Справа № 760/22032/15-а
Суддя: Кицюк В. С.
Дата ухвалення: 2016-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2016 року Солом'янський районний суд міста Києва

у складі судді Кицюк В.С.,

за участю секретаря Піддубняк І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Солом`янському районі м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2015 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним адміністративним позовом з вимогою визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови позивачу в перерахунку пенсії та зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити відповідачу пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» в розмірі 90 відсотків від розміру заробітної плати, включаючи суми матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, здійснення індексації, починаючи з 15 червня 2015 року.

Свої вимоги аргументував посиланням на ст. ст. 33, 35, 37 Закону України «Про державну службу», ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці», ст. 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також практику Верховного суду України, зокрема постанови від 14.05.2013 у справі №21-125а13 та від 28.05.2013 у справі №21-97а13 (а.с.3-6)

Сторони в судове засідання своїх представників не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином (а.с.18-20)

В той же час, представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.35, 49), представник відповідача, хоча і подав заперечення із зауваженням про те, що просить не проводити судовий розгляд справи за його відсутності, проте за умови належного повідомлення в суд не з`явився (а.с.21-23, 38-39, 48)

З наявних в матеріалах справи заперечень відповідача проти позову вбачаться, що на думку відповідача, матеріальна допомога на оздоровлення та допомога на вирішення соціально - побутових питань не є складовими заробітної плати, а відтак не враховуються при призначені пенсії державним службовцям. Також посилається на Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» і стверджує, що пенсія індексації не підлягає. Втретє, наполягає на тому, що стосовно періоду, з якого необхідно в разі задоволення позову здійснити перерахунок та виплату пенсії слід застосовувати ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.21-23)

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено і не заперечується сторонами, що позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Солом`янському районі м. Києва та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з 01 липня 2009 року (а.с.9, 12, 21)

27.11.2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії по заробітку з урахуванням матеріальної допомоги та включення до складу заробітної плати матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань, здійснення індексації пенсії.

Листом від 14.12.2015 року №15268/01/3-928 пенсійним органом відмовлено позивачу у перерахунку з тих підстав, що матеріальна допомога на оздоровлення та вирішення соціально - побутових питань не є складовими заробітної плати, а є одноразовими виплатами, а відтак не враховуються при призначені пенсії державним службовцям (а.с.13)

Так, за змістом статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII від 16.12.93 року (надалі Закон №3723-XII; у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року №108/95ВР (далі - Закон №108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону №3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань та грошова винагорода за сумлінну безперервну працю входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Наведене дає підстави вважати, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Згідно довідки Державної служби статистики України від 24.11.2015 року №19.1-27/243-15 на всі виплати, серед яких матеріальна допомога та винагорода державного службовця за безперервний стаж роботи, нараховано страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 - єдиний внесок на державне соціальне страхування (а.с.10-11)

Отже, суд вважає такими, що ґрунтуються на вимогах закону доводи позивача та його представника про необхідність врахування при перерахунку його пенсії сум матеріальної допомоги на оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати. Однак, суд не погоджується з розміром пенсії в 90 відсотків від суми його заробітної плати, оскільки як вже зазначалося раніше, відповідно до положень ст. 37 Закону №3723-XII у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати. А тому, саме такий розмір пенсії повинен бути встановлений позивачу.

Щодо твердження відповідача про те, що матеріальна допомога не підлягає індексації відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», то суд ці доводи до уваги не бере та акцентує увагу відповідача на тому, що предметом даного позову є не індексація матеріальної допомоги, а врахування індексації заробітної плати в сумі 610,75 грн., з якої було нараховано страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що також прямо передбачено статтею 2 зазначеного закону (оплата праці є об`єктом індексації), на яку, до речі, посилається і сам відповідач в своїх запереченнях (а.с.11, 22)

Аналогічна правова позиція узгоджується з практикою ВАСУ, викладеною в ухвалі від 12.02.14 у справі №К/800/34455/13 та практикою ВСУ, викладеною в постановах від 28.05.2013 у справі №21-97а13 та від 04.03.2014 у справі №21-3а14, що згідно ст. 244-2 КАС України не може бути залишено поза увагою суду при розгляді зазначеного адміністративного позову.

Щодо періоду за який підлягає перерахунок пенсії, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 2 ст. 99 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява подана 15.12.2015 року, про що свідчить відтиск штампу в правому куті адміністративного позову, а відтак з урахуванням встановленого статтею 99 КАС України строку, пенсія підлягає перерахунку починаючи з 15.06.2015 року.

Так суд погоджується із доводами позивача щодо незастосування в даному випадку положень ч.4 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» як на тому наполягав представник відповідача в письмових запереченнях, оскільки положення даної статті стосуються моменту виникнення права на підвищення пенсії, яке у позивача виникло не в момент звернення до відповідача із відповідною заявою про перерахунок пенсії, а безпосередньо в момент призначення пенсії з 01.07.2009 року та не було реалізовано внаслідок бездіяльності відповідача, яку суд визнає протиправною за викладених вище підстав.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 6 17, 18, 99, 104-106, 158-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Солом`янському районі м. Києва щодо відмови ОСОБА_2 у перерахунку пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, соціально-побутові питання, індексації заробітної плати, - неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Солом`янському районі м. Києва здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії, призначеної їй відповідно до Закону України «Про державну службу», виходячи з розміру заробітної плати з врахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення і соціально-побутові питання, індексації заробітної плати, а також інші показники, які включені в довідку Державної служби статистики України від 24.11.2015 року №19.1-27/243-15, на які нараховано страхові внески на загальнообов`язкове держане пенсійне страхування, а з 01.01.2011 - єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхуванняпочинаючи з 15.06.2015 року.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 10 днів з моменту отримання копії постанови.

Суддя: В.С.Кицюк