Справа № 569/5352/16-а
Суддя: Першко О.О. О. О.
Дата ухвалення: 2016-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/5352/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2016 року м.Рівне

Рiвненський мiський суд Рівненської області

в складі судді Першко О.О.

з участю секретаря судового засідання Слободенюк В.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача Бондара О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в мiстi Рiвному спpаву за адміністративним позовом ОСОБА_3 до інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м.Рівне ДПП рядового поліції Бондара Олександра Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася до суду із адміністративним позовом до інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м.Рівне ДПП рядовим поліції Бондара О.М., в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2№761841 від 20 квітня 2016 року винесену інспектором роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м.Рівне ДПП рядовим поліції Бондарем О.М.

В обґрунтування позову посилається на те, що інспектором складена постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП за те, що вона 20 квітня 2016 року о 13 годині 05 хвилин керуючи транспортним засобом марки «ТOYOTA RAV4» в м.Рівне по вулиці Чорновола, 120, користувалася засобами зв'язку, тримаючи їх у руках, а саме розмовляла по телефону. Вважає, що постанову складено неправомірно, оскільки вона в час, зазначений в постанові, телефоном не користувалася. Крім того, її автомобіль обладнаний системою «Вільні руки», що дозволяє розмовляти по телефону не торкаючись до нього. Також вважає, що при винесені постанови були порушенні і інші вимоги закону, а саме: їй не було роз'яснено її прав та обов'язків, та постанова яка була винесена не відповідає вимогам закону.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити з підстав наведених в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, оскільки діяв в межах наданих йому повноважень з дотримання вимог чинного законодавства. Так, 20 квітня 2016 року ним було помічено автомобіль марки «ТOYOTA RAV4», який рухався по вулиці Чорновола в м Рівне в напрямку вулиці Озерна. Водій вказаного транспортного засобу під час руху розмовляла по мобільному телефону, що заборонено ПДР України. Після зупинки ОСОБА_3 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не заперечувала та просила відпустити її обмежившись усним зауваженням. Лише під час складення оскаржуваної постанови почала заперечувати свою вину. При розгляді справи про адміністративне правопорушення були дотримані всі вимоги закону та роз'ясненні ОСОБА_3 її права, передбачені Конституцією України та КУпАП. Щодо неможливості надати відеозапис із нагрудного відеореєстратора пояснив, що вказаний відеозапис зберігається лише один місяць і на даний час він знищений. Щодо бланку постанову про адміністративне правопорушення пояснив, що вони мають право користуватися такими бланками до кінця 2016 року.

Свідок ОСОБА_4 - рядовий поліції Управління патрульної поліції у м. Рівне в судовому засіданні показав, що 20 квітня 2016 року при патрулюванні квадрату, був зупинений автомобіль. Під складення необхідних документів, пов'язаних із зупинкою даного транспортного засобу, був помічений автомобіль марки «ТOYOTA RAV4», який рухався по вулиці Чорновола в м Рівне в напрямку вулиці Озерна. Даним транспортним засобом керувала ОСОБА_3, яка під час руху розмовляла по мобільному телефону, який тримала у руці. Рядовий поліції Бондар О.М. її зупинив та повідомив причину зупинку, з чим ОСОБА_3 погодилася, проте коли їй було повідомлено, що будуть складатися адміністративні матеріали вона заперечила свою вину і не погоджувалися із вчиненим адміністративним правопорушенням. Їй належним чином були роз'яснені її права передбачені Конституцією України та КУпАП. Окрім того вказав, що відеозапис із нагрудного відеореєстратора зберігаться лише один місяць і на даний час він знищений.

Свідок ОСОБА_5 - рядовий поліції Управління патрульної поліції у м. Рівне в судовому засіданні показав, що 20 квітня 2016 року приблизно о 13 год. 05 хв. його колегою рядовим поліції Бондарем О.М. був зупинений автомобіль марки «ТOYOTA RAV4», яким керувала ОСОБА_3, яка під час руху розмовляла по мобільному телефону тримаючи його у руці. Він особисто бачив як ОСОБА_3 під керування транспортним засобом розмовляла по телефону, це чітко було видно із того місця на якому він знаходився. Чи роз'яснював рядовий поліції Бондар О.М. позивачу права він сказати не може, оскільки в той час не знаходився біля них. Окрім того зазначив, що у зв'язку з тим, що це був перший день роботи Управління патрульної поліції в м. Рівне, то вони допомагали один одному в оформлені матеріалів справи про адміністративні правопорушення.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, показання свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними.

