Справа № П/811/123/16
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2016-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

31 травня 2016 рокусправа № П/811/123/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Добродняк І.Ю ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: Шелепової Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Кіровоградської митниці Державної фіскальної служби України

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 березня 2016 року у справі №П/811/123/16 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кадіум-Імпорт» до Кіровоградської митниці Державної фіскальної служби України, Головного управління Державного казначейства України у Кіровоградській області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Кадіум-Імпорт» звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати протиправною бездіяльність Кіровоградської митниці ДФС щодо відмови ухвалення висновку про повернення надмірно сплачених митних платежів та зобовязати Митницю підготувати висновок про повернення з Державного бюджету України надмірно сплачених до бюджету митних платежів. В обґрунтуванні заявлених вимог Товариство посилалось на те, що Митниця самостійно визначила митну вартість товарів, які поставлялись за зовнішньоекономічним контрактом на адресу позивача. З огляду на прийняте Митницею рішення, позивач був змушений здійснити митне оформлення за митною вартістю, яка визначена Митницею, що призвело до сплати митних платежів у більшому розмірі. В подальшому, рішення Митниці про коригування митної вартості було скасовано у судовому порядку, у звязку з чим позивач звернувся до Митниці з заявою про повернення надміру сплачених платежів, але у цьому йому було відмовлено.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 березня 2016 року позов задоволено частково, а саме: визнано протиправним та скасовано рішення Кіровоградської митниці ДФС від 22 липня 2015 року, яким товариству з обмеженою відповідальністю «Кадіум-Імпорт» відмовлено у задоволенні заяви про повернення надмірно сплаченого податку на додану вартість та зобовязано Кіровоградську митницю ДФС повторно розглянути заяву Товариства про повернення надмірно сплаченого податку на додану вартість від 19 червня 2015 року.

Постанова суду фактично мотивована встановленими обставинами справи, які свідчать про необґрунтованість рішення Митниці, оскільки митним органом не зясовано усіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення.

Не погодившись з постановою суду, Кіровоградська митниця ДФС подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне зясування обставин справи, просить постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що заявлені позивачем до повернення суми неможливо визнати надмірно сплаченими митними платежами, оскільки Товариством самостійно, у відкоригованій митній декларації, визначені суми грошових зобовязань, які і були добровільно останнім сплачені до бюджету. Крім цього, заявник апеляційної скарги вказує на те, що в іншій справі, скасовуючи рішення Митниці про коригування митної вартості, суд не зобовязував Митницю визнати заявлені декларантом митну вартість товару, що також свідчить про відсутність правових підстав для висновку про те, що перераховані позивачем до бюджету митні платежі є

надмірно сплаченими. Також, Митниця вказує на те, що задовольнивши позов у такий спосіб, суд першої інстанції фактично втрутився у дискреційні повноваження митного органу, оскільки у спірному випадку Митниця, у межах наданих повноважень, прийняла з кількох юридично допустимих рішень, рішення, яке вона вважали доцільним за вказаних обставин.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 24 липня 2013 року між ТОВ «КАДІУМ-ІМПОРТ» (Покупець) та акціонерним товариством закритого типу «Гап-ТУРКМЕН» (Продавець) укладено зовнішньоекономічний договір № Б-012475, зареєстрований в Державній товарно-сировинній біржі Туркменістану за №ЭКС-294970 від 03.08.2013 року.

04 вересня 2013 року при здійсненні поставки в межах вказаного договору, декларантом ТОВ «КАДІУМ-ІМПОРТ» до Кіровоградської митниці Міндоходів була подана митна декларація №901050000/2013/007566 від 04.09.2013 року, в якій митна вартість товару визначена за основним методом за ціною зовнішньоекономічного контракту.

Під час митного оформлення товару Митницею було прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №901000003/2013/000200/2 від 06.09.2013 року та складено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №901050000/2013/00201 від 06.09.2013 року.

Внаслідок коригування митної вартості задекларована митна вартість товару була змінена у сторону збільшення, внаслідок чого сума нарахованого податку на додану вартість (20% від митної вартості товару) була збільшена на суму 130692,78грн.

Декларант не погодився з рішенням про коригування заявленої митної вартості товарів і звернувся до митного органу з заявою про випуск товарів у вільний обіг шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України.

В зв'язку з цим, у відповідності до ч. 7 ст. 55 МК України, розмитнення вказаного товару була здійснене через процедуру надання фінансової гарантії у формі сплати різниці між сумою митних платежів, обчислених згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчислених згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом.

Товар випущено у вільний обіг України за відкоригованою митною декларацією №901050000/4 від 11.09.2013 року.

Гарантійні зобов'язання сплачені ТОВ «КАДІУМ-ІМПОРТ» за відкоригованою митною декларацією склали 130692,78 грн.

Не погоджуючись з рішенням Митниці про коригування митної вартості ТОВ «КАДІУМ-ІМПОРТ» звернулося з відповідним позовом до суду.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2014 року у адміністративній справі №П/811/17/14, яку залишено без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.04.2015р., визнано протиправним та скасовано рішення Кіровоградської митниці Міндоходів №901000003/2013/000200/2 від 06.09.2013 року про коригування митної вартості товару.

19.06.2015р. ТОВ «КАДІУМ-ІМПОРТ» звернулося з заявою до Кіровоградської митниці ДФС про повернення митних платежів, надмірно сплачених з бюджету. Заява мотивована встановленими судовими рішеннями обставинами, які свідчать про неправомірність рішення Митниці про коригування митної вартості товару, що призвело до надмірної сплати до бюджету податку на додану вартість на загальну суму 130692,78грн.

