивач вважав, що під час розгляду вищезазначених звернень та заяв відповідачем порушено вимоги Закону України «Про звернення громадян» та завдано майнову шкоду.

Позивач в судове засідання 12.04.2016 року не прибув про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином (т.2, а.с.28).

Відповідач подав суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження (т.2, а.с.30).

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи неприбуття позивача, клопотання представника відповідача та положення частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, беручи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, в судовому засіданні 12.04.2016 року суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

З огляду на викладене, суд здійснює розгляд справи за наявними в ній матеріалами та доказами, з огляду на встановлені обставини спірних правовідносин.

З матеріалів справи судом встановлено, що Міністерством юстиції України неодноразово розглядалися звернення ОСОБА_1 щодо дій приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та працівників Міністерства юстиції України

Так, Міністерством юстиції України листами від 29.03.2014 №П-2972/13.1 та від 05.09.2014 №П-14485, П-15716, П-16271, П-16961, від 15.10.2014 №17775/13, П-18200/13 заявнику надавалися відповіді з урахуванням положень Закону України «Про звернення громадян» та Закону України «Про нотаріат».

З метою всебічного розгляду порушених у зверненнях ОСОБА_1 питань та відповідно до статті 18 Закону України «Про звернення громадян» 01.09.2014 у Міністерстві юстиції України проведено нараду за участю ОСОБА_1, заступником Міністра юстиції - керівником апарату Алексеевим І.С., працівників Міністерства юстиції України, Головного управління юстиції у Кіровоградській області та приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_2

Для перевірки викладених у зверненнях ОСОБА_1 обставин Міністерством юстиції України були витребувані матеріали перевірки, яка проводилась Головним управлінням юстиції у Кіровоградській області за зверненнями ОСОБА_1, та пояснення приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_2

За результатами, проведеного у Міністерстві юстиції України розгляду звернень ОСОБА_1, за погодженням із заступником Міністра юстиції - керівником апарату Алексеевим І.С., оскільки питання, порушені у зверненні Погасія I.П., стосуються дотримання нотаріусом професійної етики, та у зв'язку з виказуванням ним недовіри до працівників Міністерства юстиції України, відповідно до частини четвертої статті 16 Закону України «Про нотаріат» листом Міністерства юстиції України від 13.10.2014 №№ П-17775/13, П-18200/13 скарги ОСОБА_1 (вх.№П-17775 від 16.09.2014, №П-18200 від 23.09.2014) направлено до Нотаріальної палати України на розгляд Комісії з питань професійної етики нотаріусів, про що повідомлено позивача листом Мінюсту від 13.10.2014 №17775/13, П-18200/13.

Позивач пояснив, що в 2015 році йому стало відомо про те, що ОСОБА_2 розглядається Міністерством юстиції України на посаду начальника обласного управління юстиції, тому він повторно звернувся до міністра юстиції України.

Так, 19.02.2015 року позивач направив Міністру юстиції України заяву, в якій просив відповідно до вимог Закону України «Про запобігання і протидію корупції» провести перевірку щодо ОСОБА_2 Вжити заходи уникнення призначення на посаду керівника обласного управління юстиції вказаної особи. Вжити заходи позбавлення права нотаріальної діяльності, анулювання сертифіката робочого місця (а.с.54, т.1).

Листом від 25.03.2015 року за вихідним номером П-3460/14 позивачу надано відповідь за підписом заступника Міністра - керівника апарату Оксани Іванченко. Позивача повідомлено, що відповідно до наказу Міністерства юстиції України №234/к від 10.02.2015 року оголошено конкурс на заміщення вакантної посади начальника Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області. Рішення про призначення на вказану посаду приймається за результатами конкурсного відбору та рекомендаціями конкурсної комісії (а.с.55, т.1).

24.03.2015 року позивач направив Міністру юстиції України доповнення до вищезазначеної заяви від 19.02.2015 року та просив провести аналогічну перевірку відносно першого заступника ГТУ юстиції Лимара Ю.В. (а.с.56, т.1).

20.04.2015 за вих. №11-5640/14, П-6581/14 позивачу надано відповідь за підписом заступника Міністра - керівника апарату Іванченко О. (а.с.57, т.1).

В останній повідомлено, що результатами конкурсного відбору на посаду начальника Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області та визначено перелік органів та посадових осіб, до компетенції яких належить розгляд повідомлень про вчинення корупційних правопорушень (а.с.57, т.1).