Судом встановлено, що 20 квітня 2016 року інспектором роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Рівне ДПП рядовим поліції Бондарем Олександром Миколайовичем була винесена постанова серії ПС2 № 761841 по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача ОСОБА_3

Як зазначено у вказаній постанові, 20 квітня 2016 року о 13 годині 05 хвилин ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1, під час руху транспортного засобу користувалася засобами зв'язку тримаючи їх у руках, а саме: розмовляла по мобільному телефону, чим порушила п. 2.9 д ПДР України.

Згідно постанови, інспектор, враховуючи, що водій автомобіля скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, постановив притягнути ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності та накласти на неї стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Частиною 2 ст.122 КУпАП, серед іншого, встановлена адміністративна відповідальність за користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук.

Як зазначено в оскаржуваній постанові, ОСОБА_3 порушила вимоги п.2.9 д Правил дорожнього руху України.

Згідно п.2.9 д Правил дорожнього руху України водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв'язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

В судовому засіданні представник позивача ствердив, що вимог Правил дорожнього руху позивач не порушувала, оскільки по мобільному телефону в час зазначений в постанові - не розмовляла, що стверджується журналом її телефонних дзвінків (а.с.15). Крім того, її автомобіль обладнаний системою «Вільні руки», що дозволяє спілкуватися по телефону не тримаючи його в руці, що стверджується Посібником для користування автомобілем «TOYOTA» (а.с.7-14). Позивач завжди під час керування автомобіля користується вказаною системою.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Будь-яких спростувань чи заперечень обставинам, зазначеним у поясненні позивача у позовній заяві та у судовому засіданні, відповідач суду не надав. Не надано відповідачем суду і жодних доказів, визначених ст.251 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Зі слів відповідача та свідків дане адміністративне правопорушення та процес розгляду справи про адміністративне правопорушення було зафіксовано за допомогою відеореєстратора закріпленого на форменому одязі відповідача, таким чином належним та допустимими доказом по справі буде вважатись саме відеофіксація моменту правопорушення та процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Матеріалами справи встановлено, що відеофіксація адміністративного правопорушення проводилась 20 квітня 2016 року, 29 квітня 2016 року винесено ухвалу про відкриття провадження у справі № 569/5352/16-а якою зобов'язано відповідача суб'єкта владних повноважень надати суду до 09 червня 2016 року заперечення проти позову та всі матеріали, що були або мали бути взяті ним до уваги при прийнятті оскаржуваного рішення.

З показів відповідача судом встановлено, що відеозапис зберігався протягом одного місяця з 20 квітня по 20 травня 2016 року, таким чином встановити що саме було зафіксовано працівником поліції - не можливо.

Суд при розгляді справи критично відноситься до наданих показів свідків так, як зі слів свідка ОСОБА_5 вони допомагали відповідачу в процедурі оформлення і розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 4. ст. 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Суд приходить до висновку, що належними доказами, що можуть підтвердити наявність адміністративного правопорушенні є фото- або відеофіксація.

Відповідно до положень ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про Національну поліцію", у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що поліцейський в своїй діяльності керується «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (надалі - Інструкція) затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за N 1408/27853.

Відповідно до п. 9 вказаної Інструкції, а саме Розділу ІІІ «Розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху»: розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Відповідно п. 4 Інструкції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268 КУпАП.

Як вбачається з ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як слідує із позовної заяви та пояснень представника позивача, позивачу ОСОБА_3 процесуальні права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України не були роз'яснені.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що в діях позивача ОСОБА_3 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, відсутній, оскільки факт порушення водієм п.2.9д Правил дорожнього руху України - не доведений і не встановлений.

Відповідач не довів правомірність своїх дій, які полягають у притягненні позивача ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а саме за порушення позивачем п.2.9д. Правил дорожнього руху України, та накладення на неї стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Керуючись ст.ст.11, 17, 18, 71, 94, 160-163, 171-2, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_3 до інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м.Рівне ДПП рядового поліції Бондара Олександра Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2№761841 від 20 квітня 2016 року винесену інспектором роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м.Рівне ДПП рядовим поліції Бондарем Олександром Миколайовичем відносно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Повний текст постанови виготовлено 10 червня 2016 року.

Суддя (підпис) О.О. Першко

Постанова не набрала законної сили станом на 10 червня 2016 року.

З оригіналом згідно:

Суддя Рівненського міського суду О.О. Першко

Секретар с/з В.М. Слободенюк