Справа № 2а-3670/12/0970
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2016-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" червня 2016 р. м. Київ К/800/16961/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Донця О.Є.,

Чалого С.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2015 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Машинобудівний завод "Автоливмаш" до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про скасування рішень про нарахування фінансових санкцій,

в с т а н о в и л а:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Машинобудівний завод "Автоливмаш" звернулось до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про визнання протиправними та скасування рішень від 16.11.2012 №№148, 149, 150 та 151.

Позовні вимоги мотивовано протиправністю рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську від 16.11.2012 №№148, 149, 150 та 151 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне) перерахування страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду як такого, що прийнято без урахування факту сплати страхових внесків одночасно із виплатою заробітної плати, зобов'язання по якій мають виконуватися у першу чергу.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2012 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2015 року постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2012 року скасовано; прийнято нову, якою позов задоволено частково: скасовано рішення управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську №148 від 16.11.2012 року в частині застосування фінансових санкцій та нарахування пені за період з 01.01.2011 року по 14.09.2012 року; скасовано рішення управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську №149 від 16.11.2012 року в частині застосування фінансових санкцій та нарахування пені за період з 01.01.2011 року по 14.09.2012 року; скасовано рішення управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську №150 від 16.11.2012 року в частині застосування фінансових санкцій та нарахування пені за період з 01.01.2011 року по 14.09.2012 року; скасовано рішення управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську №151 від 16.11.2012 року в частині застосування фінансових санкцій та нарахування пені за період з 01.01.2011 року по 14.09.2012 року; в іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську із посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у зв'язку з неналежним виконанням позивачем зобов'язань по сплаті страхових внесків, Управлінням Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області на підставі пункту 2 частини дев'ятої статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", винесені рішення про застосування фінансових санкцій та нарахована пеня за несплату (перерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків за №№148, 149, 150 та 151 від 16.11.2012 .

Так, рішенням №148 управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську від 16.11.2012 застосовано фінансові санкції та нараховано пеню за період з 20.09.2010 по 14.09.2012; рішенням №149 управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську від 16.11.2012 застосовано фінансові санкції та нараховано пеню за період з 12.10.2010 по 14.09.2012; рішенням №150 управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську від 16.11.2012 застосовано фінансові санкції та нараховано пеню за період з 25.10.2010 14.09.2012; рішенням №151 управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську від 16.11.2012 застосовано фінансові санкції та нараховано пеню за період з 29.10.2010 до 14.09.2012.

Вказуючи на протиправність зазначених рішень, товариство з обмеженою відповідальністю "Машинобудівний завод "Автоливмаш" звернулось до суду із даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з правомірності оскаржуваних рішень як таких, що прийнято за наявності факту несвоєчасної сплати позивачем страхових внесків. При цьому, судом першої інстанції зазначено, що страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов частково, суд апеляційної інстанції виходив з протиправності позиції відповідача щодо наявності у нього повноважень на застосування фінансових санкцій та нарахування пені за період прострочення сплати з 01.01.2011.

Колегія суддів, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, не погоджується із вказаними висновками суду апеляційної інстанції та вказує на помилкове скасування законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Пунктом 2 частини дев'ятої статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції, яка діяла до 1 січня 2011 року, було передбачено застосування виконавчими органами Пенсійного фонду України до страховиків за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, штрафних санкцій у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій передбачалось нарахування пені в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розраховувалась за кожний день прострочення платежу.

Із набранням чинності з 1 січня 2011 року Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" наведені вище норми матеріального права були виключені.

У той же час згідно з абзацом п'ятим пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється.

Абзацом шостим цього ж пункту встановлено, що на період до повного стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

Наведене правило щодо збереження порядку стягнення та контрольних функцій фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, передбачених законодавством, чинним до 1 січня 2011 року, поширюється на заборгованість зі сплати страхових внесків та сум штрафних санкцій.

Як вбачається з оскаржуваних рішень органом Пенсійного фонду застосовано фінансові санкції та нараховану пеню у зв'язку з несвоєчасною сплатою позивачем недоїмки, яка виникла до 01.01.2011. При цьому, пеню нараховано за весь період прострочення сплати страхових внесків.

За вказаних обставин, позиція суду апеляційної інстанції щодо протиправності рішень органу Пенсійного фонду України, якими до позивача застосовано фінансові санкцій на підставі пункту 2 частини дев'ятої статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", є хибною.

Так само, колегія суддів погоджується із позицією суду першої інстанції в частині правомірності оскаржуваних рішень, як таких, що прийнято відповідачем за наявності факту несвоєчасної сплати позивачем страхових внесків.

Так, порядок і строки сплати страхових внесків на час виникнення спірних відносин були встановлені статтею 20 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до частини шостої статті 20 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Згідно з частиною дванадцятою статті 20 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Відповідно до статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 222, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2015 року скасувати, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2012 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута в порядку ст.ст.235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: