Справа № 639/6895/15-а
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2016-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2016 року м.Київ К/800/50922/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Заяць В.С.,

Горбатюк С.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Жовтневого районного суду м.Харкова від 15 жовтня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Харкова про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Харкова, в якому просила визнати неправомірними дії відповідачів щодо обмеження перерахунку пенсії у розмірі 85% місячного заробітку; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Харкова провести перерахунок пенсії з 01 квітня 2015 року по теперішній час у відповідності до довідки від 21 серпня 2012 року № 18-637 про заробітну плату, виходячи з розрахунку 87% від середнього заробітку, та здійснити відповідні виплати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що 05 вересня 2002 року їй призначена пенсія на підставі ст.50-1 Закону України від 05 листопада 1991 року «Про прокуратуру» у розмірі 87% місячної заробітної плати, проте на теперішній час розмір її пенсії безпідставно зменшено до 85%, з яких також знімається податок у розмірі 15% та військовий збір 1,5%.

Постановою Жовтневого районного суду м.Харкова від 15 жовтня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

При винесенні рішення при відмові у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із правомірності дій відповідача при здійсненні виплати пенсії позову з 01 квітня 2015 року у відповідності до вимог Закону України від 02 березня 2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_2 звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить судові рішення скасувати, ухвалити нове рішення , яким позовні вимоги задовольнити.

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області у поданих запереченнях просить у задоволенні касаційної скарги відмовити в повному обсязі, судові рішення залити без змін.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Харкова з вересня 2002 року та отримує пенсію за вислугу років на підставі ст.50-1 Закону України від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ «Про прокуратуру».

Постановою Вищого адміністративного суду України від 10 вересня 2014 року задоволено позов ОСОБА_2, визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Харкова щодо обмеження під час перерахунку розміру пенсії за вислугу років та зобов'язано відповідача перерахувати ОСОБА_2 пенсію з 01 липня 2012 року відповідно до довідки прокуратури Харківської області від 21 серпня 2012 року про заробітну плату старшого прокурора відділу станом на 14 червня 2012 року, виходячи з розрахунку 87 відсотків від середнього заробітку та здійснити відповідні виплати.

Після проведеного перерахунку загальний розмір пенсії ОСОБА_2 становить 4982,38 грн.

Вважаючи, що розмір пенсії безпідставно зменшився до 85%, з яких утримується податок у розмірі 15% та військовий збір 1,5%, ОСОБА_2 звернулась на урядову лінію Пенсійного фонду України.

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області у відповіді на звернення листом від 10 липня 2015 року № 943/С-14 повідомило позивача, що оскільки вона займається адвокатською діяльністю, то відповідно до ч.15 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, чинній з 01 квітня 2015 року, пенсія починаючи з вказаної дати виплачується у розмірі 85% призначеного розміру.

Вважаючи дії відповідача неправомірними, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Законом України від 02 березня 2015 року №213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», який набрав чинності з 01 квітня 2015 року (далі - Закон №213-VІІІ), внесено зміни до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до ч.15 якої тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів», пенсія, призначена відповідно до цієї статті, не виплачується; у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на інших посадах/роботах пенсії, призначені відповідно до цієї статті, розмір яких перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

З 1 січня 2016 року пенсія, призначена особам відповідно до цієї статті (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів», виплачується в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Отже, з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у разі роботи особи, якій призначено пенсію на підставі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», на інших посадах/роботах, крім тих, що передбачені законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів», пенсія, розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Законом України «Про Державний бюджет на 2015 рік» встановлено у 2015 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2015 року - 949 гривень, з 1 вересня - 1074 гривні.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що пенсія ОСОБА_2 після проведеного перерахунку на підставі постанови Вищого адміністративного суду України від 10 вересня 2014 року становить 4982,38 грн., тобто перевищує 1423,50 грн. - 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Враховуючи викладене, висновки судів першої та апеляційної інстанцій щодо правомірної та обґрунтованої виплати позивачу з 01 квітня 2015 року пенсії в розмірі 85% є вірними.

Щодо доводів позивача про безпідставне утримання з пенсії податку з доходів фізичних осіб та військового збору, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.167.1 ст.167 Податкового кодексу України (далі - ПК України) ставка податку на доходи фізичних осіб становить 15 відсотків бази оподаткування, якщо база оподаткування для місячного оподатковуваного доходу не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року. Якщо база оподаткування в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, до суми такого перевищення застосовується ставка 20 відсотків.

Згідно п.164.1 ст.164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

01 липня 2014 року набрав чинності п.4 розділу I Закону України від 27 березня 2014 року №1166-VІІ «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні», яким п.164.2 ст.164 ПК України доповнено новим підпунктом 164.2.19, відповідно до якого до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять тисяч гривень на місяць, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо відповідно до міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.

Відповідно до абз.13 та 14 п.32 розділу І Закону України від 28 грудня 2014 року №71-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», який набрав чинності з 01 січня 2015 року, внесено зміни до п.п.164.2.19 п.164.2 ст.164 ПК України, відповідно до якого розмір пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, що підлягають оподаткуванню, зменшено до трьох розмірів мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року.

Отже, починаючи з 01 січня 2015 року податковий агент, яким у даному випадку, у відповідності до п.п.14.1.180 ст.14, ст.168 та п.16-1 розділу 10 Перехідних положень Податкового кодексу України, є УПФУ в Жовтневому районі м.Харкова, при виплаті пенсій у розмірі, що перевищує 3654 грн. (розмір мінімальної заробітної плати 1218 грн. х 3), зобов'язаний утримати податок на доходи фізичних осіб за ставкою 15 відсотків.

Статтею 7 Закону України від 28 грудня 2014 року №80-VІІІ «Про Державний бюджет України на 2015 рік» встановлений розмір мінімальної заробітної плати у 2015 році з 1 січня - 1218 грн.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, розмір пенсії позивача дорівнює 4982,38 грн., тобто більше ніж три розміри мінімальної заробітної плати (3654 грн.).

Крім того, відповідно до п.16-1 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Підпунктом 1.3 цього пункту передбачено, що ставка збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування.

Статтею 163 ПК України передбачено, що об'єктом оподаткування, зокрема резидента, є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

З урахуванням вищевказаних обставин суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку щодо правомірності дій УПФУ в Жовтневому районі м.Харкова при виплаті позивачеві пенсії на рівні 85% раніше призначеного розміру з 01 квітня 2015 року та утриманні з пенсії позивача податку на доходи фізичних осіб та військового збору. Відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України та Законом України «Про прокуратуру».

Також судами правомірно відзначено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України пенсія позивачу не нараховується і не виплачується, тобто факт порушення ГУПФ України прав ОСОБА_2, за захистом яких вона звернулась до суду з даним позовом, відсутній.

Посилання позивача у касаційній скарзі на подвійне оподаткування її доходу є безпідставним та необґрунтованими, оскільки як дохід від зайняття незалежною професійною діяльністю, так і пенсія, у розумінні п.164,2 ст.164 ПК України є самостійними видами доходу. При цьому, згідно п.164.3 ст.164 ПК України, при визначенні бази оподаткування враховуються всі доходи платника податку, отримані ним як у грошовій, так і негрошовій формах.

Враховуючи викладене, рішення судів першої та апеляційної інстанцій щодо відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 є правильними та підлягають залишенню без змін.

Доводи касаційної скарги встановлених обставин справи та висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Відповідно до ч.1 ст.224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м.Харкова від 15 жовтня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, передбачених ст.ст.237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді