Справа № 361/687/16-а
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2016-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 361/687/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Білик Г.О.
Суддя-доповідач: Парінов А.Б.
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 червня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Грибан І.О., Губської О.А.,

при секретарі судового засідання Кваші Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Княжицької сільської ради Броварського району Київської області про зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до Княжицької сільської ради Броварського району Київської області (далі по тексту - відповідач), в якому просила суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Княжицької сільської ради Броварського району Київської області № 757 від 21.08.2015 щодо відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про надання безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,25 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в межах с. Княжичі;

- зобов'язати Княжицьку сільську раду Броварського району Київської області винести на засідання найближчої сесії Княжицької сільської ради Броварського району Київської області та розглянути клопотання ОСОБА_2 про надання безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,25 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у порядку та строки, передбачені ст. 118 Земельного кодексу України, та надати мотивоване рішення за результатами розгляду вказаного клопотання.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення помилково застосував норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Особи, які беруть участь в справі в судове засідання не з'явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином, тому у відповідності до ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

18 грудня 2013 року позивач ОСОБА_2 звернулася до Княжицької сільської ради із клопотанням, в якому просила у порядку реалізації нею гарантованого права на отримання безоплатно у власність земельної ділянки - визначити без її погодження та виділити земельну ділянку орієнтовним розміром до 0,25 га у межах села Княжичі Броварського району Київської області з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та надати дозвіл на розробку проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га в межах с. Княжичі Броварського району Київської області (а.с. 7-8).

До клопотання було додано: копію паспорта та ідентифікаційного номера позивача, графічні матеріали та копію договору доручення.

Листом від 21 січня 2014 року за вих. № 24 Княжицька сільська рада повідомила ОСОБА_2, що її клопотання від 18 грудня 2013 року (вх. № 247 від 24 грудня 2013 року) розглянуте 30 грудня 2013 року на 25 сесії сільської ради VІ скликання та прийнято рішення про відмову у наданні позивачу земельної ділянки у зв'язку з відсутністю земельних ділянок, що можуть безоплатно передаватися у власність юридичних та фізичних осіб.

Вказане рішення Княжицької сільської ради було оскаржене ОСОБА_2 до суду.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 травня 2014 року по справі № 361/3001/14-а, що набрала законної сили, позов задоволено. Визнано протиправними дії Княжицької сільської ради Броварського району Київської області щодо відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про надання їй безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га в межах села Княжичі Броварського району Київської області. Скасовано рішення 25 сесії VІ скликання Княжицької сільської ради Броварського району Київської області від 30 грудня 2013 року в частині відмови ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про виділення та передачу у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га в межах села Княжичі Броварського району Київської області та зобов'язано Княжицьку сільську раду Броварського району Київської області розглянути у встановленому законом порядку клопотання ОСОБА_2 про виділення та передачу їй у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га в межах села Княжичі Броварського району Київської області.

На виконання вказаного рішення суду та постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження № 47909773 від 18.06.2015 відповідач повторно розглянув клопотання ОСОБА_3 про виділення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га в межах с. Княжичі та надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

За результатами розгляду вказаного клопотання Княжицькою сільською радою Броварського району Київської області було прийнято рішення «Про розгляд постанови про відкриття виконавчого провадження від 18.06.2015 № 47909773», відповідно до п. 1 якого рада вирішила гр. ОСОБА_2 повторно відмовити у виділенні та передачі у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га в межах с. Княжичі у зв'язку з відсутністю такої категорії земельних ділянок.

Вважаючи вказане рішення протиправним, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що Княжицька сільська рада Броварського району Київської області при прийнятті оскаржуваного рішення діяла в межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством, оскільки позивачем на розгляд сесії Княжицької сільської ради Броварського району Київської області подано до клопотання графічні матеріали, однак не зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, а саме система координат, яка б визначала місце розташування бажаної земельної ділянки, що не відповідає вимогам ст. 118 Земельного кодексу України.