Листом від 22.07.2015р. «Щодо повернення коштів» Кіровоградська митниця ДФС повідомила про відсутність підстав для задоволення заяви з огляду на те, що рішеннями судів, якими визнано неправомірним рішення про коригування митної вартості, не було зобовязано Митницю визнати заявлену декларантом митну вартість, у звязку з чим відсутні підстави вважати перераховані до Держбюджету кошти як надміру сплачені. Крім цього, Митниця зазначили, що митним органом здійснюються заходи щодо зясування обставин, які необхідні для вирішення порушеного у заяві питання, а саме зясовується чи включалися Товариством суми податку на додану вартість до податкової звітності з метою подальшого отримання відшкодування чи зарахування до податкового кредиту за оформленою митною декларацією від 11.09.2013р.

Не погоджуючись з діями відповідача під час вирішення питання щодо повернення з бюджету надмірно сплачених коштів, позивач звернувся з позовом до суду.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами, суд першої інстанції правильно виходив з того, що встановлені судами у справі №П/811/17/14 обставини, вказують на надмірну сплату позивачем до бюджету податку на додану вартість, оскільки саме прийняття митним органом неправомірного рішення стало підставою для сплати позивачем митних платежів, у спірному випадку податку на додану вартість, у більшому розмірі. Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що суди не зобовязували Митницю визнати заявлену декларантом митну вартість, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки сам факт визнання неправомірним рішення про коригування митної вартості, яке стало підставою для подання позивачем відкоригованої митної декларації з метою випуску товару у вільний обіг, в якій митна зазначена на підставі рішення митного органу про коригування митної вартості, свідчить про те, що декларантом сплачено митні платежі у більшому розмірі, як різниця між сумою, що визначена декларантом та сумою, що визначена Митницею. При цьому, колегія суддів враховує, що після визнання неправомірним та скасування рішення про коригування митної вартості, Митницею не було прийнято іншого рішення щодо вартості товару, який надійшов позивачу в межах зовнішньоекономічного контракту від 24 липня 2013 року.

Таким чином, сплачений позивачем до бюджету податок на додану вартість у розмірі 130692,78грн., з урахуванням встановлених обставин справи та у розумінні ст.301 Митного кодексу України, пп.14.1.115 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, є надміру сплаченими платежами.

Порядок повернення надміру сплачених платежів визначається Порядком повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого наказом Державної митної служби України від 20.07.2007р. №618 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п.1-4 Розділу ІІІ Порядку для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, платником податків до загального відділу митного органу подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером субєкта господарської діяльності або фізичною особою.

Заява, зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником (заступником керівника) митного органу разом з пакетом документів передається до Відділу для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум.

Відділ перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати.

Для підготовки висновку про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи (далі Висновок про повернення), керівництвом Відділу за потреби ініціюється проведення перевірки в митному органі щодо правильності митного оформлення із залученням відповідних підрозділів митного органу.

Згідно із п.11 Розділу ІІІ Порядку за відсутності підстав для повернення коштів у встановленому порядку готується та надсилається заявнику письмова обґрунтована відповідь.

Отже, за результатами розгляду заяви митний орган приймає одне з таких рішень: про наявність підстав для повернення помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів чи про відсутність підстав для повернення коштів.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що лист Митниці від 22.07.2015р., яким вказано на відсутність підстав для повернення коштів, за своєю юридичною суттю є рішенням митного органу, у звязку з чим суд першої інстанції правильно надав правову оцінку не діям відповідача, як про те зазначено у позові, а саме прийнятому відповідачем рішенню з приводу заяви позивача про повернення надмірно сплачених коштів.

Суд першої інстанції, встановивши обставини, які свідчать про те, що сплачений позивачем податок на додану вартість у сумі 405191,58грн. (з урахуванням 130692,78грн.) включено до податкового кредиту декларації з податку на додану вартість за вересень 2013 року, обґрунтовано погодився з позицією Митниці про те, що вказані обставини (можливе бюджетне відшкодування або зарахування сум податкового кредиту в рахунок зменшення податкових зобовязань з ПДВ наступних податкових періодів) підлягають дослідженню з метою запобігання випадків подвійного повернення ПДВ з бюджету.

В той же час, визнавши обґрунтованою таку позицію Митниці, суд першої інстанції правильно звернув увагу на те, що рішення Митниці не містить інформації щодо вказаного питання, а саме результатів дослідження отриманої інформації від ДПІ, враховуючи направлення податковій службі запитів, про що зазначено в рішення відповідача від 22.07.2015р. З цього приводу, суд першої інстанції вірно зазначив, що за таких обставин рішення митного органу не можливо визнати обґрунтованим, оскільки Митницею не зясовано обставини, що мають значення для прийняття рішення.

Вказані обставини стали обґрунтованою підставою для часткового задоволення позову у такий спосіб, як визнання протиправним та скасування рішення Митниці від 22.07.2015р. та зобовязання Митницю повторно розглянути заяву позивача про повернення надмірно сплаченого податку на додану вартість.

Посилання Митниці на те, що задовольнивши позов у такий спосіб, суд першої інстанції фактично втрутився у дискреційні повноваження митного органу, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки скасувавши рішення митного органу, як необґрунтоване, суд першої інстанції не зобовязав Митницю прийняте лише єдине конкретне рішення з приводу поданої позивачем заяви, а зазначив про необхідність повторного розгляду заяви за результатами якого Митниця і має прийняти рішення, враховуючи свої дискреційні повноваження.

З огляду на викладені обставини справи. суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції в достатньому обсязі встановлено обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у звязку з чим підстав для його скасування, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1, ст.198, ст.200, ст.ст.205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Кіровоградської митниці Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 березня 2016 року у справі №П/811/123/16 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, передбаченому статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

(Повний текст ухвали виготовлено 01.06.2016 р.)

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська