Справа № 344/200/16-а
Суддя: Домбровська Г. В.
Дата ухвалення: 2016-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/200/16-а
Провадження № 2-а/344/113/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді: ОСОБА_1

при секретарі с/з: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3

до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську

третя особа ЗАТ «Скломонтаж»

про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити дії

У судовому засіданні 31 травня 2016 року відповідно до пункту 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України проголошено вступну та резолютивну частину Постанови.

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И

ОСОБА_3 (надалі «Позивач») звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську (надалі «Відповідач»), в якому просив визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську та зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську призначити та нарахувати ОСОБА_3 пенсію за віком на пільгових умовах з 25 лютого 20105 року.

Представник Позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Зокрема, позовні вимоги мотивовані тим, що дії Відповідача щодо не призначення Позивачу пенсії на пільгових умовах є протиправними, оскільки не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України.

Як зазначила представник Позивача в судовому засіданні, ОСОБА_3 має право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1, оскільки відповідний трудовий стаж підтверджений записами у трудовій книжці Позивача, а тому, на думку представника Позивача, вимагання Відповідачем уточнюючих довідок, які б підтверджували трудовий стаж для призначення пенсії на пільгових умовах, є протиправним.

Представник Відповідача Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську, в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила та просила відмовити в їх задоволенні з підстав, викладених в письмових запереченнях на позов.

Зокрема, як зазначила представник Відповідача, трудова книжка підтверджує стаж роботи, а підтвердженням пільгового характеру роботи є лише уточнюючі довідки підприємства, на якому особа працювала і яка видання на підставі первинних документів за час виконання відповідної роботи , а в разі ліквідації підприємства без визначення правонаступника документи, видані архівними установами.

Отже, представник Відповідача звернула увагу на те, що при первинному зверненні Позивача за призначенням пенсії та за наявними підтверджуючими документами загальний стаж по пільговій пенсії за Списком № 1 склав 00 років 00 місяців 00 днів.

Третя особа ЗАТ «Скломонтаж», явку уповноваженого представника до суду не забезпечила, про причини неявки суду не сповістила, про дату та час судового засідання повідомлена належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. Письмового відношення ЗАТ «Скломонтаж» до заявленого позову до суду не надходило, вимоги ухвали про витребування доказів ЗАТ «Скломонтаж» не виконано.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника Позивача, представника Відповідача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області,

В С Т А Н О В И В:

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, 23 лютого 2015 року звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах.

Листом № 1521/03 від 28 травня 2015 року Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську повідомило ОСОБА_3 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Вважаючи такі дії Відповідача неправомірними, Позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом про визнання дій неправомірними та зобовязання Відповідача призначити Позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

В той же час, в частині 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України законодавцем закріплено загальні критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені та є усталеними у практиці європейських країн. Субєкти владних повноважень повинні враховувати ці критерії-принципи, приймаючи рішення, вчиняючи дії, чи допускаючись бездіяльності.

Таким чином, завданням адміністративного суду є перевірка правомірності (легальності) рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень з огляду на чіткі критерії, які зазначені у частині 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

До того ж, відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закріплений статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принцип законності кореспондує положенню частини 2 статті 19 Конституції України, відповідно до вимог якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

«На підставі» означає, що субєкт владних повноважень: 1) повинен бути утвореним у порядку, визначеному Конституцією та законами України; 2) зобовязаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

«У межах повноважень» означає, що субєкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх. Під встановленими законом повноваженнями прийнято розуміти як ті, на наявність яких прямо вказує закон, так і повноваження, які є необхідними для реалізації субєктом владних повноважень своїх функцій (завдань).

«У спосіб» означає, що субєкт владних повноважень зобовязаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Іншими словами, при виконанні поставлених перед адміністративним судочинством завдань адміністративний суд перевіряє законність та обґрунтованість реалізації органом публічної адміністрації, його посадовою чи службовою особою компетенції (наданих законом повноважень). Критеріями такої перевірки є: відповідність оскаржуваного акта приписам, що встановлені у законі; дотримання органом меж повноважень, наданих йому законом; дослідження органом передбачених у законі обставин, що є підставою прийняття акта; збереження чинності законом, на основі якого прийнято акт; відсутність спотворення змісту закону, що покладений в основу рішення; додержання правил, строків, форми та процедури прийняття акта.

Як випливає зі змісту листа Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську № 1521/03 від 28 травня 2015 року (а.с. 12-13), підставою для відмови Позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 став висновок Відповідача про непредставлення Позивачем пільгової довідки встановленої форми із ЗАТ Скломонтаж«, де він працював з 01.04.1981 р. по 03.05.1994 р. слюсарем-трубопровідником (з 01.11.1987 р. монтажником технологічних трубопроводів), з 02.09.1996 р. по 30.11.2000 р електрозварником.

Отже, Позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з підстав відсутності уточнюючої довідки про підтвердження стажу роботи на пільгових умовах за списком № 1.

Порядок призначення пенсій за віком на пільгових умовах визначено статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до пункту а) частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Як встановлено Судом зі змісту записів в трудовій книжці ОСОБА_3 (а.с. 9-11), з 01.04.1981 року Позивач працював в Київському МУ «Союзскломонтаж» на посаді слюсаря трубопровідника.

Крім того, в трудовій книжці Позивача на сторінках 4-5 міститься запис про те, що час роботи з 29.08.1985 р. по 24.12.1986 р. не зараховується в загальний і безперервний трудовий стаж (а.с. 10).

З 01.11.1987 року по 03.05.1994 року Позивач працював в Київському МУ «Союзскломонтаж» на посаді монтажника технологічних трубопроводів 3 розряду.

З 02.09.1996 року по 30 листопада 2000 року ОСОБА_3 працював в Київському ЗАТ «Скломонтаж» (правонаступник Київському МУ «Союзскломонтаж») на посаді електрозварювальника 5 розряду.

Посаду електрозварювальника та монтажника технологічних трубопроводів передбачено Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 р. N 442 затверджено Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у сфері реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоровя України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку проведення атестації дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року, 25 листопада 2014 року (справи №№ 21-183а13, 21-519а14 відповідно), від 14 квітня 2015 року (справа № 21-383а14).

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що Позивачем не надано Відповідачу уточнюючих довідок про підтвердження стажу роботи на пільгових умовах за списком № 1 в ЗАТ «Скломонтаж», і вказаних довідок не було надано Третьою особою на запит Суду, Суд не вбачає на даний час підстав для зобовязання Відповідача призначити Позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

Суд також звертає увагу на те, що трудова книжка є документом, який підтверджує період роботи та відповідні посади, які займала особа.

В той же час, у відповідності до вимог чинного законодавства України підставою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 є не лише сам факт та відповідний строк роботи на посадах, які входять до Списку № 1 (що Відповідач має змогу встановити із записів в трудовій книжці особи, яка звернулася із заявою про призначення пенсії), але і наявність проведеної атестації відповідного робочого місця.

За умови відсутності запису в трудовій книжці про атестацію відповідного робочого місця такі обставини повинні підтверджуватися відповідними документами (уточнюючими довідками встановленої форми тощо).

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, Суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного,керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 99, 100, 158-163 та 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області.

Суддя Домбровська Г.В.