Справа № 308/14018/15а
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2016-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2016 року Справа № 876/3299/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Сапіги В.П.,

суддів: Левицької Н.Г., Обрізка І.М.,

за участі секретаря судових засідань Сердюк О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.04.2016 року про повернення заяви у справі за позовом ОСОБА_2 до Ужгородської міської ради, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю Спільне українсько-словацьке підприємство "ФЕМ-ІНВЕСТ" про визнання дій протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Ужгородської міської ради (далі - Ужгородська МР) про визнання протиправними дій та скасування рішень суб'єкта владних повноважень, ухвалених 09.11.2015 року на четвертому пленарному засіданні четвертої XXVII сесії Ужгородської МР VI скликання, а саме: №1881 «Про затвердження містобудівної документації», №1882 «Про затвердження та відмову у затверджені проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок», №1883 «Про надання та відмову у наданні дозволів на складання технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)», №1884 «Про затвердження та відмову у затвердженні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)», №1885 «Про затвердження та відмову у затвердженні проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок», №1886 «Про зміни до рішення XI сесії міської ради VI скликання 30.12.2011 року № 396», №1887 «Про зміни до рішення XXVII сесії міської ради VI скликання 19.12.2014 року № 1577», №1888 ((Про зміни до рішення XXVI сесії міської ради VI скликання 19.12.2014 р. №1578 (зі змінами 09.07.2015 р. № 1741, 31.07.2015 р. № 1759, 27.08.2015 р. № 1781, 11.09.2015 р. № 1810, 24.09.2015 р. № 1828, 16.10.2015 р. № 1844)», №1889 «Про зміни до Програми економічного і соціального розвитку м. Ужгорода на 2015 рік», №1890 «Про зміни до бюджету міста на 2015 рік», №1891 «Про доповнення до рішення XXVII сесії міської ради VI скликання 19.02.2015 року № 1623».

В процесі розгляду справи представник позивача - адвокат Персоляк О.С. подав до суду заяву про доповнення підстав та предмету позову, згідно якої просить прийняти до розгляду доповнення до раніше заявлених позивачем позовних вимог вимогою про визнання протиправним та скасування рішення Ужгородської МР від 10.03.2016 року «Про затвердження містобудівної документації».

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.04.2016 року заяву представника позивача про доповнення позовних вимог (збільшення позовних вимог) про визнання протиправним та скасування рішення Ужгородської МР №119 від 10.03.2016 року «Про затвердження містобудівної документації» повернуто заявнику.

Не погодившись з таким рішення, його оскаржив позивач через свого представника Персоляка О.С., який просить скасувати оскаржувану ухвалу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає те, що рішенням Ужгородською МР від 09.11.2015 року №1881 "Про затвердження містобудівної документації» та 10.03.2016 року №119 «Про затвердження містобудівної документації» затверджено однакові містобудівні документи не відповідають законодавству з одних і тих же підстав.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача на підтримання вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Колегія суддів встановила, що 03.03.2016 року представник позивача ОСОБА_4 подав до суду заяву про доповнення підстав та предмету позову в порядку ст. 51 КАС України, згідно якої просив визнати протиправним та скасувати рішення Ужгородської міської ради від 10.03.2016 року № 119 «Про затвердження містобудівної документації».

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.03.2016 року заяву представника позивача про доповнення підстав та предмету позову залишено без розгляду з тієї причини, що в заяві не зазначено обставини, якими позивач обґрунтовує свою додаткову вимогу, не надано доказів, якими він обґрунтовує свої вимоги та не додано копії документів відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

18.03.2016 року представником позивача подано до місцевого суду заяву, якою усунуто недоліки заяви про доповнення підстав та предмету позову.

Оскаржуваною ухвалою суд першої інстанції повернув заяву представника позивача про доповнення позовних вимог (збільшення позовних вимог) в частині визнання протиправним та скасування рішення Ужгородської МР №119 від 10.03.2016 року «Про затвердження містобудівної документації» з тих підстав, що подані представником позивача доповнення не стосуються предмету раніше заявлених позивачем вимог, є предметом окремого розгляду, а їх спільний розгляд є недоцільним.

Однак, судова колегія не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

За визначенням ч.1 ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з положеннями частини першої статті 51 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позивач має право в будь-який час до закінчення судового розгляду збільшити або зменшити розмір позовних вимог. Позивач має право до початку судового розгляду справи по суті змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Відповідно до частини першої статті 137 КАС України позивач може протягом всього часу судового розгляду збільшити або зменшити розмір позовних вимог, подавши письмову заяву, яка приєднується до справи. До початку судового розгляду справи по суті позивач може змінити підставу або предмет адміністративного позову, подавши письмову заяву, яка приєднується до справи. Заява про зміну позовних вимог повинна відповідати вимогам, які встановлені цим Кодексом для позовних заяв.

З аналізу наведених норм законодавства колегія суддів апеляційного суду вважає, що позивач не вправі змінювати предмет чи підставу позову лише після початку розгляду справи по суті.

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні із заявою від 03.03.2016 р. про доповнення підстав та предмету позову, а також заяви на виконання вимог ухвали суду від 14.03.2016 р. про залишення без руху заяви про доповнення підстав та предмету позову, представником позивача було реалізовано його процесуальне право на зміну позовних вимог, регламентоване статтею 137 КАС України. Таким чином, представником позивача було подано заяву про доповнення підстав та предмету позову у відповідності до вимог ст. 106 КАС України.

Крім того, згідно матеріалів справи, станом на час подання представником позивача заяви про доповнення підстав та предмету позову судовий розгляд справи по суті судом першої інстанції розпочату ще не було.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що зазначені обставини помилково не були враховані судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали у цій справі та поверненні заяви позивачу, що призвело до неправильного вирішення питання про прийняття заяви про доповнення підстав і предмету позову до первинних позовних вимог та обмеження права позивача на судовий захист, регламентованого положеннями статті 55 Конституції України та ст. 6 КАС України.

Згідно п.3 ч.1 ст.199 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, має право скасувати таку ухвалу і направити справу для продовження розгляду.

Відповідно до ст. 204 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи зазначені обставини, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в даному випадку відсутні достатні та необхідні правові підстави для повернення представнику позивачу його заяви про доповнення підстав та предмету позову, а отже, суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, порушив норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про повернення заяви про доповнення підстав та предмету позову, що є підставою для її скасування та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, скасувавши оскаржувану ухвалу з направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 199, 204, 205, 206, 211, 254 КАС України, суд апеляційної інстанції

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.04.2016 року про повернення заяви у справі № 308/14018/15-а скасувати та правити справу на продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.П. Сапіга

Судді Н.Г. Левицька

І.М. Обрізко

Повний текст виготовлено 08.06.2016р.