Справа № 203/1909/16-а
Суддя: Казак С. Ю.
Дата ухвалення: 2016-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/1909/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2016 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

Головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Місюра К.А.

за участю позивача - ОСОБА_1

представників відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Кіровської районної у м.Дніпропетровську ради про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що згідно наказу №80-лс від 03.11.1995 року був звільнений з органів внутрішніх справ через хворобу на підставі п.65 «б» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ. 10.11.1999 року йому було видано довідку №83/18278, відповідно до якої йому надано право на пільгу у вигляді знижки в розмірі 50% по оплаті житлової площі, комунальних послуг та електроенергії відповідно до Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 року. З моменту звільнення та по 07.11.2015 року він безперешкодно користувався цією пільгою, але з грудня 2015 року відповідачем йому було відмовлено в наданні пільги та не включено до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги. В якості підстав для цього відповідач посилався на те, що з 07.11.2015 року Закон України «Про міліцію» втратив чинність та, відповідно, він втратив право на пільги передбачені цим Законом, а новий Закон України «Про поліцію» аналогічних норм не містить. Вважаючи таке рішення відповідача неправомірним та таким, що суперечать нормам Конституції України, Закону України «Про міліцію» та не узгоджуються з рішеннями Конституційного суду України, позивач просив суд визнати неправомірними дії відповідача щодо невнесення його до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги; зобовязати відповідача включити його до вказаного реєстру та надати пільги щодо сплати 50% на оплату житлової площі, комунальних послуг та палива згідно Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 року з 07.11.2015 року.

В судовому засіданні позивач підтримали позов та посилаючись на викладені в ньому підстави, просив задовольнити останній в повному обсязі.

Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали та просили відмовити в його задоволенні за необґрунтованістю.

Заслухавши пояснення позивача та представників відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що позивач є пенсіонером МВС України, звільнений зі служби за хворобою, був зареєстрований в Єдиному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги та до 30.06.2015 року мав право на пільги у вигляді знижки в розмірі 50% по оплаті житлової площі, комунальних послуг та електроенергії відповідно до ст.22 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 року.

З 07.11.2015 року позивач залишається перебувати на обліку в реєстрі, як особа, що втратила статус, який мала відповідно до Закону України «Про міліцію», в звязку із втратою останнім чинності та позивачу припинено нарахування 50% знижки.

Правовий і соціальний захист працівників міліції та їх пенсійне забезпечення врегульовано Законом України «Про міліцію» від 20.12.1990 року.

Згідно ч.ч.1,2 ст.22 вказаного Закону передбачено, що держава гарантує працівникам міліції соціальний захист. Працівники міліції користуються пільгами при розподілі житла, встановленні квартирних телефонів, влаштуванні дітей у дошкільні заклади, вирішенні інших питань соціально-побутового забезпечення у порядку, передбаченому законодавством України.

Відповідно до ч.4 ст.22 Закону України «Про міліцію» в редакції чинній на час призначення позивачу спірної пільги, працівникам міліції та членам їх сімей надається 50-процентна знижка по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива.

Відповідно до ч.6 ст.22 Закону України «Про міліцію» за працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою або вислугою років, зберігається право на пільги за цим Законом.

На підставі пп.«а» і «в» пп.1 п.68 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» в ст.22 Закону України «Про міліцію» внесено зміни: частину четверту доповнено словами «в межах норм, встановлених законодавством», а частину шосту доповнено словами «якщо середньомісячний сукупний доход сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України».

Однак, зміни, внесені пп.«в» пп.1 п.68 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008.

Пунктом 12 розділу ІІ Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 року в ст.22 Закону України «Про міліцію» частини шосту та сьому викладено у такій редакції: «За працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою або вислугою років, зберігається право на пільги згідно з цим Законом. Пільги, передбачені частинами четвертою, п'ятою цієї статті, надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України».

