Справа № 2а/2506/20254/11
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2016-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

02 червня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючої-судді: Желтобрюх І.Л.,

суддів: Мамчура Я.С.,

Шостака О.О.,

при секретарі: Вітковській К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 квітня 2016 року про зміну способу виконання судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області Данілевський О.М. звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова із поданням про зміну порядку і способу виконання постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 грудня 2011 року.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 квітня 2016 року подання було задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням Головне Управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права та відмовити в задоволенні подання. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції суперечить вимогам ч. 2 ст. 71 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», якою заборонено використовувати кошти фонду не за призначенням.

Сторони в судове засідання не з'явилися. Враховуючи, що справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін. Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши й проаналізувавши доводи апеляційної скарги і докази на їх підтвердження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Деснянського районного суду міста Чернігова від 19.12.2011 року, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області було зобов'язано призначити та перерахувати ОСОБА_3 пенсію за вислугу років з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення згідно ст.43 ч.3 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з 29.05.2011 року.

На виконання вказаного судового рішення Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснило нарахування належної до виплати суми, проте виплату коштів не здійснило через відсутність фінансування.

21 Березня 2016 року Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області Данілевський О.М. до Деснянського районного суду м. Чернігова із поданням про зміну способу та порядку виконання рішення суду та стягнути з відповідача нараховану суму коштів.

Задовольняючи подання державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, зміна способу і порядку виконання рішення можлива шляхом зміни зобов'язання здійснити виплати на стягнення цих виплат, у разі виконання боржником зобов'язальної частини рішення лише про нарахування соціальних виплат та невиконання судового рішення в частині проведення таких виплат.

Надаючи правову оцінку висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого:

Відповідно до статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є, зокрема, державний орган. Водночас судові рішення у справах, пов'язаних із соціальними виплатами, які мають зобов'язальний характер щодо проведення таких виплат, не належать до зазначених у згаданій статті видів рішень, що унеможливлює їх виконання без зміни його способу.

За змістом ч. 1 ст. 263 КАС України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, що видав виконавчий лист (незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист), із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Таким чином, для відстрочення, розстрочення виконання рішення та зміни способу його виконання законом передбачені такі правові підстави: для розстрочення та відстрочення - обставини, що ускладнюють виконання, а для зміни способу і порядку виконання - обставини, які роблять виконання неможливим.

З аналізу вказаної норми права вбачається, що відсутність у боржника коштів через неналежне фінансування може бути підставою для відстрочення або розстрочення виконання судового рішення. Натомість підставою для зміни порядку і способу виконання рішення може бути відсутність коштів саме на рахунку, який вказаний у судовому рішенні; відсутність присудженого майна в натурі, тощо.

Державний виконавець посилається на відсутність коштів як на обставину, що унеможливлює виконання судового рішення.

Водночас судові рішення у справах, пов'язаних із соціальними виплатами, які мають зобов'язальний характер щодо проведення таких виплат, не належать до зазначених у згаданій статті видів рішень.

Крім того, звернувшись з даним поданням, державний виконавець фактично просив не змінити спосіб виконання постанови суду, а змінити судове рішення по суті, і вирішити окрему позовну вимогу про стягнення коштів, яка не була предметом розгляду та дослідження суду під час прийняття цієї постанови.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що державним виконавцем не були зазначені обставини, що можуть бути підставою для зміни порядку і способу виконання постанови, а суд першої інстанції, змінюючи спосіб виконання вищеозначеної постанови, фактично змінив її по суті.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права є такими, що призвели до неправильного вирішення питання, та є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та прийняття нового рішення про відмову в задоволенні подання державної виконавчої служби.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 197, 199, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 квітня 2016 року скасувати.

В задоволенні подання Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області про зміну способу і порядку виконання рішення суду відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 07 червня 2016 року.

.

Головуючий суддя Желтобрюх І.Л.

Судді: Мамчур Я.С

Шостак О.О.