Справа № 822/3128/14
Суддя: Кравцов О.В.
Дата ухвалення: 2016-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2016 року м. Київ К/800/54140/14

головуючого Кравцова О.В.,

суддів Єрьоміна А.В.,

Черпіцької Л.Т.,

секретар судового засідання Вищого адміністративного

суду України Корінець Ю.О.,

секретар судового засідання Хмельницького

міськрайонного суду Норчук Р.В.,

за участю:

представника позивача Янчука О.С.,

представника Хмельницької міської ради Демчук Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції касаційну скаргу Хмельницької міської ради на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 7 жовтня 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальності «Муніципальна телерадіокомпанія «Контакт» до Реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції, третя особа - Хмельницька міська рада, про скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальності «Муніципальна телерадіокомпанія «Контакт» (надалі - позивач, Товариство) звернулося до суду з позовною заявою до Реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції (надалі - відповідач, Реєстраційна служба), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Хмельницька міська рада (надалі - Рада, третя особа), в якій просило:

визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області від 18 березня 2014 року про державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення загальною площею 1323,0 кв.м., що знаходяться за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, вулиця Проскурівського підпілля (вул. Котовського) будинок 34, за третьою особою;

зобов'язати Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області прийняти рішення, яким внести запис до державного реєстру прав про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно за Хмельницькою міською радою.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 серпня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 7 жовтня 2014 року рішення першої інстанції скасовано. Прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області від 18 березня 2014 року про реєстрацію права власності за Радою на нежитлове приміщення загальною площею 1323,0 кв.м., що знаходяться за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, вулиця Проскурівського підпілля (вул. Котовського) будинок 34.

Зобов'язано Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області протягом місяця з дня отримання копії цієї постанови подати до Вінницького апеляційного адміністративного суду звіт про виконання постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 7 жовтня 2014 року.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, третя особа звернулась до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просила скасувати постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 7 жовтня 2014 року, залишивши в силі рішення першої інстанції.

Товариство надіслало до суду заперечення на касаційну скаргу, в яких просило скаргу залишити без задоволення, а рішення апеляційної інстанції - без змін.

Заслухавши доповідь судді, представників позивача та третьої особи, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

Враховуючи вищенаведені норми, колегія суддів здійснює перегляд оскаржуваного судового рішення в межах касаційної скарги - в частині задоволених позовних вимог.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 14 листопада 2012 року державним реєстратором Хмельницького бюро технічної інвентаризації Стешіною Т.М., на підставі рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 8 листопада 2012 року № 953 та на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САЕ № 603766 від 14 листопада 2012 року, виданого управлінням житлово - комунального господарства виконавчого комітету Хмельницької міської ради, зареєстровано право власності за територіальною громадою м. Хмельницького в особі Хмельницької міської ради на нежитлове приміщення загальною площею 1323 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Хмельницький, вулиця Проскурівського підпілля, будинок,34 під реєстраційним номером №38192586 (надалі - Приміщення).

5 лютого 2014 року постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду у справі № 686/1556/13-а визнано протиправним та скасовано рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 8 листопада 2012 року №953 та свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії САЕ№603766 від 14 листопада 2012 року.

Враховуючи прийняття вищенаведеного рішення, позивач звернувся до Реєстраційної служби із заявою для внесення запису про скасування державної реєстрації речових прав на Приміщення.

Розглянувши вищенаведену заяву, державний реєстратор прав встановив, що органом державної реєстрації прав або нотаріусом, до якого звернувся заявник, не проводилась державна реєстрація прав на відповідний об'єкт нерухомого майна.

19 лютого 2014 року прийнято рішення №11037202 про відмову у внесенні запису про скасування державної реєстрації речових прав на об'єкт нерухомого майна з реєстраційним номером № 38192586.

Не погоджуючись із даним рішенням, позивач оскаржив його до суду.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2014 року визнано протиправним та скасовано рішення реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області №11037202 від 19 лютого 2014 року та зобов'язано Реєстраційну службу розглянути заяву ТОВ "Муніципальна телерадіокомпанія "Контакт" про внесення запису до Державного реєстру речових прав нерухомого майна про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, відкритого на об'єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 38192586.

25 червня 2014 року позивач звернувся до Реєстраційної служби з метою повторної подачі заяви щодо скасування запису про реєстрацію права власності на вищевказаний об'єкт за Хмельницькою міською радою.

Державний реєстратор поінформував позивача про те, що він не зможе виконати постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2014 року, оскільки на підставі заяви Хмельницької міської ради та згідно наданого Хмельницькою міською радою свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САЕ № 603766 від 14 листопада 2012 року, виданого управлінням житлово - комунального господарства виконавчого комітету Хмельницької міської ради, державним реєстратором 18 березня 2014 року, прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким зареєстровано право власності за територіальною громадою м. Хмельницького в особі Хмельницької міської ради Приміщення.

Не погоджуючись із рішенням державного реєстратора від 18 березня 2014 року, Товариство звернулось до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, вказав, що відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», заборонена.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення першої інстанції та задовольняючи частково позовні вимоги, зазначив, що оскаржуване рішення є неправомірним, оскільки реєстратор здійснив реєстрацію права за свідоцтвом про право власності, яке було скасоване у судовому порядку.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень на момент виникнення спірних відносин (18 березня 2014 року) регулював Закон України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції від 1 січня 2014 року (надалі - Закон № 1952-IV).

Частиною першою статті 1 Закону № 1952-IV передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 4 Закону № 1952-IV обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема, право власності на нерухоме майно.

З матеріалів справи вбачається що оскаржуване рішення стосується саме реєстрації права власності.

Частиною першою статті 19 Закону № 1952-IV встановлено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону та свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для прийняття оскаржуваного рішення державним реєстратором стало свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії САЕ № 603766 від 14 листопада 2012 року, яке, на момент прийняття оскаржуваного рішення, було скасовано в судовому порядку.

Пунктом 1 частини другої статті 9 Закону № 1952-IV встановлено, що державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Отже, перед здійсненням реєстрації прав, державний реєстратор повинен перевірити їх наявність на момент здійснення даної реєстраційної дії.

Частиною першою статті 316 Цивільного кодексу України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною першою статті 17 Закону № 1952-IV передбачено, що свідоцтво про право власності нерухоме майно підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно.

Отже, колегія суддів погоджується із висновком суду апеляційної інстанції, що оскаржуване рішення є безпідставним та підлягає скасуванню, оскільки на момент його прийняття документ, що підтверджував права власності заявника на Приміщення, був скасований в судовому порядку.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішенням державного реєстратора Реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області від 18 березня 2014 року про державну реєстрацію права власності на Приміщення були порушені права Товариства, оскільки позивач звертався до відповідача ще до прийняття оскаржуваного рішення, зокрема із заявою про скасування державної реєстрації прав на підставі постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 5 лютого 2014 року. Отже, відповідач був обізнаний про дане судове рішення і про факт скасування правовстановлюючого документа.

Також необхідно зазначити, що постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2014 року було зобов'язано Реєстраційну службу розглянути заяву Товариства про внесення запису до Державного реєстру речових прав нерухомого майна про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, відкритого на об'єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 38192586.Проте, дане судове рішення відповідачем виконано не було.

Таким чином, керуючись частиною першою статті 224 КАС України, колегія суддів зазначає, що рішення суду апеляційної інстанції є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами процесуального та матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними.

Керуючись статтями 221, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Хмельницької міської ради залишити без задоволення, а постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 7 жовтня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі Верховним Судом України може бути подана з підстав, в порядку та у строки, що встановлені статтями 236-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді