Справа № 444/973/16-а
Суддя: Зеліско Р. Й.
Дата ухвалення: 2016-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 444/973/16-а
Провадження № 2-а/444/51/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2016 року Жовківський районний суд Львіської області в складі :

головуючого судді Зеліско Р. Й.,

при секретарі Козакевич Р.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача Михальов В. М.

представників відповідача Прус Ю. І., Дитюк С. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовкві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Львові, поліцейського роти № 4 батальйону № 2 УПП у м. Львові ДПП капрала поліції Михальова Василя Миколайовича про визнання дій протиправними та скасування постанови

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом про визнання дій незаконними та скасування постанови серії ПСЗ№039165 про адміністративне правопорушення від 02.05.2016 року .

Свої позовні вимоги мотивує тим, постановою в справі про адміністративне правопорушення серії ПСЗ №039165 від 02.05.2016 року поліцейським роти №4 батальйону №2 УПП у м. Львові ДПП капралом поліції Михальовим Василем Миколайовичем його незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) грн.

Вважає, що підставою винесення постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч 1 ст. 126 КУпАП послужив незаконно складений на нього адміністративний протокол інспектором роти №5 батальйону №2 УПП у м. Львові, ДПП лейненантом поліції Скалоцьким М.І. серії АП2 № 175719 за ст. 124 КУпАП.

Постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ПСЗ №039165 від 02.05.2016 року винесена з порушенням положень КУпАП, при відсутності події, доказів, складу правопорушення. Вважає, що його незаконно притягнуто до відповідальності за неіснуюче правопорушення, якого він не вчиняв.

Той факт, що дані, вказані у постанові в справі про адміністративне правопорушення, не відповідають дійсності та не підтверджуються доказами, пояснюється наступним.

Позивач зазначає, що 02.05. 2016 року вночі його сестра ОСОБА_7 (дівоче прізвище ОСОБА_7), яка проживає в с. Добросин Жовківського району Львівської області керувала належним її автомобілем «Шевроле Авео», р.н НОМЕР_1., а він знаходився на передньому пасажирському сидінні. Сестра його мала відвезти додому в с. Кунин Жовківського району, де він проживає. Близько 01.00 годин сестра рухалась автодорогою Львів- Рава-Руська та виконавши поворот у напрямку в с. Добросин сестра крикнула, що заблокувало колесо, автомобіль став некерований та з'їхав у кювет. Заглушивши автомобіль вони з нього вийшли, оглянувши транспортний засіб, пошкоджень, які би виникли внаслідок з'їзду транспортного засобу у кювет, не виявили. Так як сестра проживає в с. Добросин, вона пішла шукати людей на допомогу, а позивач залишився на місці. Коли на місце події почали приходити люди, він сів на водійське крісло і сторонні люди намагались витягнути транспортний засіб з кювету, однак їхніх сил було замало. Більше як за годину на місце події приїхали працівники поліції, які запідозрили його, що він нібито керував автомобілем. Згодом, вийшовши з автомобіля він надав їм належне пояснення і виклав усю суть. На місце прийшла сестра, однак працівники патрульної поліції відмовились від неї отримувати будь-які дані. Позивач не пред'являв посвідчення водія, оскільки за кермом не перебував. Від нього та сестри не поступало заяв, що автомобіль отримав механічні ушкодження та спричинені матеріальні збитки. Йому не відомо на підставі чого працівники поліції встановили пошкодження заднього лівого бампера, заднього лівого крила і те, що ті пошкодження мають відношення до даної події. Схему місця ДТП він відмовився підписати, оскільки вважав, що записи зроблені в ній не відповідають реальним обставинам справи.

Працівники поліції замість того, щоб надати допомогу, належно вияснити обставини пригоди, викликати на місце спеціалістів для огляду автомобіля, які б могли детально встановити причину чому заблокувало переднє ліве колесо, та чи могли пошкодження на задньому бампері та лівому крилі утворитись від з'їзду в кювет, натомість примушували його дихати у «Драгер» на предмет вживання спиртного. Якщо б працівники поліції професійно віднеслись до своїх службових обов'язків, спеціалісти могли встановити причину з'їзду в кювет. На його думку, було б встановлено істину, що причиною з'їзду в кювет стала раптова поломка у вигляді блокування колеса, яку водій не міг передбачити та виявити під час керування автомобілем. Це б стало тією обставиною, що виїзд за межі проїзної частини не є у причинному зв'язку з діями водія та настанням пригоди.

Стверджує, що в підтвердження своїх пояснень 06.05. 2016 року в ФОП ОСОБА_8 були придбані гальмові колодки. Під час розборки переднього лівого колеса було виявлено, що гальмова накладка розкололась і це стало причиною порушення функції роботи рульового управління.

Просить визнати дії посадової особи яка винесла постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності протиправними та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПСЗ №039165 від 02.05. 2016 року винесену поліцейським роти №4 батальйону №2 УПП у м. Львові ДПП капралом поліції Михальовим Василем Миколайовичем про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривен.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та надав суду аналогічні пояснення як і в матеріалах даної справи за адміністративним позовом.

