Справа № 522/5048/16-а
Суддя: Домусчі Л. В.
Дата ухвалення: 2016-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/417/16
Справа № 522/5048/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2016 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

при секретарі Шевчик В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, Головного державного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 24.03.2016 року звернувся до суду з позовом до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області і, Головного державного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування ОСОБА_2, за яким просить визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення №153 від 26.02.2016 року Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 96 КУпАП, та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500, 00 грн, та просить поновити строк на оскарження постанови (а.с. 2-5).

В обґрунтування позову зазначила, що постановою № 153 по справі про адміністративне правопорушення Департаменту Державної Архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Державної Архітектурно-будівельної інспекції України від 26.02.2016 року її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п.17 ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500, 00 грн. Проте, позивачка вважає, що зазначена постанова прийнята з порушенням чинного законодавства України, а тому є протиправною та підлягає скасуванню.

Зокрема, у акті перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 18.02.2016 року, складеного головним державним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування ОСОБА_2, зазначено, що під час виконання будівельних робіт з реконструкції квартири з улаштуванням балкону в багатоквартирному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_1 не забезпечувався технічний нагляд на обєкті будівництва з 19.10.2014 року по 30.06.2015 року, що є порушенням ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність». Проте, як зазначає позивачка, 14.04.2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений договір підряду, відповідно до умов якого останній здійснював технічний нагляд за виконанням будівельно-монтажних робіт з реконструкції квартири з улаштування балкону з 17.04.2014 року по 07.09.2015 року. Тому, технічний нагляд здійснювався під час всього процесу будівництва. Крім цього, відповідачем були порушені вимоги п. 17 Порядку № 533, зокрема, у приписі про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 18.02.2016 року не вказано, які саме заходи щодо усунення перешкод має виконати ОСОБА_1 Також, в порушення вимог ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення від 18.02.2016 року не зазначено відомості про особу, як притягається до адміністративної відповідальності, а також відсутня інформація, яка стала відома відповідачам під час проведення перевірки. Крім цього, при складенні протоколу позивачці не було розяснено її права, передбачені ст. 268 КУпАП, а саме право на отримання правової допомоги. Позивачка також зазначає, що у постанові, що оскаржується, в порушення вимог ст. 283 КУпАП відповідачами не в повному обсязі зазначені відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Про розгляд справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 стало відомо 26.02.2016 року в 11.30 год., тобто у день розгляду та прийняття постанови, що оскаржується, а отже не була належним чином сповіщена про час та місце розгляду справи, у звязку з чим позивач не мала можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАп, зокрема, правом бути присутньою при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а також правом надавати пояснення та подавати докази. Так як копію постанови позивачка отримала по пошті, вона не мала можливості її оскаржити у передбачений законом строк.

Тому, позивачка вважає, що постанова № 153 від 26.02.2016 року по справі про адміністративне правопорушення прийнята з порушенням чинного законодавства України, адже є протиправною та підлягає скасуванню, у звязку з чим звернулася до суду з відповідним позовом.

Представник позивача ОСОБА_4 (діє на підставі довіреності від 23.03.2016 року) у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Жодних клопотань суду не заявляв.

Відповідно до ст.128 КАС України суд вважає за можливе розглянути адміністративну справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, надані суду докази в сукупності, суд вважає поданий адміністративний позов обґрунтованим, доведеним, а вимоги по ньому такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 05.03.2013 року квартира за адресою: АДРЕСА_2 належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.

03.12.2014 року було зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт, а саме: реконструкцію квартири з улаштуванням балкону розмірами 1,50х5,30 м. в багатоквартирному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2.

18.02.2016 року Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області на підставі наказу Держархбудінспекції України від 08.09.2015 року №976 та направлення від 2016 року проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з реконструкції квартири з улаштування балкону в багатоквартирному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_3, про що складено акт перевірки від 18.02.2016р. (а.с.7).

Того ж дня, головним державним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування ОСОБА_2 було складено припис від 18.02.2016р. про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил(а.с.8), за яким була поставлена вимога усунути порушення містобудівного законодавства у термін до 18.03.2016 року.

18.02.2016 року складено протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 9-10), згідно якого було зазначено, що за результатами позапланової перевірки встановлено, що згідно з п. 4 «інформація про відповідальну особу-інженера технічного нагляду» зазначено ОСОБА_3В, на підставі договору підряду від 17.06.2014 року, відповідно до якого технічний нагляд на обєкті будівництва здійснювався з 17.04.2014 року по 18.04.2014 року. Згідно відомостей у декларації у п. 12 інформація про обєкт» зазначено дату закінчення будівництва 30.06.2015 року. Враховуючи вище викладене, громадянкою ОСОБА_1 не забезпечувався технічний нагляд на обєкті будівництва з 19.04.2014 року по 30.06.2015 року, що є порушенням ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність» та Порядок здійснення технічного нагляду під час будівництва обєкта архітектури затверджений постаново Кабінету Міністрів України № 903 від 11.07.2007 року. Крім цього зазначено, що відповідальність за зазначені правопорушення передбачена ч. 17 ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка не підписувала жоден з вище зазначених документів.

