Справа № 2а-2900/10/2670
Суддя: Донець В.А.
Дата ухвалення: 2010-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 липня 2010 року 15:21 № 2а-2900/10/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Донця В.А. за участю секретаря судового засідання Венгер А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомДержавної податкової інспекції в Деснянському районі м. Києва
до ОСОБА_1 Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Деснянська районна у місті Києві державна адміністрація
проприпинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця,
ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція в Деснянському районі міста Києва (далі Позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі Відповідач).

Позовні вимоги мотивовані тим, що Відповідач більше року не подає в органи державної податкової служби податкові декларації та документи податкової звітності, що свідчить про невиконання ним обовязків, передбачених пунктом 2 частини першої статті 9 Закону України "Про систему оподаткування". У судовому засіданні 19.07.2010 р. представник Позивача позов підтримав і просив його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не прибув, жодних клопотань та заперечень до суду не надіслав, був повідомлений про дату, час та місце судового засідання належним чином.

Судова повістка надсилалась на адресу згідно з даними відділу реєстрації фізичних осіб-підприємців Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації. Так як Відповідач не виконав вимог статті 19 та Прикінцевих положень Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" та не подав передбачений пакет документів для включення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, записів в ЄДР про проведення реєстраційних дій щодо Відповідача не знайдено.

Третя особа надіслала заяву про розгляд справи за відсутності її представника.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, судом встановлено наступне.

Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 зареєстровано Деснянською районною у місті Києві державною адміністрацією 20.11.1997 р. (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) та взято на облік як платника податків у ДПІ у Деснянському районі м. Києва.

Як вбачається з матеріалів справи, податкова звітність Відповідачем не подається з третього кварталу 1999 р., про що зазначено в акті перевірки приватного підприємця від 11.11.2009 р. № 273/17-132 та у довідці від 20.10.2009 р. №5293/9/17-132.

Заборгованість перед бюджетом відсутня (довідка від 19.07.2010 р. №5164/9/24-138).

Вирішуючи спір, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про систему оподаткування" від 25 червня 1991 року №1251-XII (з наступними змінами та доповненнями) платники податків і зборів (обов'язкових платежів) зобовязані: вести бухгалтерський облік, складати звітність про фінансово-господарську діяльність і забезпечувати її зберігання у терміни, встановлені законами; подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов'язкових платежів); сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни, допускати посадових осіб державних податкових органів до обстеження приміщень, що використовуються для одержання доходів чи пов'язані з утриманням об'єктів оподаткування, а також для перевірок з питань обчислення і сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

Частиною першою статті 238 Господарського кодексу України (далі ГК України) передбачається, що за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції. До них належить, зокрема, і скасування державної реєстрації субєкта господарювання, що встановлено абзацом дванадцятої частини першої статті 239 ГК України. Згідно з частиною другою статті 247 ГК України скасування державної реєстрації субєкта господарювання провадиться за рішенням суду.

Право звернення до судових органів із заявою (позовною заявою) про скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності надано органам державної податкової служби пунктом 17 частини першої статті 11 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" від 04 грудня 1990 року №509-XII (з наступними змінами та доповненнями).

Відповідно до статті 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" від 15 травня 2003 року №755-IV (з наступними змінами та доповненнями) однією з підстав для постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця є, зокрема, неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону (абзац четвертий частини другої).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення в повному обсязі.

Оскільки рішення прийнято на користь Позивача субєкта владних повноважень, то з урахуванням положень частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, судовий збір з Відповідача не стягується.

Керуючись статтями 9, 69-71, 94, 97, 158-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м. Києва,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Припинити підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Зобовязати державного реєстратора вчинити дії, передбачені статтею 49 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" щодо державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця за судовим рішенням, що не пов'язано з банкрутством фізичної особи-підприємця.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 185-187 цього Кодексу.

Суддя В.А. Донець

Постанова виготовлена в повному обсязі 20.07.2010 р.