Справа № 642/1930/16-а
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2016-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2016 р.Справа № 642/1930/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Катунова В.В.

Суддів: Бершова Г.Є. , Ральченка І.М.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 29.04.2016р. по справі № 642/1930/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради , Харківського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат третя особа Департамент соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації

про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1, звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради, Харківського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, третя особа: Департамент соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, в якому просив:

-визнати протиправними дії відповідачів щодо припинення виплати та не призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк з 24.10.15 по 20.04.2016 р.р. призначеної щомісячної, адресної допомоги, як особі, яка перемістилася з району проведення антитерористичної операції;

-зобов'язати відповідачів призначити йому виплати нарахованої щомісячної адресної допомоги, як особі, яка перемістилася з району проведення антитерористичної операції за період з 24.10.2015 по 27.12.2016 р.р.

Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 29.04.2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального та процесуального права, а саме: ст. ст. 19, 22 Конституції України, ст. ст. 12, 13, п.14 ст. 4 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", п.2, п.3, п.6, п.12 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, затвердженого Постановою КМУ № 505 від 01.10.2014 року, ст. 162 КАС України, що призвело до неправильного вирішення справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник відповідача просить залишити оскаржене судове рішення без змін.

Виходячи з приписів абз. 4 ч. 8 ст. 183-2 КАС України вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, 21.04.2015 Управлінням праці та соціального захисту населення адміністрації Ленінського району Харківської міської ради було взято на облік ОСОБА_1, який проживав та був зареєстрований у місті Донецьк, як тимчасово переміщену особу та на виконання вимог Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» та видано відповідну Довідку № НОМЕР_1 від 21.04.2015 року.

Розпорядженням Управління від 21.04.2015 року № НОМЕР_1 позивачу призначено адресну допомогу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, з 21.04.2015 по 23.10.2015 року у розмірі 1074,00 грн. щомісяця.

5 жовтня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до відповідачів через AT «Ощадбанк» з заявою про подовження даної виплати на новий шестимісячний термін.

Згідно листа відповідача дана заява позивача залишена без розгляду у зв'язку з тим, що останній звернувся за грошовою допомогою достроково 05 жовтня 2015 року, а не 23.10.15 в день спливу терміну попереднього шестимісячного строку виплати грошової допомоги.

28.12.2015p. позивач повторно звернувся з заявою про продовження виплати допомоги.

Відповідно до п. 2 Порядку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 № 505 Управлінням було продовжено виплату грошової допомоги позивачу на період з 28.12.2015 р. по 20.04.2016 р.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції правильно встановив правовідносини між сторонами по справі, застосував відповідні норми матеріального та процесуального права та виходив з наступного.

Призначення щомісячної адресної допомоги переміщеним особам визначається «Порядком надання щомісячної адресної допомоги особам, які перемішуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 р. № 505 (надалі Порядок № 505).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 505, грошова допомога надається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і перемішуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції (далі - особа, яка перемішується), а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Пунктом 3 Порядку № 505 визначено, що для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім'ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому пунктом 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред'являє довідки всіх членів сім'ї про взяття на облік осіб, які переміщуються, строк дії яких продовжено на наступний період».

Механізм видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи визначається "Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. N 509 (надалі Порядок № 509).

Згідно п. 2 Порядку №509 для отримання довідки повнолітня внутрішньо переміщена особа, звертається особисто або через законного представника із заявою про взяття на облік, форму якої затверджує Мінсоцполітики, до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи).

Пунктом 6 Порядку №509 визначено, що у день подання заяви безоплатно видається довідка за формою, наведеною у додатку, яка роздруковується на папері формату А4 і підписується посадовою особою уповноваженого органу та скріплюється печаткою відповідного уповноваженого органу.

Строк дії такої довідки становить шість місяців з дати її видачі.

У разі продовження дії обставин, що визначені в статті 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", строк дії такої довідки може бути продовжений на наступні шість місяців, для чого внутрішньо переміщена особа має повторно звернутися за фактичним місцем свого проживання до уповноваженого органу.

Згідно до п. 7-1 цього Порядку №509 довідка не є дійсною без проставлення на її зворотному боці зазначеної відмітки.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце перебування це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Відповідно доч.8 ст.3 зазначеного Закону документами, до яких вносяться відомості про місце перебування є також і довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Як свідчать матеріали справи та не спростовано доводами апеляційної скарги, розпорядженням Управління від 21.04.2015 року № НОМЕР_1 позивачу призначено адресну допомогу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, з 21.04.2015 по 23.10.2015 року.

05.10.2015 року, тобто до спливу першого строку призначення грошової допомоги, позивач надав до відділення ПАТ «Державний ощадний банк України» документи про призначення допомоги на наступний термін, серед яких була наявна довідка про взяття на облік, строк дії якої закінчувався 20.10.2015 p.

Листом відповідача від 26.10.2016 року, ОСОБА_1 було запропоновано звернутися до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради з метою складання заяви для продовження виплати грошової допомоги та надання відповідного пакету документів, згідно п.3 Порядку № 505.

В подальшому ОСОБА_1 звернувся з заявою про продовження виплати допомоги тільки 28.12.2015 p., надав довідку з відміткою на зворотній стороні про продовження терміну дії з 29.12.2015 p.

Таким чином, оскільки довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи у період часу з 24.10.12015 року по 28.12.2015 року не була дійсною, Управлінням правомірно було продовжено виплату грошової допомоги позивачу з 28.12.2015 р.

Колегія суддів не бере до уваги посилання апелянта про відсутність на час звернення до суду рішення про скасування дії довідки, оскільки ст. 12 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначено вичерпний перелік підстав для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб, серед яких відсутня така підстава, як закінчення строку дії такої довідки.

З огляду на зазначені обставини справи та вимоги діючого законодавства України, колегія суддів підтверджує висновки суду першої інстанції про відсутність достатніх підстав та належних доказів на підтвердження правомірності заявлених позовних вимог.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Ленінського районного суду м. Харкова від 29.04.2016 року по справі № 642/1930/16-а прийнята з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для її скасування не виявлено.

Доводи апеляційної скарги колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони повністю спростовуються матеріалами справи та обставинами, які повно та об'єктивно були встановлені судом першої інстанції при вирішенні спірного питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 29.04.2016р. по справі № 642/1930/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4