Перевіряючи наведений висновок суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частини шостої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно з частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

З матеріалів справи вбачається, що разом із клопотанням про виділення земельної ділянки позивачем у якості графічних матеріалів подано роздрукований загальний план с. Княжичі без зазначення конкретної земельної ділянки, який не є графічними матеріалами у розумінні частини шостої статті 118 Земельного кодексу України, оскільки не надає можливості ідентифікувати, про яку конкретно земельну ділянку йдеться у клопотанні.

З огляду на викладене, зважаючи на недотримання позивачем вимог частини шостої статті 118 Земельного кодексу України, у сільської ради були підстави для прийняття рішення про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою на підставі ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України (невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку).

Проте, як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення відповідача, підставою для відмови зазначено відсутність відповідної категорії земельних ділянок.

Частина 7 ст. 118 Земельного кодексу України, що визначає виключні підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, не містить таких підстав для відмови як відсутність відповідної категорії земель.

Суд першої інстанції наведеного не врахував та при вирішенні справи вийшов за межі підстав, якими суб'єкт владних повноважень обґрунтовував прийняття спірного рішення.

Крім того, як вбачається з оскаржуваного рішення сільської ради, при вирішенні питання щодо розгляду клопотання позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки було прийнято рішення не про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, а рішення про відмову у передачі у власність земельної ділянки.

Частиною 9 ст. 118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Таким чином, вирішення питання щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою та питання щодо надання земельної ділянки у власність по-різному врегульовано нормами Земельного кодексу, з аналізу яких вбачається, що прийняття рішення про надання чи відмову у наданні земельної ділянки у власність відбувається після розгляду відповідного проекту землеустрою.

Княжицькою сільською радою при розгляді клопотання ОСОБА_3 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га в межах с. Княжичі Броварського району Київської області наведені положення Земельного кодексу враховані не були.

Крім того, при повторному розгляді клопотання позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на виконання рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 травня 2014 року по справі № 361/3001/14-а Княжицькою сільською радою було прийняте рішення про відмову у наданні земельної ділянки позивачу з підстав, аналогічних тим, що зазначені у попередньому рішенні про відмову, скасованому судом.

Колегія суддів звертає увагу, що із загальних засад КАС України випливає, що в разі визнання судом рішення суб'єкта владних повноважень протиправним, державний орган, до компетенції якого віднесено розгляд спірного питання, не може прийняти рішення, яке по суті повторює рішення, визнане судом протиправним.

При цьому, суд не може перебирати на себе внутрішню компетенцію державного органу, до повноважень якого законодавством віднесено вирішення спірного питання та прийняття відповідного рішення.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначеним критеріям оскаржуване у даній справі рішення не відповідає.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. п. 4 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а постанову суду першої інстанції - скасувати.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про стягнення на користь позивача витрат зі сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 11, 41, 195, 196, 198, 202, 205, 206, 212, 254, 267 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2016 року скасувати.

Прийняти нову постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Княжицької сільської ради Броварського району Київської області № 757 від 21.08.2015 «Про розгляд постанови про відкриття виконавчого провадження від 18.06.2015 № 47909773» щодо відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про надання безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,25 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в межах с. Княжичі.

Зобов'язати Княжицьку сільську раду Броварського району Київської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_2 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га в межах с. Княжичі Броварського району Київської області порядку та строки, передбачені ст. 118 Земельного кодексу України.

Стягнути з Княжицької сільської ради Броварського району Київської області (07455, Київська обл., Броварський район, с. Княжичі, вул. Слави, 9) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_4 (32034, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) витрати зі сплати судового збору в розмірі 1763,86 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят три гривні 86 коп.).

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді І.О. Грибан
О.А. Губська

Постанову в повному обсязі виготовлено 06.06.2016

Головуючий суддя Парінов А.Б.

Судді: Губська О.А.

Грибан І.О.