З пояснень представника позивача та матеріалів справи вбачається, що акт, припис та протокол про адміністративне правопорушення від 18.02.2016 року були направлені позивачу поштою 18.02.2016 року, тобто складені за відсутності позивача. Зазначені документи були отримані 26.02.2016 року об 11 год. 30 хв., у звязку з чим позивачка була позбавлена можливості зявитись на засідання комісії об 11 год. 00 хв. 26.02.2016 року. Також, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності була винесена без його участі.

26.02.2016 року головним державним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування ОСОБА_2 на підставі акту перевірки від 18.02.2016 року, припису від 18.02.2016 року, протоколу про адміністративне правопорушення від 18.02.2016 року було винесено постанову №153 по справі про адміністративне правопорушення (а.с.6), якою громадянку ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 17 ст. 96 КУАП та накладено на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500, 00 грн.

Як зазначив представник позивачки постанова по справі про адміністративне правопорушення була тримана 12.03.2016 року в 11 год. 45 хв.

Крім цього, судом встановлено, що протокол розглядався за відсутності позивачки.

Правові та організаційні засади здійснення архітектурної діяльності врегульовано Законом України «Про архітектурну діяльність».

Статтею 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» передбачено, що для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури. Державний контроль та нагляд у системі центрального органу виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури здійснює Державна архітектурно-будівельна інспекція України та її територіальні органи.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності врегульовано Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до частин 1, 2 статті 41 Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності визначено Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року № 553.

Пунктами 5, 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок.

Повноваження посадових осіб Держархбудінспекції поширюються на всю територію України.

Державний архітектурно-будівельний контроль на території інших областей здійснюється посадовими особами територіальних органів за рішенням Держархбудінспекції.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції.

Підставами для проведення позапланової перевірки є:

- подання суб'єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об'єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням чи письмової заяви про проведення перевірки щодо дотримання суб'єктом господарювання Ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності;

- необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів;

- виявлення факту самочинного будівництва об'єкта;

- перевірка виконання суб'єктом містобудівної діяльності вимог приписів інспекцій;

- перевірка виконання суб'єктом господарювання вимог інспекції щодо усунення порушень ліцензіатом ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності;

- звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства;

- вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Пунктом 16 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю передбачено, що за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

Згідно із пунктом 17 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Як встановлено судом Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області 18.02.2016 року було складено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил (а.с.8), за яким було поставлено припис усунути порушення містобудівного законодавства у термін до 18.03.2016 року.

Відповідальність юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (суб'єктів містобудування) за правопорушення у сфері містобудівної діяльності визначено Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Згідно із статтею 1 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб'єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Відповідно до ч. 17 ст. 96 КУпАп незабезпечення замовником здійснення технічного нагляду у випадках, коли такий нагляд є обов'язковим згідно з вимогами законодавства, тягне за собою накладення штрафу від чотирьохсот до п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі статтею 11 Закону України «Про архітектурну діяльність» під час будівництва обєкта архітектури здійснюється авторський та технічний нагляд.

Згідно з пунктами 2, Порядку здійснення авторського нагляду під час будівництва обєкта архітектури, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2007 року № 903 «Про авторський та технічний нагляд під час будівництва обєкта архітектури» (далі Порядок № 903), технічний нагляд забезпечує замовник(забудовник) протягом усього періоду будівництва об'єкта з метою здійснення контролю за дотриманням проектних рішень та вимог державних стандартів, будівельних норм і правил, а також контролю за якістю та обсягами робіт, виконаних під час будівництва або зміни (зокрема шляхом знесення) такого об'єкта. Тобто забезпечення здійснення технічного нагляду на об'єкті будівництва обов'язком його замовника (забудовника).

В судовому засіданні представник позивача пояснив, що при прийнятті постанови відповідач ссилається на документи, строк дії яких вже закінчився. Представник позивача вказує, що ним було надано документи, які вони вимагали, проте при прийнятті постанови відповідач все одно зазначає договір підряду, строк дії якого закінчився ще до початку будівництва.

Як зазначається в декларації про початок виконання будівельних робіт технічний нагляд здійснює ОСОБА_3 на підставі договору б/н від 17.06.2014 року. Як вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 17.06.2014 року був укладений договір підряду, відповідно до якого замовник ОСОБА_1 отримує від виконавця, ОСОБА_3 виконання технічного нагляду за веденням монтажно-будівничих робіт реконструкції квартири з будівництвом балкона за адресою АДРЕСА_4. Строк дії договору з 17.06.2014 по 07.09.2015 року.

Таким чином, суд приходить до висновку, що технічний нагляд здійснювався під час всього процесу будівництва, а тому, позивач не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності на підставі ч. 17 ст. 96 КУпАП.

Крім того, згідно припису позивачу був наданий строк для усунення порушень до 18.03.2016 року, проте, як вбачається з матеріалів справи, до відповідальності її притягнуто до 26.02.2016 року, тобто раніше зазначеного строку.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», справи про правопорушення, передбачені цим Законом, розглядаються Державною архітектурно-будівельною інспекцією України та її територіальними органами.