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року внесені зміни в Закону України «Про міліцію» і частина сьома ст.22 викладена у новій редакції, згідно якої пільги, передбачені частинами четвертою, п'ятою та шостою цієї статті, надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вказаного Закону від 28.12.2014 року Кабінетом Міністрів України 04.06.2015 року прийнято постанову №389, яка набрала чинності 01.07.2015 року та якою затверджено Порядок надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім'ї (далі Порядок).

Вказаним Порядком визначено механізм реалізації права на отримання пільг з оплати послуг за користування житлом (квартирна плата, плата за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), комунальних послуг (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, вивезення побутових відходів), паливом, скрапленим газом, телефоном, а також послуг із встановлення квартирних телефонів (далі - пільги) залежно від середньомісячного сукупного доходу сім'ї осіб, які мають право на пільги згідно із законодавчими актами.

Згідно п.2 цього Порядку дія останнього поширювалась на осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою згідно із Законом України «Про міліцію».

Постановою Кабінету Міністрів України №36 від 27.01.2016 року до п.2 зазначеного Порядку було внесено змі-ни та слова «Про міліцію» (звільнені із служби за віком, хворобою або вислугою років працівники міліції, особи начальницького складу податкової міліції, особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби; діти (до досягнення повноліття) працівників міліції, осіб начальницького складу податкової міліції, рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби, загиблих або померлих у звязку з виконанням службових обовязків, непрацездатні члени сімей, які перебували на їх утриманні), виключено.

З 07.11.2015 року, в звязку з набуттям чинності Законом України «Про Національну поліцію» втратив чинність Закон України «Про міліцію», відповідно до ст.22 якого позивач мав право на 50-відсоткову знижку по сплаті за користування житлом та комунальними послугами, за паливо.

Згідно абзаців 2 та 3 п.15 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

З урахуванням зазначених вище положень законодавства вирішенні питання про право позивача на пільги, передбачені ст.22 Закону України «Про міліцію» залежить в першу чергу від наявності підстав на отримання позивачем пільги, передбачених ч.7 ст.22 Закону України «Про міліцію» зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року, норм вказаного Закону та підстав, передбачених п.3 Порядку надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім'ї, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №389 від 04.06.2015 року.

Як зазначено вище, з набранням чинності Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року було внесено зміни до Закону України «Про міліцію», за змістом яких право на отримання працівниками міліції та членами їх сімей, а також працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою або вислугою років, 50-відсоткової знижки плати за користування житлом та комунальними послугами, за паливо збережено, за змістом і колом осіб не звужено.

Між тим, законодавцем встановлено умову, за наявності якої вказана пільга призначається, а саме: якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу. Кабінетом Міністрів України на виконання зазначеної норми закону затверджено механізм реалізації права на отримання зазначеного виду пільг, яким врегульовано в тому числі види доходів, які враховуються до складу сукупного доходу сім'ї пільговика.

Згідно з п.3 Порядку пільги, зазначені в п.1 цього Порядку, надаються за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам за умови, що середньомісячний сукупний дохід сім'ї пільговика в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу.

Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року, яким внесено зміни до Закон України «Про міліцію» стосовно пільг, є діючим, Конституційним судом України не визнаний неконституційним, а зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Відповідно до норм п.п.169.4.1 п.169.4 ст.169 Податкового кодексу України та Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» з 01.07.2015 року податкова соціальна пільга (у спірних правовідносинах 50% знижка плати за користування житлом та комунальними послугами, за паливо) застосовується виключно за умови, якщо середньомісячний сукупний дохід сім'ї пільговика в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує суму 1710 грн.

Разом з тим, доказів того, що сукупний розмір доходу сім`ї позивача не перевищує вказану суму в розмірі 1710 грн. останнім під час розгляду справи суду не надано. Відповідних документів до відповідача у відповідності до п.8 Порядку позивачем також не надавалось.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що у відповідача були відсутні правові підстави для включення позивача до осіб, що мають право на пільги, передбачені ст.22 Закону України «Про міліцію», а позовні вимоги останнього є необґрунтованими, не підтверджені належними доказами та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,11,160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Кіровської районної у м.Дніпропетровську ради про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, якщо останню не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.Ю.Казак