Справа № 361/2964/16-а
Суддя: Петришин Н. М.
Дата ухвалення: 2016-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 361/2964/16-а
провадження № 2-а/361/197/16
27 травня 2016 року м. Бровари
Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Петришин Н.М. розглянувши позовну заяву Броварського об’єднаного управління Пенсійного фонду України в Київській області до Головного територіального управління юстиції у Київській області Управління Державної виконавчої служби відділ примусового виконання рішень про оскарження дій головного державного виконавця,
До Броварського міськрайонного суду Київської області надійшла зазначена позовна заява Броварського об’єднаного управління Пенсійного фонду України в Київській області.
Вивчивши заяву та додані документи, приходжу до наступного..
Згідно ч. 3 ст. 106 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.
Як вбачається з позовної заяви, позивачем не додано доказів сплати судового збору, при цьому, разом з позовною заявою додане клопотання про звільнення його від сплати судового збору, посилаючись на ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», відповідно до якої позивач просить суд звільнити від сплати судового збору, оскільки ЗУ «Про Державний бюджет на 2016 рік» не передбачено видатків на сплату судового збору.
Суд, розглядаючи вказане клопотання по суті, зазначає наступне.
Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України “Про судовий збір”.
Відповідно до статті 88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Згідно з частиною першою статті 8 Закону України “Про судовий збір”, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.
Вказані норми встановлюють можливість полегшення судом тягаря судових витрат для осіб з низьким рівнем достатку. Положення статей спрямовані на те, щоб судові витрати не були перешкодою для доступу до суду малозабезпечених осіб, і слугують гарантуванню принципу рівності (стаття 10 Кодексу адміністративного судочинства України) всіх осіб у правах щодо доступу до суду незалежно від майнового стану.
У клопотанні сторона повинна навести обставини, які свідчать про її незадовільне (скрутне) матеріальне становище, та надати суду відповідні докази.
На обґрунтування клопотання позивач зазначає, що ЗУ «Про Державний бюджет на 2016 рік» не передбачено для управлінь Пенсійного фонду видатків для сплати судового збору при поданні позовів до суду.
Проте, суд звертає увагу, що в даному випадку вказана обставина не є підставою для звільнення від сплати судового збору, оскільки відсутність видатків на сплату судового збору не свідчить про незадовільний майновий стан позивача або інші поважні причини його матеріального становища, що можуть бути підставою для звільнення від сплати судового збору.
Так, Пленум Вищого адміністративного суду України Постанові від 23 січня 2015 року № 2 “Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI “Про судовий збір” зазначив, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас, якщо ці бюджетні установи діють як суб'єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.
Крім того, позивач не надав суду жодних доказів, які свідчать про його незадовільне (скрутне) матеріальне становище.
За таких обставин, вважаю, що наведені у клопотанні підстави та відсутність доказів на їх підтвердження є недостатніми для його задоволення.
Зазначені вище обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам ст. 106 КАС України.
Відповідно до ч. 1 ст. 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлює строк, достатній для усунення недоліків.
Так, за змістом ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру суб’єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем сплачується у розмірі 1 розміру мінімальної заробітної плати ( 1 378 грн. ).
Отже, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу часу для усунення зазначених недоліків, а саме, надання доказів сплати судового збору у розмірі 1 378 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 87, 107, 108, 160, 165 КАС України, суд, -
У задоволенні клопотання Броварського об’єднаного управління Пенсійного фонду України в Київській області про звільнення від сплати судового збору - відмовити.
Позовну заяву залишити без руху.
Встановити позивачу п’ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали, інакше заява буде вважатися неподаною та повернута.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний Київської області протягом п’яти днів з дня її проголошення, а в разі постановлення ухвали у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, - протягом п’яти днів з дня отримання копії ухвали.