Справа № 6315/11/2070
Суддя: Лук'яненко М.О.
Дата ухвалення: 2011-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

05 серпня 2011 р. № 2-а- 6315/11/2070

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Лук'яненко М.О.,

при секретарі судового засідання Чупіковій О.С.,

за участю сторін:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, начальника Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області про скасування наказів і поновлення на роботі,

В С Т А Н О В И В:

< Текст >

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати: - наказ начальника ХМУ ГУ МВС України у Харківській області №129 від 27.04.2011 року - в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ; - наказ начальника ХМУ ГУ МВС України у Харківській області №17 о/с від 27.04.2011 року - в частині звільнення мене в запас Збройних сил за ст. 63 п. "є" (за порушення службової дисципліни); поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора патрульної служби 1 - ї роти полку патрульної служби ХМУ ГУМВС України у Харківській області.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він займав посаду інспектора патрульної служби 1-ї роти полку патрульної служби ХМУ ГУМВС України у Харківській області, наказом начальника ХМУ ГУ МВС України у Харківській області №17 о/с від 27.04.2011 року він був звільнений в запас Збройних Сил за ст.63 п. "Є" (за порушення службової дисципліни). Згідно виписки з наказу йому стало відомо, що підставою звільнення за порушення службової дисципліни став наказ начальника ХМУ ГУ МВС України у Харківській області від 27.04.2011 року №129. Вважав, що у наказі начальника ХМУ ГУ МВС України у Харківській області від 27.04.2011 року №129 про притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення в запас не вказано - за яке (які) порушення його притягнути до відповідальності, наказ не вмотивований та необґрунтований.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник позивача в судовому засідання також підтримав вимоги адміністративного позову, зазначив, що позивач був звільнений за порушення, яких він не скоював, що підтверджується постановою слідчого про закриття кримінального переслідування у відношенні особи від 13.05.2011 року. Крім того, відповідач порушив процедуру звільнення ОСОБА_1, що виразилось у не повідомленні про час проведення атестаційної комісії та проведення її за відсутності позивача, який був позбавлений права надавати свої пояснення та зауваження. Вважав накази відповідача неправомірними та такими, що порушують права позивача, просив позов задовольнити.

Представник відповідачів - Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, начальника Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області - в судовому засіданні проти позову заперечував, вважав його безпідставним і необґрунтованим, оскільки як свідчить висновок службового розслідування, що 26.04.2011 року керівництву полку ПС ХМУ ГУМВС України в Харківській області через засоби масової інформації стало відомо, що 25.04.2011 року близько 01 год. 00 хв. працівники міліції 1-ї роти полку ПС, знаходячись на службі під час виконання службових обов'язків, із застосуванням насильства до гр. ОСОБА_4, яке виразилось у заподіянні йому тілесних ушкоджень, відкрито заволоділи стипендіальною карткою "ПриватБанку" на ім'я потерпілого. Вважав, що зазначеними діями позивач порушив ст. 7 Дисциплінарного статуту ОВС України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 №3460-ІУ. За результатами службового розслідування 27.04.2011 року начальником ХМУ ГУ МВС України в Харківській області видано наказ №129 "Про покарання працівників полку ПС ХМУ ГУ МВС України в Харківській області, згідно до п.1 якого за порушення службової дисципліни, що виразилась у грубому ігноруванні ст.7 Дисциплінарного статуту ОВС України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 №3460-ІУ, інспектора патрульної служби 1-ої роти ПС ХМУ ГУМВС України в Харківській області молодшого сержанта міліції ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ. Також, зазначив, що винесена прокуратурою 13..05.2011 року постанова про припинення кримінального переслідування відносно ОСОБА_1 не може сприйматись як доказ відсутності вини ОСОБА_1 у скоєнні дисциплінарного проступку, за який його звільнено з ОВС, оскільки ОСОБА_4 І,С. був звільнений з ОВС не за скоєння злочину, а за порушення службової дисципліни і слідчим надана оцінка дій позивача лише в рамках, встановлених кримінально-процесуальним кодексом України, а не дисциплінарним статутом ОВС. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав:

ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України з 2008 року.

Остання займана ним посада - інспектор патрульної служби 1-ої роти полку патрульної служби Харківського міського управління Головного управління МВС України в Харківській області (далі за текстом - ПС ГУ МВС України в Харківській області), спеціальне звання - молодший сержант міліції.