Представники відповідача- Управління патрульної поліції Прус Ю. І., Дитюк С. В. проти позову заперечили повністю та пояснили, що доводи про протиправність дій поліцейського під час винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення спростовується відеофайлами із відеореєстраторів, які є в наяності у кожного поліцейського екіпажу, а всі пояснення позивача і доводи, на які він посилається в позовній заяві розцінються як такі, що спрямовані на уникнення відповідальності. Стверджують, що позивач переміщався по салону автомобіля, в тому числі і перебував у автомобілі на місці водія, протягом тривалого часу відмовлявся йти на контакт із поліцейськими, не реагував на їх запитання щодо потреби у медичній допомозі. Заперечують факт, що в автомобілі могла бути інша особа, окрім позивача, адже сам позивач з великими труднощами вибрався з автомобіля тільки за допомогою сторонніх осіб. Враховуючи вищевикладене, вважають, що підстав для скасування постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення немає, постанову ПС3 № 039165 від 02.05.2016 року вважають правомірною, позовні вимоги просять залишити без задоволення.

Відповідач Михайльов Василь Миколайович проти позову заперечив повністю та пояснив, що здійснював патрулювання траси Львів-Рава-Руська, під час якого побачив автомобіль, який з'їхав у кювет. Поряд з автомобілем знаходились приблизно 10 людей. Підійшовши до автомобіля побачив людину, яка знаходилась на місці водія та запропонував медичну допомогу, від якої останній відмовився. Ним було помічено, що особа, яка знаходиться в автомобілі одягнена у форменний одяг працівника міліції( старого зразка). На вимогу вийти з автомобіля, особа пересіла на заднє пасажирське місце. В подальшому він вирішив викликати на допомогу інших працівників поліції. Протягом всього часу на місці події до нього підходили люди, які представились працівниками Жовківського відділення поліції Кам'янка-Бузького відділу поліції та переконували його та його колегу продовжувати патрулювання і не брати до уваги події, яка трапилась. Згодом особа, яка перебувала у автомобілі, вийшла з нього та повідомив своє прізвище, ім'я та по батькові, сказав, що являється працівником Жовківського відділення поліції Кам'янка-Бузького відділу поліції ГУНП у Львівській області. Стверджує, що позивач перебував у стані алкогольного сп'яніння, відмовився пред'явити посвідчення водія. Внаслідок цього, керуючись внутрішнім переконанням, ним було прийнято рішення про складення постанови ПСЗ № 039165 за ст. 126 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки, на його думку, позивач керував транспортним засобом та не пред'явив документів для перевірки, які б надавали право керування траспортним засобом. Однак, зазначив, що на час винесення постанови в нього не було жодного об'єктивного доказу, передбаченого ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення України про те, що саме ОСОБА_1 був водієм даного траспортного засобу і що саме він вчинив ДТП, оскільки екіпаж поліції прибув на місце події після того, як сталась ДТП. Сам ОСОБА_1 заперечив свою участь у керуванні транспортним засобом.Щодо процедури розгляду самої справи на місці, то точно не може пригадати чи роз'яснював процесуальні права та обов'язки особі, яку притягував до адміністративної відповідальності, дані про особу правопорушнкика встановлював з його слів, так як жодних документів на його вимогу пред'явлено не було. Вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ПСЗ № 039165, відповідає вимогам КпАП України.

Позивач ОСОБА_1 як свідок в судовому засіданні надав покази про те, що перебував в автомобілі, але не їхав ним, водієм була його сестра. Так як сестра проживає в с. Добросин, де і відбулась подія, знає людей, які проживають і могли допомогти витягнути траспортний засіб із кювету, саме вона пішла шукати допомоги у людей, а він залишився на місці події. Коли на місце почали приходити люди, він сів на водійське крісло і сторонні особи намагались витягнути автомобіль з кювету, однак їм це не вдалось. Працівники поліції на місце події приїхали більше як за годину після того, як автомобіль з'їхав у кювет.

Відповідач Михальов Василь Миколайович як свідок в судовому засіданні пояснив, що бачив, що у автомобілі знаходився позивач ОСОБА_1, на його переконання, саме він був водієм транспортного засобу, однак приїхав на місце події вже після того, як автомобіль потрапив у кюветі, самого факту керування автомобілем позивачем по справі він не бачив. Крім того заявив, що працівники Жовківського відділення поліції Кам'янка-Бузького відділу поліції ГУНП України у Львівській області намагались здійснювати тиск на нього та на його колег.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні надала покази про те, що саме вона була водієм траспортного засобу, а не ОСОБА_1. Близько 01.00 години вона їхала автодорогою Львів-Рава-Руська та виконавши поворот у напрямку в с. Добросин колесо автомобіля заблокувало, внаслідок чого він став некерований та з'їхав у кювет. Вийшовши разом із позивачем з автомобіля, оглянули його, пошкоджень, які виникли внаслідок з'їзду у кювет не виявили. Так як вона проживає у с. Добросин, де і відбулась подія і знає людей в селі, покинула місце події та пішла за допомогою, щоб витягнути автомобіль з кювету. Повернувшись на місце події, побачила працівників поліції, які відмовились від неї отримати будь-які пояснення, не зважали на її слова про те, що саме вона була водієм автомобіля, а не ОСОБА_1.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що його попросили витягнути автомобіль, який перебував у кюветі. Йому та іншим людям, які перебували на місці події, не вдалось цього зробити власними силами. Хто був водієм транспортного засобу він не бачив. Пояснення працівникам поліції він надавав такі, які вони йому диктували.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що близько 01 години ночі вже 02.05.2016 року його попросили допомогти витягнути автомобіль, який перебував у кюветі, однак йому та іншим людям, які перебували на місці події, не вдалось цього зробити власними силами. Хто був водієм транспортного засобу він не бачив.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Конституцією України закріплено норму щодо обов'язку органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.19).

Відповідно до ч.4 ст.258 КпАП України у випадках, передбачених ст.258 КпАП України уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 КпАП України. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.256 КпАП України.

Судом встановлено, що поліцейським роти 4 батальйону 2 УПП у м.Львові ДПП капралом поліції Михальовим Василем Миколайовичем 02.05.2016 року, складено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПСЗ № 039165 від 02.05.2016 року відносно ОСОБА_1 , а саме за те, що він не пред'явив для перевірки посвідчення водія на право керування траспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п. 2. 4 а. ПДР, будучи учасником ДТП та не мав полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 г ПДР та накладено на останнього штраф в розмірі 425 грн. 00 коп.

В той же час, судом встановлено і це не оспорюється сторонами, що під час складання постанови про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 оспорював допущене порушення, а саме стверджував, що він не був водієм транспортного засобу, а відтак в нього не було обов'язку ( а також і за відсутності самих документів при собі) пред'являти працівнику поліції для перевірки посвідчення водія та полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. При цьому ОСОБА_1 працівнику поліції стверджував, що він являється пасажиром транспортного засобу, а не водієм цього транспортного засобу.

При таких обставинах, працівники поліції відповідно до вимог ст. 258 ч. 4 Кодексу України про адміністративні правопорушення зобов'язані були скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, який мав бути додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Однак складачем постанови даної вимоги закону виконано не було, а дане порушення є самостійною підставою для визнання таких дій працівника поліції протиправними та скасування оскаржуваної постанови.

Відповідно до статті 251 КпАП України , доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Виходячи із обставин справи, жодних доказів, які б підтверджували, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом суду не надано. Свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11 в судовому засіданні показали, що не бачили, хто керував транспортним засобом. Це саме ствердив і відповідач по справі Михальов Василь Миколайович, який водночас наголосив, що вирішив винести постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керуючись внутрішнім переконанням. А свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що саме вона була водієм транспортного засобу, а не ОСОБА_1.

Судом оглянуто відеофайли із відеореєстраторів поліцейських в судовому засіданні, з яких вбачається, що поліцейським Михальов Василем Миколайовичем не дотримано порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, який передбачений ст. 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не додержано вимог ст. 258 ч. 4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не роз'яснено відповідно до вимог статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення прав, а саме: знайомитись з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватись юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватись послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження, оскаржити постанову суду.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій, чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вказане вище свідчить про те, що відповідачем не подано суду доказів про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, що саме він був водієм транспортного засобу, крім того в судовому засіданні з'ясовано, що поліцейські прибули на місце події вже після того, як автомобіль знаходився у кюветі, тобто фізично бачити факт керування ОСОБА_1 автомобілем не мали можливості. А те, що ОСОБА_1 відмовився пред'явити документи для перевірки не могло бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, адже диспозицією статті 126 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення такий обов'язок передбачений лише для осіб, що керують транспортними засобами, а лише внутрішнє переконання поліцейського не може бути підставою визнання особи такою, що керувала транспортним засобом.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

З метою забезпечення гарантії, свобод і інтересів особи і громадянина, виходячи із наданих ч.3 ст.162 КАС України суду повноважень при прийнятті постанови та враховуючи положення ст.293 КпАП України, суд приходить до переконання, що задоволення позовних вимог в повному обсязі буде найбільш доцільним способом захисту порушеного права позивача ОСОБА_1.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст.7-14, 71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити.

Визнати дії поліцейського роти № 4 батальйону № 2 УПП у м. Львові ДПП капрала поліції Михальова Василя Миколайовича, яким винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП протиправними.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС 3 № 039165 від 02.05. 2016 року винесену поліцейським роти № 4 батальйону № 2 УПП у м. Львові ДПП капралом поліції Михальовим Василем Миколайовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення. У разі, коли складення постанови у повному обсязі відкладено на строк не більше ніж 5 днів з дня закінчення розгляду справи - протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Р. Й. Зеліско