Справа № 821/4843/14
Суддя: Кузьменко Н.А.
Дата ухвалення: 2016-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/4843/14
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Кузьменко Н.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов Державної фінансової інспекції в Херсонській області до Управління Північно-Кримського каналу про зобов'язання виконати п. 2,3,4,5 вимоги про усунення порушень від 30 липня 2014 року №21-07-14-14/4490, -

встановив:

16 грудня 2014 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Державної фінансової інспекції в Херсонській області (далі - позивач, ДФІ) до Управління Північно-Кримського каналу (далі - відповідач) з позовними вимогами про зобов'язання виконати п. 2,3,4,5 вимоги про усунення порушень від 30 липня 2014 року №21-07-14-14/4490.

Обґрунтовуючи свою правову позицію позивач в адміністративному позові зазначив, що в період з 01.01.2012 по 01.03.2014 р. ДФІ в Херсонській області, проведено у ревізію фінансово-господарської діяльності Управління Північно-Кримського каналу, за наслідками якої складено акт від 01 липня 2014 р. № 07-17/032. На підставі вказаного акту відповідачем винесено вимогу від 30.07.2014р. № 21-07-14-14/4490 про усунення порушень виявлених під час проведення ревізії. Актом зафіксовано численні порушення відповідачем норм законодавства. Висновки акту ревізії стали підставою для винесення вимоги про усунення фінансових порушень та попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства від 30.07.2014р. № 21-07-14-14/4490. Порушення викладені в вимозі відповідач добровільно не усунув, зазначене стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Представник позивача 01 червня 2016 року подала до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача 02 червня 2016 року подала до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами (ч.4 ст.122 КАС України).

Розглянувши надані сторонами документи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що відповідно до п.1.2.5.1 Плану контрольно-ревізійної роботи ДФІ в Херсонській області на І квартал 2014 р. проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Управління Північно-Кримського каналу за період з 01.01.2012 р. по 01.03.2014 р. за результатами якої складено акт №07-17/032 від 01.07.2014 р.

На підставі акту ревізії позивачем надіслано на адресу відповідача лист-вимогу від 30.07.2014 р. №21-07-14-14/4490, пунктами 2,3,4,5 якої Управління зобов'язано:

- прийняти до відома факт застосування фінансової санкції у вигляді зменшення бюджетних асигнувань (п.2);

- враховуючи укладання Додаткової угоди №1 від 07.07.2014 р. з уточненням фактичної ціни договору №15/13/297 від 17.06.2013 р., Додаткової угоди №3 від 07.07.2014 р. з уточненням фактичної ціни договору №14/13-3/282 від 21.05.2013 р. та Експертного звіту №22-0747-13 від 28.08.2013 р.:

- стягнути з ПрАТ "СПКТБ "Запоріжгідросталь" завищення вартості робіт 2-го етапу на 4 людино/дня на суму 2726,4 грн.;

- стягнути з ПрАТ "СПКТБ "Запоріжгідросталь" завищення вартості робіт 2-го етапу на 4 людино/дня на суму 1363,20 грн.;

- стягнути з ПрАТ "СПКТБ "Запоріжгідросталь" завищення вартості витрат на відрядження на суму 1920,00 грн.;

- стягнути з ПрАТ "СПКТБ "Запоріжгідросталь" завищення вартості витрат на відрядження на суму 408,00 грн (п.3);

- стягнути з контрагента Кримське республіканське підприємство "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства м.Керчі" недоотримані доходи в сумі 15230,48 гривень з урахуванням вимог Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014 № 1207-VII (п.4);

- стягнути з контрагента Красноперекопське управління водного господарства з урахуванням вимог Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014 № 1207-VII недоотриманих доходів в сумі 1151253,60 грн;

- стягнути з контрагента Красноперекопське управління водного господарства з урахуванням вимог Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014 № 1207-VII недоотриманих доходів в сумі 1522639,20 грн;

- стягнути з контрагента Советське управління водного господарства з урахуванням вимог Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014 № 1207-VII недоотриманих доходів в сумі 12209,40 грн;

- стягнути з контрагента Советське управління водного господарства з урахуванням вимог Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014 № 1207-VII недоотриманих доходів в сумі 6653,28 грн;

- стягнути з контрагента Кіровське міжрайонне управління водного господарства з урахуванням вимог Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014 № 1207-VII недоотриманих доходів в сумі 132 грн;

- стягнути з контрагента Кіровське міжрайонне управління водного господарства з урахуванням вимог Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014 № 1207-VII недоотриманих доходів в сумі 2004 грн;

- стягнути з контрагента Міське комунальне підприємство теплових мереж (м. Армянськ) з урахуванням вимог Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014 № 1207-VII недоотриманих доходів в сумі 4313,60 грн;

- стягнути з контрагента Приватне мале підприємство "Борисфен" (м. Джанкой) з урахуванням вимог Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014 № 1207-VII недоотриманих доходів в сумі 2156,80 грн;

