Справа № 802/234/16-а
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2016-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/234/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Віятик Н.В.

Суддя-доповідач: Білоус О.В.

01 червня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білоуса О.В.

суддів: Совгири Д. І. Курка О. П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Марцісь Ю.А.,

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - Черпіяк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 01 квітня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №1852-17 від 20 жовтня 2015 року.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 01 квітня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Вінницькій області №1852-17 від 20.10.2015 року, яким нараховано позивачу суму податкового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб у розмірі 25000,00 грн.

Не погодившись із вказаним, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове про відмову в задоволенні адміністративного позову.

В судовому засіданні представник відповідача (апелянта) вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та за обставин, викладених в ній просив її задоволити, а рішення суду першої інстанції скасувати, ухваливши нове про відмову в задоволенні позовних вимог позивача.

Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечила, та вважаючи рішення суду першої інстанції таким, що прийнято з дотриманням всіх норм матеріального та процесуального права, просила залишити його в силі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача та представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1, позивачу належить автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель ML 550, тип універсал-B, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, колір білий, 2009 року випуску, з об'ємом двигуна 5461 куб.см.

Датою первинної реєстрації є 29 жовтня 2010 року.

Судом встановлено, що на виконання статті 267 розділу XII Податкового кодексу України, з метою недопущення втрат бюджету та повного залучення до сплати транспортного податку власників легкових автомобілів з об'ємом циліндрів двигуна понад 3000 см. куб., які використовувалися до 5 років та згідно інформації, яка надана управлінням ДАІ УМВС України у Вінницькій області від 03 липня 2015 року №9/8214, Вінницькою ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області прийнято податкове повідомлення-рішення №849-17 від 11 червня 2015 року, яким ОСОБА_4 нараховано суму податкового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб у розмірі 25000,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням ОСОБА_4 було подано до ГУ ДФС у Вінницькій області скаргу на податкове повідомлення-рішення №849-17 від 11 червня 2015 року.

За результатами розгляду скарги ГУ ДФС у Вінницькій області було прийнято рішення про розгляд первинної скарги від 20 жовтня 2015 року №560/6/02- 32-10-04, яким було задоволено вказану скаргу частково, а саме суму основного платежу зменшено на суму 4166,67 грн. в решті залишено без змін.

На виконання вищезазначеного рішення про розгляд первинної скарги Вінницькою ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області 20 жовтня 2015 року прийнято податкове повідомлення-рішення № 1852-17 яким визначено позивачу суму податкового зобов'язання в сумі 20833,33 грн.

Не погоджуючись з даним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернулась з цим позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що порушені права позивача слід захистити шляхом визнання протиправним та скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення №1852-17 від 20 жовтня 2015 року.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Підпунктом 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України (надалі за текстом - «ПК України») визначено, що платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 названої статті ПК України (тут та надалі норми у редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

За змістом пункту 267.3 статті 267 ПК України базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Згідно пункту 267.4 статті 267 ПК України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000,00 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Пунктом 267.5 статті 267 ПК України установлено, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Відповідно до підпунктів 267.6.1 та 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 ПК України обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку. Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Підпунктом 267.6.3 пункту 267.6 статті 267 ПК України на органи внутрішніх справ покладено обов'язок до 1 квітня 2015 року подати контролюючим органам за місцем реєстрації об'єкта оподаткування відомості, необхідні для розрахунку податку, а з 1 квітня 2015 року подавати такі відомості у 10-денний строк після закінчення календарного місяця.

Транспортний податок було запроваджено Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 року № 71-VIII, який набув чинності з 01.01.2015 р.

В силу положень ст. 10 ПК України транспортний податок належить до місцевих податків.

Відповідно до пункту 12.3 статті 12 ПК України сільські, селищні, міські ради та ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 названої статті ПК України визначено, що рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

За приписами пункту 12.5 ст. 12 ПК України офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті.

Із наведеного випливає, що транспортний податок підлягав би нарахуванню та сплаті позивачем у 2015 році за умови прийняття та оприлюднення органом місцевого самоврядування відповідного рішення до 15 липня 2014 року.

В розрізі здійсненого аналізу норм чинного законодавства, судова колегія апеляційної інстанції також дійшла висновку, що оскільки у відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 роком випуску автомобіля марки MERCEDES-BENZ, який належить ОСОБА_4, є 2009 рік останній не є об'єктом оподаткування транспортним податком, оскільки розрахунок використання легкового автмобіля протягом 5 років повинен здійснюватись з часу випуску, а не з часу володіння таким автомобілем.

Аналогічна правова позиція також висвітлена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 19 квітня 2016 року у справі № К/800/2667/16.

Відповідно ж до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з статтею 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 01 квітня 2016 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 01 квітня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 06 червня 2016 року.

Головуючий Білоус О.В.

Судді Совгира Д. І. Курко О. П.