Відповідно до витягу із наказу ХМУ ГУ МВС України в Харківській області №17 о/с від 27.04.2011 року згідно з Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України звільнено в запас Збройних сил України за ст. 63 "Є" (за порушення службової дисципліни) молодшого сержанта міліції ОСОБА_1

Наказом №129 від 27.04.2011 року про покарання працівників полку ПС ХМУ ГУМВС України в Харківській області за порушення службової дисципліни, що виразилось у грубому порушення вимог ст.7 Дисциплінарного статуту ОВС України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року №3460-ІУ інспектора патрульної служби молодшого сержанта міліції ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ.

У зазначеному вище наказі також зазначені відомості стосовно обставин і подій порушення ОСОБА_1 службової дисципліни, а саме зазначено, що 26.04.2011 року керівництву послу ПС ХМУ ГУМВС України в Харківській області через засоби масової інформації стало відомо, що 25.04.2011 року близько 01.00 год. працівники міліції 1-ї роти ПС ГУ МВС України в Харківській області, в тому числі і ОСОБА_1, знаходячись на службі під час виконання службових обов'язків, із застосуванням насильства до гр.ОСОБА_4, яке виразилось у заподіянні йому тілесних ушкоджень, відкрито заволоділи стипендіальною карткою "ПриватБанку" на ім'я потерпілого та примусили його назвати його пін-код цієї картки.

З вищевикладеного, у цьому наказі зроблено висновок, основною ознакою порушення ОСОБА_1 службової дисципліни є той факт, що за даними засобів масової інформації стало відомо, що останній скоїв противоправні діяння.

За цим фактом керівництво послу ПС 26.04.2011 року призначило службове розслідування.

У своїх поясненнях ОСОБА_1 заперечував не тільки факт своєї участі у протиправних діях відносно гр.ОСОБА_4, а і взагалі, факт свого спілкування з вказаним потерпілим.

За результатами службового розслідування встановлено, що вивченням фактів викадених у статті на сайті інформаційного агенства "АТН" встановлено, що 25.04.2011 року близько 01.00 год. по вул. 23-го Серпня співробітниками патрульно-постової служби були нанесені тілесні ушкодження студенту Харківської юридичної академії ім.Я. Мудрого ОСОБА_4, після чого відібрали в нього стипендіальну картку "ПриватБанк" винудивши назвати пін-код. Дослідивши книгу розстановки нарядів дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області службу ОГП на території району ніс патруль у складі якого перебував в тому числі і ОСОБА_1, приймаючи до уваги, що на відеокамері спостереження банкомату "ПриватБанк" відображені члени патруля, командування полку дійшло до висновку, що інспектори патрульної служби 1-ї роти ПС ХМУ ГУМВС України Харківської області, в тому числі і ОСОБА_1 порушили вимоги дисципліни, а отже підлягають звільненню.

Правовідносини, повязані з проходженням та звільненням з публічної служби в органах внутрішніх справ, регулюються законодавством у сфері проходження служби, а саме Законом України «Про міліцію», Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 р. №114, Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ та іншими.

За Конституцією України державна служба, до якої відноситься і служба в органах внутрішніх справ, є єдиною за своїми основами (пункт 12 частини першої статті 92). Законодавство України стосовно державної служби, визначаючи загальні засади діяльності та статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті, спрямоване на підвищення ефективності державної служби, добір компетентних і відданих справі кадрів, що досягається у тому числі і окремими заходами, а саме - встановленням додаткових, крім передбачених законами, процедур відбору громадян на державну службу та вимог, які висуваються до них, шляхів просування по службі, умов оплати праці державних службовців, підвищений рівень їх відповідальності у разі порушення дисципліни тощо.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" від 22 лютого 2006 року N 3460-IV, службова дисципліна дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України. Підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Стаття 2 Дисциплінарного статуту передбачає, що дисциплінарний проступок невиконання чи неналежне виконання особою рядового і начальницького складу службової дисципліни. Статтею 7 Дисциплінарного статуту передбачені обовязки осіб рядового та начальницького складу ОВС.

Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту ОВС України на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень:

1) усне зауваження

2) зауваження

3) догана

4) сувора догана

5) попередження про неповну посадову відповідність

6) звільнення з посади

7) пониження в спеціальному званні на один ступінь

8) звільнення з органів внутрішніх справ

Відповідно до ст. 14 Дисциплінарного статуту ОВС України, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу. Вищевказаною статтею встановлений місячний термін проведення службового розслідування.

Відповідно до приписів ст.ст.20, 21 Дисциплінарного статуту ОВС України, особа рядового або начальницького складу має право усно чи письмово послідовно звернутися зі скаргою щодо накладення на неї дисциплінарного стягнення до старшого прямого начальника - аж до міністра внутрішніх справ України або до суду. Дисциплінарне стягнення може бути оскаржено протягом трьох місяців з дня ознайомлення з наказом особи, на яку воно накладено.

Пунктом 64 "є" Положення "Про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 р. №114, встановлено, що особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються з органів внутрішніх справ у запас (з постановкою на військовий облік), зокрема, за порушення дисципліни.

Стосовно обґрунтованості безпосередньо звільнення позивача із зазначених в спірних наказах підстав, суд зазначає наступне.

Як вже зазначалось вище підставою для початку службового розслідування була інформація щодо скоєння працівниками міліції протиправних діянь, що виразились у заподіянні потерпілому тілесних ушкоджень, дана інформація була досліджена і підтверджена висновком службового розслідування від 27.04.2011 року.

Однак суд не погоджується із зазначеними вище висновками з наступних підстав:

Відповідно до п.10 Інструкції про порядок проведення службових розслідування в органах внутрішніх справ України, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.12.1991 року №552 передбачено, що при проведенні службового розслідування повному, обєктивному і всебічному дослідженню підлягають:

- подія порушення (час, місце, спосіб, інші обставини).

- наявність вини працівника органів внутрішніх справ у скоєнні порушення, мета та мотиви порушення.

- обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності порушника як ті, що помякшують чи обтяжують його відповідальність.

- характеристика особи, яка скоїла порушення (ставлення до служби, поведінка до порушення).

- причини та умови, що сприяли скоєнню порушення.

- характер і розмір нанесених порушенням збитків.

Постановою старшого слідчого прокуратури Орджонікідзевського району міста Харкова ОСОБА_5 про порушення кримінальної справи відносно особи від 03 травня 2011 року було порушено кримінальну справу відносно інспекторів 1-ї роти ПС ХМУ ГУМВС України в Харківській області, в тому числі і ОСОБА_1, за фактом перевищення влади та службових повноважень співробітниками міліції.

Постановою старшого слідчого прокуратури Орджонікідзевського району міста Харкова ОСОБА_6 про припинення кримінального переслідування у відношення особи від 13.05.2011 року закрито кримінальне переслідування за кримінально справою у відношенні ОСОБА_1 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

Із тексту зазначеної постанови вбачається, що інспектор 1-ї роти ПС ХМУ ГУМС України в харківській області ОСОБА_1 І,С. не здійснювалось будь-яких целенаправлених та умисних дій направлених на заподіяння тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_7, а також заволодіння банківською карткою та грошовими коштами останнього, період патрулювання виконував накази напарників.

Тобто, слідчим прокуратури Орджонікідзевського району міста Харкова під час розслідування карної справи, було встановлено, що ОСОБА_1 не скоював яких-небудь протиправних діянь.

А отже, висновки відображені в службовому розслідуванні від 27.04.2011 року щодо скоєння ОСОБА_1 протиправного діяння не знайшли свого підтвердження та спростовуються фактами встановленими під час розслідування карної справи.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що відповідач під час проведення службового розслідування не вірно дійшов висновку щодо наявності вини ОСОБА_1 у скоєнні порушення, мети та мотивів порушення.

Крім того, суд відмічає, що у п.19 Інструкції про порядок проведення службових розслідування в органах внутрішніх справ України, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.12.1991 року №552 визначено, що у випадку порушення кримінальної справи у відношенні працівників органів внутрішніх справ рішення про притягнення їх до дисциплінарної відповідальності приймаються тільки після встановлення їх винності або невинності у відповідності з законом, якщо цими працівниками не допущено порушень, за які можуть бути застосовані міри, передбачені Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України.

Суд не погоджується з твердженнями представника відповідача про те, що у висновку службового розслідування також досліджувались питання щодо порушенням ОСОБА_1 відданого йому наказу та самовільного залишення місця несення служби, оскільки зазначені питання не були предметом дослідження у службовому розслідування, а також не відображені ані у висновку службового розслідування від 27.04.2011 року, ані в наказі про покарання працівників полку ПС ХМУ ГУМВС України в Харківській області №129 від 27.04.2011 року.

Тобто, службовим розслідування досліджувався тільки факт скоєння ОСОБА_1 і іншими працівниками міліції протиправного діяння, і звільнення позивача відбулося за порушення службової дисципліни, що виразилась у скоєнні протиправного діяння.

А отже, звільнення ОСОБА_1 за порушення службової дисципліни, що виразилась у скоєнні злочину, а також враховуючи, що за названими вище подіями було порушено кримінальну справу №20110061 за фактом перевищення влади та службових повноважень співробітниками органів внутрішніх справ, відбулося в порушення п. 19 Інструкції №552 до встановлення його винності або невинності у відповідності з законом.