- стягнути з контрагента Ленінська районна організація Кримського Республіканського товариства мисливців та рибалок (АР Крим, смт. Леніно) з урахуванням вимог Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014 № 1207-VII недоотриманих доходів в сумі 21420 грн;

- стягнути з контрагента приватного підприємця ОСОБА_1 (АР Крим, смт Леніно) з урахуванням вимог Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014 № 1207-VII недоотриманих доходів в сумі 3370 грн;

- стягнути з контрагента Кримське республіканське підприємство "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства м. Керчі" з урахуванням вимог Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014 № 1207-VII недоотриманих доходів в сумі 1416916,80 грн;

- стягнути з контрагента Кримське республіканське підприємство "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства м. Феодосії" з урахуванням вимог Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014 № 1207-VII недоотриманих доходів в сумі 476299,20 грн;

- стягнути з контрагента КП Водопровідно-каналізаційного господарства Щолкінської міської ради з урахуванням вимог Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014 № 1207-VII недоотриманих доходів в сумі 103958,40 грн;

- стягнути з контрагента КП Водопровідно-каналізаційного господарства Щолкінської міської ради з урахуванням вимог Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014 № 1207-VII недоотриманих доходів в сумі 143660 грн;

- стягнути з контрагента КП "Ленводоканал" з урахуванням вимог Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014 № 1207-VII недоотриманих доходів в сумі 319488 грн;

- стягнути з контрагента КП "Ленводоканал" з урахуванням вимог Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014 № 1207-VII недоотриманих доходів в сумі 328622,25 грн;

- стягнути з контрагента Керченська Філія Кримського республіканського підприємства "Вода Криму" з урахуванням вимог Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014 № 1207-VII недоотриманих доходів в сумі 1552318,13 грн;

- стягнути з контрагента Феодосійська Філія Кримського республіканського підприємства "Вода Криму" з урахуванням вимог Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014 № 1207-VII недоотриманих доходів в сумі 529315,27 грн (п.5).

Відповідач скористався своїм правом на судове оскарження даної вимоги та звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду із позовом до Державної фінансової інспекції в Херсонській області про скасування пунктів 2,3,4,5 вимоги про усунення порушень від 30 липня 2014 року №21-07-14-14/4490.

Постановою Вищого адміністративного суду України в справі №821/3490/14 від 29 жовтня 2015 року, постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2014 року в частині визнання протиправним та скасування пункту 3 вимоги ДФІ в Херсонській області від 30 липня 2014 року № 21-04-14-14/4490 в частині покладення на управління Північно-Кримського каналу обов'язку стягнути з ПрАТ "СПКТБ "Запоріжгідросталь" завищення вартості робіт другого етапу на 4 людино-дні в сумі 2726,40 грн. та завищення вартості робіт другого етапу на 2 людино-дні в сумі 1363,20 грн. скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовної вимоги управління Північно-Кримського каналу Державного агентства водних ресурсів України до Державної фінансової інспекції в Херсонській області про визнання незаконною та скасування пункту 3 вимоги відповідача від 30 липня 2014 року № 21-07-14-14/4490 відмовити. В іншій частині постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2014 року залишити без змін.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2014 року у справі №821/3492/14, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2015 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України 22 жовтня 2015 року відмовлено в задоволенні позовних вимог про визнання незаконним та скасування пункту 4 вимоги від 30.07.2014р. № 21-07-14-14/4490 про усунення порушень щодо стягнення з Кримського республіканського підприємства "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства м. Керчі" недоотримані доходи в сумі 15230,48 грн.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 21.10.2014 року в справі №821/3495/14, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2014 року, відмовлено в задоволені позову про визнання незаконним та скасування п.5 вимоги про усунення порушень від 30.07.2014р. №21-07-14-14 щодо стягнення з контрагента Красноперекопське управління водного господарства з урахуванням вимог Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" недоотриманих доходів в сумі 1858064 грн., а також з контрагента Кіровське міжрайонне управління водного господарства - в сумі 1215180 грн. і в сумі 1158833,18 грн.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2016 року в справі №821/3552/14 задоволено апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Херсонській області; скасовано постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2014 року та ухвалити нову постанову, якою відмовлено в задоволені адміністративного позову Управління Північно-Кримського каналу Державного агентства водних ресурсів України до Державної фінансової інспекції в Херсонській області про визнання частково незаконним та скасування п.5 вимоги від 30.07.2014р. №21-07-14-14/4490 про усунення порушень шляхом стягнення з контрагентів недоотриманих доходів.

Судові рішення мотивовані тим, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряється судом, який розглядає такий позов

Стосовно п.2,3,4,5 вимоги про усунення порушень від 30.07.2014р. №21-07-14-14/4490, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні».

Частина 2 статті 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей (ст.68 Конституції).

Відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за рішенням суду, винесеним на підставі подання прокурора або слідчого для забезпечення розслідування кримінальної справи.

Згідно п. 7 ст. 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» органу державного фінансового контролю надається право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Згідно пункту 3 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року № 550, акт ревізії - це документ, який складається особами, що проводили ревізію, фіксує факт її проведення та результати.

Пункт 35 цього Порядку передбачає, що акт ревізії складається зі вступної та констатуючої частин.

У констатуючій частині наводиться інформація про результати ревізії в розрізі кожного питання програми із зазначенням того, за який період, яким способом (вибірковим, суцільним) та за якими документами перевірено ці питання, а також висновок про наявність або відсутність порушень законодавства.

Виявлені допущені об'єктом контролю порушення законодавства, контроль за дотриманням якого віднесено до компетенції контролюючого органу, фіксуються в констатуючій частині акта ревізії з обов'язковим посиланням на норми законів чи інших нормативно-правових актів, які порушено, та зазначенням винних у їх допущенні осіб.

Пункти 45, 46 вказаного Порядку визначають, що у міру виявлення ревізією порушень законодавства посадові особи контролюючого органу, не чекаючи закінчення ревізії, мають право усно рекомендувати керівникам об'єкта контролю невідкладно вжити заходів для їх усунення та запобігання у подальшому. Якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, контролюючим органом у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об'єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.

Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011 (далі - Положення про Держфінінспекцію, Держфінінспекція відповідно), зазначена інспекція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення про Держфінінспекцію).

Відповідно до пункту 6 зазначеного Положення Держфінінспекція для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також, Положенням про Держфінінспекцію установлено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні».

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

В даному випадку законодавець поділяє повноваження ДФІ здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень та процедуру звернення до суду в інтересах держави при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів

Частиною 2 статті 15 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» встановлено, що законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

Так, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Кривіцька та Кривіцький проти України» (Заява N 30856/03§43) суд наголошує, що «вислів "згідно із законом" не просто вимагає, щоб оскаржуваний захід мав підставу в національному законодавстві, але також звертається до якості такого закону. Зокрема, положення закону мають бути достатньо чіткими у своїх термінах, а також закон має передбачати засоби юридичного захисту проти свавільного застосування ... Функція роз'яснення та тлумачення положень національного закону належить насамперед національним судам».

З наведеного суд дійшов висновку, що обов'язковими для виконання є не всі без винятку вимоги ДФІ. Для того щоб підпадати під визначення ч.2 ст.15 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» вимога повинна відповідати ознакам законності, тобто ґрунтуватись на нормах законодавства.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Наведені норми закріплюють за ДФІ право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

Суд звертає увагу сторін, що спірні пункти містять інформацію про завдані збитки та містять суму таких збитків.

В порядку адміністративного судочинства може розглядатись лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для відповідача.

У справі, яка розглядається, ДФІ пред'явила вимоги, які вказують на виявлені збитки, їхній розмір та їх стягнення.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом ДФІ, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, однак в даному випадку адміністративний позов не має вимогою стягнення виявлених збитків.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 15 квітня 2014 року у справі № 21-40а14, від 15 квітня 2014 року у справі № 21-63а14, від 07 жовтня 2014 року № 21-368а14, від 27 січня 2015 року № 21-436а14.

Оцінка судом обставин справи базується на наданих доказах, їх належності та переконливості, в поєднанні з принципами КАС України.

Як передбачає ч.2 ст.8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Обов'язковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка статтею 17 Закону «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визнана джерелом права.

Згідно п.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) "Кожен має право на ... розгляд його справи упродовж розумного строку ... судом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру...".

Зокрема в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Бочан проти України (N 2)» (Заява N 22251/08 §42) зазначено, що «…для того, щоб "цивільний" аспект пункту 1 статті 6 Конвенції був застосовним, має існувати спір щодо "права", яке можна небезпідставно назвати таким, що визнане національним законодавством, незалежно від того, чи захищене це право Конвенцією. Спір має бути дійсним та серйозним; він може стосуватися не лише фактичної наявності права, але й меж і способу його здійснення; і, насамкінець, результат провадження має бути безпосередньо вирішальними для зазначеного права, при цьому самих лише опосередкованих зв'язків або непрямих наслідків не достатньо для застосування пункту 1 статті 6 Конвенції».

За змістом частин 4, 5 ст. 11 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень, з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів.

Положення ст. 9 КАС України передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 1 ст. 71 КАС України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи вищевикладене та оцінюючи наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 14, 71, 86, 94, 122, 158 - 163 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов Державної фінансової інспекції в Херсонській області до Управління Північно-Кримського каналу про зобов'язання виконати п. 2,3,4,5 вимоги про усунення порушень від 30 липня 2014 року №21-07-14-14/4490- залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги на постанову суду одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Кузьменко Н.А.

кат. 9.3.