Разом з тим, позивачем направлено на ім'я Міністра юстиції України скаргу від 11.05.2015 року, в якій він вимагав повернутись до розгляду звернення від 19.02.2015 року. Зазначав, щодо необхідності перевірити законність розгляду підлеглими попередніх звернень. Виконати вимоги статті 18 Закону України «Про звернення громадян». Вжити заходи позбавлення права нотаріальної діяльності особи, дії якої оскаржуються (а.с.58-59, т.1).

З матеріалів справи вбачається, що директором Департаменту нотаріату та фінансового моніторингу, за погодженням заступника міністра - керівника апарату О.П. Іванченко на ім'я Міністра юстиції України була подана доповідна записка про те, що ОСОБА_1 по суті порушених питань в скарзі вже проводилися перевірки викладених обставин, спільні наради з заявником та неодноразово надавалися відповіді (а.с.130-132, т.1).

За результатами розгляду вищезазначеної доповідної записки відповідно до ч. 8 Закону України «Про звернення громадян», прийнято рішення про припинення листування з ОСОБА_1 та листом від 12.06.2015 року за вихідним номером П-9403, повідомлено позивача про прийняте рішення (а.с.133, т.1).

09.07.2015 року позивачем направлено на ім'я Міністра юстиції України доповнення до скарги від 11.05.2015 року. В зазначеному доповненні позивач просив врахувати рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 26.06.2015 року під час перевірки.

Відповідно листа від 27.07.2015 року за підписом заступника Міністра - керівника апарату Оксани Іванченко, вихідний номером П-14359/13 позивача повторно повідомлено про рішення Міністра юстиції України щодо припинення листування з ОСОБА_1.(а.с.61,т.1).

06.11.2015 року позивач направив Міністру юстиції України заяву, в якій просив відповідно до вимог Закону України «Про запобігання і протидію корупції» провести перевірку щодо ОСОБА_2 Вжити заходи уникнення призначення на посаду керівника обласного управління юстиції вказаної особи. Надати відповідь щодо про результати розгляду конкурсу на заміщення посади на яку претендує ОСОБА_2 (а.с.154, т.1).

На зазначене звернення, Міністерством юстиції України надано відповідь від 10.12.2015 року за вихідним номером 2768/П-23689/14, яким повідомлено позивача про те, що ОСОБА_2 є кандидатом на заміщення вакантної посади першого заступника начальника Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області. Рішення про призначення на вказану посаду приймається за результатами конкурсного відбору та рекомендаціями конкурсної комісії (а.с.21, т.2).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до копії журналу обліку вихідної кореспонденції та відомостей письмової кореспонденції вищезазначений лист направлений на адресу відповідача засобами поштового зв'язку 11.12.2015 року (а.с.17, т.2).

14.12.2015 року позивачем повторно направлено на адресу Міністерства юстиції України інформаційний запит щодо надання інформації розгляду конкурсу на заміщення посади на яку претендує ОСОБА_2 (а.с.152, т.1).

Міністерством юстиції України розглянувши вищезазначений запит позивача листом від 04.01.2016 року, №141/П-3688/14 надало відповідь. Міністерство повідомили, що конкурсною комісією Міністерства юстиції обрано переможцем ОСОБА_2 Відповідно до ст. 56 Закону України «Про запобігання корупції» відносно ОСОБА_2 проведена спеціальна перевірки. Згідно отриманої інформації Головного управління в м. Києві Національної поліції від 25.12.2015 року№26/5-654ГУ ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності, в тому числі за корупційні правопорушення не притягувався та засудженим не значиться. Крім того, позивача повідомлено, що листом від 10.12.2015 року за вихідним номером 2768/П-23689/14 йому була направлена відповідь на заяву від 06.11.2015 року (а.с.22-23, т.2).

Так, з копії журналу обліку вихідної кореспонденції та відомостей письмової кореспонденції вищезазначений лист направлений на адресу відповідача засобами поштового зв'язку 06.01.2016 року (а.с.19-20, т.2).

Надаючи правову оцінку обґрунтованості позовних вимог, відповідним доводам позивача та запереченням відповідача, суд зазначає наступне.

Нормативно-правовим актом, який регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів, є Закон України «Про звернення громадян».

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про звернення громадян», громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги (ч. ст. 3 Закону України «Про звернення громадян»).

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо (ч. 3 ст. 3 Закону України «Про звернення громадян»).

Згідно зі статтею 15 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Заяви (клопотання) Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, інвалідів Великої Вітчизняної війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій особисто.

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Так, в обґрунтування заявлених позовних вимог вказано, що відповідь на заяви та скарги надавалися не за підписом керівника установи, тобто не міністром що, за твердженням позивача, не відповідає приписам Закону України «Про звернення громадян».