Також суд відмічає:

Наказом МВС, від 22.03.2005, № 181 затверджено Інструкцію про порядок проведення атестування особового складу органів внутрішніх справ України (далі за текстом Інструкція), відповідно до якої атестування проводиться з метою вдосконалення діяльності органів внутрішніх справ, підвищення ефективності їх роботи та підтвердження професійного рівня працівників відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року N 114, із змінами. Головним завданням атестування є оцінка ділових, професійних, особистих якостей особового складу органів та підрозділів внутрішніх справ, їх освітнього та кваліфікаційного рівня, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, які вони обіймають, стимулювання їх творчої активності та відповідальності за стан боротьби зі злочинністю, зміцнення правопорядку, визначення перспектив їх службової кар'єри, запобігання вчиненню працівниками органів внутрішніх справ України протиправних дій, а також виявлення таких працівників, які не спроможні виконувати покладені на них завдання.

Пунктом 3 зазначеної Інструкції передбачено, що атестаційні листи на підлеглих складають безпосередні начальники. Начальники, які складають атестаційний лист, серед іншого зобов'язані: проаналізувати проходження служби, професійну та спеціальну підготовку, а також конкретні показники роботи працівника; вивчити матеріали (характеристики) на осіб, які відряджені до інших центральних органів виконавчої влади із залишенням у кадрах МВС України; провести бесіду з працівником, який атестується, з питань проходження ним служби, підвищення рівня професійних та спеціальних знань, дати необхідні поради та рекомендації стосовно поліпшення особистої підготовки і стану справ на дорученій ділянці роботи; ознайомитися з висновком військово-лікарської комісії на працівника, який атестується; на підставі всебічного вивчення особистих, професійних та ділових якостей працівника, який атестується, заповнити атестаційний лист за формою, визначеною у додатку 1 до цієї Інструкції; ознайомити працівника, який атестується, зі змістом атестаційного листа.

При атестуванні слід дотримуватися порядку встановлено в п.4.7 Інструкції:

працівник, який атестується, заздалегідь попереджається про час та місце засідання атестаційної комісії;

атестаційний лист розглядається на засіданні атестаційної комісії у присутності працівника. Атестаційна комісія має право робити запити про надання необхідних матеріалів і документів, що стосуються службової діяльності особи, яка атестується;

якщо особа рядового і начальницького складу, яка атестується, не з'явилася на засідання атестаційної комісії без поважних причин, то комісія може провести атестування за її відсутності, про що робиться відповідний запис у протоколі засідання атестаційної комісії та атестаційному листі. Витяг з протоколу разом з атестаційним листом долучається до особової справи.

Висновки атестаційної комісії приймаються простою більшістю голосів за наявності на засіданні не менше двох третин від числа членів комісії і підписуються головою та секретарем. Підсумки голосування заносяться до протоколу засідання атестаційної комісії, який підписують голова цієї комісії і секретар. Атестаційні висновки затверджуються начальником, якому надано право приймання та звільнення працівників з органів внутрішніх справ, або особою, що виконує його обов'язки.

Особа, яка атестувалася, ознайомившись із висновком атестаційної комісії, ставить під ним свій підпис і дату.

Крім того, суд зазначає, що термін "протокол засідання" вживається у такому розуміння це документ, який складається з послідовний записів обговорення питань та прийнятих рішень на зборах, нарадах, конференціях, засіданнях колегіальних чи нарадчих органів.

У протоколі зазначається дата його складання, номер, місце складання, заголовок до тексту (який є обов'язковим реквізитом протоколу, тобто повинно бути зазначено засідання кого він відображає), перелік осіб, які входять до складу комісії, запрошених осіб, зазначається повістка дня, та відображається текст основної частини із зазначенням: "слухали", "виступав", "голосували" "постановили" або "вирішили", протокол підпису голова та секретар.

Відповідно до атестаційного листа від 27.04.2011 року, ОСОБА_1 по атестації займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню з органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни.

В протоколі №23 від 27.04.2011 року зазначено, члени комісії: голова комісії, його заступник, члени комісії, секретар комісії; відображений порядок денного - розгляд атестаційних листів та стоять підписи голови та секретаря комісії.

Проаналізувавши вище наведені норми, суд відмічає, що протокол №23 не містить назви, не містить переліку осіб, які були запрошені на засіданні атестаційної комісії, в тому числі і ОСОБА_1, не відображає хто доповідав, які питання ставились на голосування, і якою більшістю голосів були прийняті питання, а також не зазначено яке рішення прийнято за підсумком.