Накладати штраф від імені Державної архітектурно-будівельної інспекції України та її територіальних органів мають право керівник Державної архітектурно-будівельної інспекції України та його заступники, керівники територіальних органів Державної архітектурно-будівельної інспекції України та їх заступники.

Порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, що передбачені Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» врегульовано Порядком накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 року № 244.

Пунктом 2 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності передбачено, що справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності розглядаються Держархбудінспекцією та її територіальними органами.

Накладати штраф від імені інспекцій мають право керівник Держархбудінспекції та його заступники, керівники територіальних органів Держархбудінспекції та їх заступники.

Штрафи накладаються на юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (далі - суб'єкт містобудування) за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Пунктом 4 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності передбачено, що підставою для розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності є відповідний протокол, складений посадовою особою інспекції за результатами перевірки. Разом з протоколом складається припис. Припис складається у двох примірниках. Перший примірник припису вручається під розписку керівнику або уповноваженому представнику суб'єкта містобудування. Другий примірник залишається в матеріалах справи.

Згідно із пунктами 6,7 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, питання про накладення штрафу розглядається в 15-денний строк з дня одержання протоколу про правопорушення. У разі потреби справа може розглядатися за участю представників суб'єкта містобудування, експертів, інших причетних до неї осіб.

Рішення про накладення штрафу оформлюється постановою про накладення на суб'єкта містобудування штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, що є виконавчим документом і підлягає виконанню в установленому законом порядку. У постанові зазначається розмір штрафу.

Згідно оскаржуваної постанови №153 від 26.02.2016 року гр. ОСОБА_1 була визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 17 ст.96 КУпАП., та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500, 00 грн. При цьому, відповідач не надав обґрунтувань чому саме до позивачки, яка є пенсіонеркою, застосовано максимальний розмір санкції не зясувавши її матеріальний стан.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення;прийняте по справі рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, в протоколі про адміністративне правопорушення, а також в постанові по справі про адміністративне правопорушення не повністю зазначені відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 280 КУПАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Тобто, доведення невинуватості не покладається на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, саме особа, яка притягає особу до адміністративної відповідальності повинна довести її винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до вимог ст. 293 КУпАП і роз'яснень, викладених в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 15 "Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення" орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом'якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Разом з тим, виходячи із закріпленого в частині 4 статті 129 Конституції України принципу змагальності і рівності сторін у судочинстві, обов'язок доказування законності застосування адміністративного стягнення при розгляді скарги громадянина в суді покладається на орган (посадову особу), яким винесено оскаржувану постанову.

Суд при розгляді даної категорії адміністративних справ перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та її поважність згідно з вимогами п.3 ч.1 ст. 293 КУпАП.

Враховуючи викладене, є підстави вважати, що всупереч ст. 280 КУпАП, під час винесення постанови від 26.02.2016 року про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 17 ст. 96 КУпАП, відповідачем були зясовані не всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, не враховано, що позивач не був присутній під час перевірки та складання протоколу про адміністративне правопорушення, а також не враховано майновий стан позивача.

З огляду на вище викладене, суд вважає, що вказана оскаржувана постанова була прийнята з порушенням процедури розгляду справи про притягнення осіб до адміністративної відповідальності та без урахуванням обставин, які мають суттєве значення для розгляду справи.

Як вбачається з позову, оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення була винесена 26.02.2016 року. У той же час, адміністративний позов поданий до суду 24.03.2016 року, тобто з пропущенням встановленого законом строку на оскарження постанови.

Відповідно до ч.1 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

ОСОБА_1 втратила право на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення. В той же час, позивачка звернувся до суду з клопотанням про поновлення пропущеного нею строку звернення до суду.

Як вбачається з матеріалів у справі про адміністративне правопорушення, протокол у справі про адміністративне правопорушення складений без участі ОСОБА_1., у встановленому законом порядку та строки їй не вручався, справа про адміністративне правопорушення розглянута за відсутності позивачки. Копію постанови вона отримала поштою 12.03.2016 року, тобто, коли строк на оскарження постанови вже закінчився. Таким чином, ОСОБА_1 не мала можливості своєчасно звернутися до суду з позовом. А тому суд вважає за можливе поновити позивачці пропущений ним строк на звернення до суду з адміністративним позовом

Оцінюючи у сукупності надані докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог щодо скасування постанови Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області №153 від 26.02.2016 року по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.17 ст. 96 КУпАП, та вважає за необхідне задовольнити їх у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 6-14, 17-18, 69-71, 79, 86, 99, 158-163, 167, 171 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, Головного державного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду з адміністративним позовом до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, Головного державного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Визнати незаконною та скасувати постанову Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області №153 від 26.02.2016 року по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 17 ст. 96 КУпАП, та накладено на неї стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500, 00 грн. (вісім тисяч пятсот гривень).

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м. Одеси, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк після отримання постанови суду.

Суддя: Домусчі Л.В.

01.06.2016