Водночас, з аналізу наведених положень ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» суд вбачає, що виключно заяви (клопотання) Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, інвалідів Великої Вітчизняної війни розглядаються першими керівниками державних органів. Проте, наявними у матеріалах справи доказами не підтверджено віднесення гр. ОСОБА_1 до переліку вказаних категорій громадян, звернення яких розглядаються першими керівниками державних органів, відтак, твердження позивача про невідповідність особи, яка надавала відповіді на скарги та звернення, положенням вимог чинного законодавства, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду даної адміністративної справи.

Крім того, з матеріалів справи встановлено, що згідно наказу Міністерства юстиції «Про розподіл повноважень між Міністром, першим заступником Міністра, заступниками Міністра та заступником Міністра-керівника апарату» №304/к від 14.02.2015 затверджено розподіл повноважень між вказаними посадовими особами. Згідно останнього на Міністра юстиції України покладаються повноваження щодо координації та контролю за діяльністю заступників Міністра, служби Міністра, прес-служби Міністерства, управління апарату внутрішнього аудиту, відділу режимно-секретної та мобілізаційної роботи. Також було визначено завдання контролю та координації кожним із заступників Міністра з тих питань, які входять до функціональних обов'язків останніх. Згідно пункту 3.9 розділу 3 Інструкції про порядок розгляду звернень та особистого прийому громадян у Міністерстві юстиції України, в установах та організаціях, що належать до сфери його управління, що затверджена наказом Міністерством юстиції України №26/5 від 18.03.2004, відповідь за результатами розгляду звернення в обов'язковому порядку дається тим органом, який його отримав і до компетенції якого входить розв'язання порушених у зверненні питань, за підписом керівників або осіб, яким право ставити підпис надано керівником органу чи установи (а.с.31-107, т.2).

У свою чергу, у силу ч. 1 ст. 19 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані: об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; відміняти або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об'єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

За частиною 4 статті 7 Закону України «Про звернення громадян», забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

Згідно частини 1 статті 16 Закону України «Про звернення громадян», скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об'єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

Досліджуючи спірні правовідносини суд зазначає наступне.

Так, в зверненнях позивача по суті ставляться питання щодо діяльності нотаріуса ОСОБА_2, яка на його думку, є такою, що порушує законодавство України, та діяльності територіальних органів, що входять до системи Міністерства юстиції України.

Дослідивши надані докази відповідачем судом вбачається, що звернення позивача не було перенаправлено до вказаної особи та до територіальних органів системи Міністерства юстиції України у Кіровоградській області, а розглянуто посадовими особами Міністерства юстиції України у порядку підлеглості.

Міністерством юстиції України неодноразово розглядалися звернення ОСОБА_1 щодо одного і того ж питання, на які листами Мінюсту від 29.03.2014 № П-2972/13.1 та від 05.09.2014 № П-14485, П-15716, П-16271, П-16961, від 15.10.2014 №17775/13, П-18200/13, від 25.03.2015 №11-3460/14 (відповідь на звернення від 19.02.2015) від 12.06.2015 №П-9403/13, 27.07.2015 №П-14359/13 (відповідь на звернення від 09.07.2015) заявнику надавалися вичерпні відповіді з урахуванням положень Закону України «Про звернення громадян» та Закону України «Про нотаріат».

Також, на адресу позивача було направлено лист від 10.12.2015 №2768/П-23689/14 (відповідь на звернення від 06.11.2015, що зареєстроване в Міністерстві юстиції України 10.11.2015), та лист від 04.01.2016 №141/П1-П-3688/14 (відповідь на звернення від 14.12.2015, що зареєстроване в Міністерстві юстиції України 28.12.2015).

Разом з тим суд звертає увагу на приписи статті 20 Закону України «Про звернення громадян» якою визначено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.

Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Інструкція про порядок розгляду звернень та особистого прийому громадян у Міністерстві юстиції України, в установах та організаціях, що належать до сфери його управління, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України від 18.03.2004 № 26/5, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 18.03.2004 за № 342/8941, розроблена згідно із Законом України від 2 жовтня 1996 року "Про звернення громадян", Указом Президента України від 7 лютого 2008 року №109, постановою Кабінету Міністрів України від 14 квітня 1997 року №348 "Про затвердження Інструкції з діловодства за зверненнями громадян в органах державної влади і місцевого самоврядування, об'єднаннях громадян, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності, в засобах масової інформації".