Тобто, із зазначеного документа вбачається, що ОСОБА_8 на засіданні атестаційної комісії не був, свої пояснення не надавав, з атестаційним листом та висновком атестаційної комісії ознайомлений не був.

Також, суд критично відноситься до акту від 27.04.2011 року щодо відмови ОСОБА_1 від підпису в атестаційному листі, оскільки відповідно до показань свідка ОСОБА_9, зазначений акт складався в його кабінеті ним та секретарем атестаційної комісії ОСОБА_10, хоча сама комісія відбувалась в іншому приміщенні, а сам ОСОБА_9 не був ні присутнім на засіданні атестаційної комісії, ні входив до її складу.

Також, в матеріалах справи знаходиться рапорт від 07.07.2011 року, відповідно до якого під час проведення атестування в присутності атестаційної комісії ОСОБА_1 був доведений зміст атестаційного листа, але від підпису про його ознайомлення останній відмовився. Однак суд звертає увагу на те, що зазначений рапорт складений особою, що не була присутня на засіданні атестаційної комісія, а складався зазначений документ через три місяці від дати проведення самої комісії.

Виходячи з вище викладеного, суд приходить до висновку, що атестаційна комісія проведена відповідачем з порушенням вимог діючого законодавства.

Зазначений вище висновок суду також підтверджується поясненнями свідків в судовому засіданні, а також:

Свідок ОСОБА_11 в судовому засідання зазначив, що разом з ОСОБА_1 в той день був у роті, однак на засідання атестаційної комісії їх ніхто не запрошував, пояснень ніяких не відбирав, з висновком атестаційної комісії та атестаційним листом ознайомлений не був.

Також в судовому засіданні були допитаний свідок ОСОБА_12, який не зміг пояснити, яким чином запрошувався позивач на атестаційну комісію, зазначив лише, що ОСОБА_1 І,С. було запрошено до роти для видання йому документів та отримання кінцевого розрахунку у зв'язку з його звільненням.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що була секретарем на засіданні атестаційної комісії, яка відбувалась в кабінеті начальника, вела протокол, у протоколі відображала всіх присутніх на засіданні, а також пояснила, що запрошені на засідання також повинні бути зазначені в протоколі, однак не змогла пояснити, чому саме ОСОБА_1 не зазначений як присутній на атестаційній комісії. Вважала, що зазначення в протоколі атестаційних листів, які були предметом обговорення самі по собі свідчать про присутність особи, щодо якої цей лист складений на засіданні.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що він не був присутній на атестаційній комісії, хто і коли викликав ОСОБА_1 на засідання атестаційної комісії він не знає, однак йому відомо, що було складено акт про відмову ОСОБА_1 від підпису про ознайомлення з атестаційним листом, оскільки зазначений акт складався ОСОБА_10 в його кабінеті і він їй в цьому допомагав. Хоча з тексту акту вбачається, що останній складений в присутності атестаційної комісії на її засіданні, яка проходила взагалі в іншому приміщенні.

Згідно п. 2 ст. 71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не навів суду доказів, які б підтверджували факт проведення атестаційної комісії та присутності там позивача.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пп. 1, 2 ч.3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких підстав та виходячи з вищевказаних нормативно-правових актів та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає, що звільнення позивача із займаної посаді на підставі наказів відповідачів №129 від 27.04.2011р., №17 о/с від 27.04.2011р. відбулося без достатніх підстав, у звязку з чим позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, спірні накази скасуванню, а позивач поновленню на попередній посаді.

Керуючись ст.ст. 8 і 19 Конституції України, ст.ст. 7-11, ч. 1 ст. 158, ст. 159, ч. ч. 1, 2 ст. 160, ст. 161, ч. 1 ст. 162, ст. 163 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, начальника Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області про скасування наказів і поновлення на роботі - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати наказ начальника Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області №129 від 27.04.2011 року в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ.

Скасувати наказ начальника Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області №17 о/с від 27.04.2011 року в частині звільнення ОСОБА_1 в запас Збройних сил за ст. 63 "Є" (за порушення службової дисципліни).

Поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора патрульної служби 1-ї роти полку патрульної служби Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області < Текст > < Сума задоволення > < Текст >

Постанова в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили у порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 10 серпня 2011 року.

Суддя (підпис)< Список > ОСОБА_13

З оригіналом згідно. Оригінал знаходиться в матеріалах справи. Постанова не набрала законної сили, однак в частині поновлення на посаді підлягає негайному виконанню.< Список >

Суддя М.О. Лук`яненко секретар Чупікова О.С.< Список >