Відповідно до п. 1.4. даної Інструкції рішення, дії (бездіяльність) у сфері управлінської діяльності Міністерства юстиції України, органів юстиції та підприємств, установ і організацій, що належать до сфери управління Міністерства юстиції України (далі - органи та установи юстиції), можуть бути оскаржені, якщо, зокрема, порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди здійсненню громадянином його прав і законних інтересів чи свобод.

Згідно з п. 3.1., 3.2. зазначеної вище Інструкції посадові особи органів та установ юстиції при розгляді звернень громадян зобов'язані уважно вникати в їх суть, у разі потреби вимагати у виконавців матеріали їх перевірки, направляти працівників на місця для перевірки викладених у зверненні обставин, застосовувати інші заходи для об'єктивного вирішення поставлених автором звернення питань, з'ясовувати та приймати рішення про усунення причин і умов, як спонукають авторів скаржитись.

Рішення, які приймаються за зверненнями, мають бути мотивованими та ґрунтуватися на нормах чинного законодавства. Посадова особа, визнавши заяву такою, що підлягає задоволенню, зобов'язана забезпечити своєчасне й правильне виконання прийнятого рішення, а в разі визнання скарги обгрунтованою - негайно вжити заходів до поновлення порушених прав громадян.

Пунктом 3.7 розділу 3 Інструкції передбачено, що термін розгляду пропозицій, заяв та скарг обчислюється з дня, наступного за днем, з якого починається строк (таким днем є день їх надходження та реєстрації в органі чи установі юстиції), по день направлення заявнику відповіді на його звернення. Якщо останній день терміну розгляду звернення припадає на неробочий день, то за останній день терміну вважається перший після нього робочий день.

Суд також враховує, що положення статті 18 Закону України «Про звернення громадян», якою визначено права громадянина при розгляді заяви чи скарги.

Громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право:

- особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви;

- знайомитися з матеріалами перевірки;

- подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу;

- бути присутнім при розгляді заяви чи скарги;

- користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку;

- одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги;

- висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги;

- вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

З огляду на встановлені обставини та вищезазначену норму Закону, суд зазначає, що відповідач з метою всебічного розгляду порушених у зверненнях ОСОБА_1 питань організував та провів у Міністерстві юстиції України нараду за участю ОСОБА_1, працівників Мін'юсту, Головного управління юстиції у Кіровоградській області, приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_2 Вказана обставина підтверджується й самим позивачем (4 абзац 2 аркуш позовної заяви), а тому є фактом, що не підлягає доказуванню.

Крім того, як встановлено судом для перевірки викладених у зверненнях ОСОБА_1 обставин Міністерством юстиції були витребувані матеріали перевірки, яка проводилась Головним управлінням юстиції у Кіровоградській області за зверненнями ОСОБА_1, та пояснення приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_2

Більш того за результатами, проведеного у Мін'юсті розгляду звернень ОСОБА_1, за погодженням із заступником Міністра юстиції - керівником апарату Алексєєвим І.С., оскільки питання, порушені у зверненні ОСОБА_1, стосуються дотримання нотаріусом професійної етики, та у зв'язку з виказуванням ним недовіри до працівників Міністерства юстиції України, відповідно до частини четвертої статті 16 Закону України «Про нотаріат» листом Міністерства юстиції України від 13.10.2014 №№П-17775/13, П-18200/13 скарги ОСОБА_1 (вх. № П-17775 від 16.09.2014, № П-18200 від 23.09.2014) було направлено до Нотаріальної палати України на розгляд Комісії з питань професійної етики нотаріусів НПУ, про що ОСОБА_1 було повідомлено листом Мін'юсту від 13.10.2014 № 17775/13, П-18200/13.

Виходячи з наведених норм права та встановлених по справі дійсних обставин, суд дійшов висновку про те, що звернення та скарги позивача розглянуті своєчасно, на які надано обґрунтовані відповіді по суті відповідно до норм Закону України «Про звернення громадян», відповідач відповів на всі поставлені питання позивача, позивача належним чином було повідомлено про результати розгляду звернень та скарг та у встановлений законом строк.

Щодо позовних вимог про стягнення нанесених збитків поштового відправлення у сумі 20,15 грн. при вимушеному оскаржені 11.05.2015 неналежного i неповного розгляду звернення від 19.02.2015 та стягнення моральної шкоди у розмірі 3000 грн., суд зазначає наступне.

Досліджуючи спірні правовідносини суд дійшов висновку про те, що права позивача передбачені Законом України «Про звернення громадян» відповідачем не порушені, а тому позовні вимоги щодо стягнення коштів задоволенню не підлягають.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 86, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили у відповідності зі ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 185 - 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Р.В. Жук

Суддя Р.І. Брегей

Суддя С.В. Дегтярьова