Справа № 2а-2068/10
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2016-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2016 року Справа № 876/2941/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Гулида Р.М., Кузьмича С.М.

при секретарі судового засідання: Нефедової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Буського районного суду Львівської області від 06.09.2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Утішківської сільської ради про визнання незаконним і скасування рішень,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2009 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом до Утішківської сільської ради про визнання незаконним та скасування рішень Утішківської сільської ради №46 від 17.01.2007року «Про передачу земельних ділянок у власність та надання їх у користування», в частині передання ОСОБА_1 у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд та №202 від 16.02.2009 року «Про затвердження зміни конфігурації та уточнення площі земельної ділянки», визнання нечинним та скасування Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданий жительці с.Утішків Буського району ОСОБА_1 09.07.2009 року.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що 26.05.2009 року звернувся у прокуратуру Буського району Львівської області із заявою про проведення перевірки з питань порушення Утішківською сільською радою питань земельного законодавства.

Постановою Буського районного суду Львівської області від 06.09.2010 року позов задоволено.

Скасовано рішення Утішківської сільської ради № 46 від 17.01.2007 року «Про передачу земельних ділянок у власність та надання їх у користування» в частині передачі земельної ділянки ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд.

Скасовано рішення Утішківської сільської ради № 202 від 16.02.2009 року «Про затвердження зміни конфігурації та уточнення площі земельної ділянки».

Постанову суду першої інстанції оскаржила ОСОБА_1. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та провадження закрити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задоволити, провадження у справі закрити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 185 КАС України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанови суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, Рішенням Утішківської сільської ради від 17.01.2007 року № 46 ОСОБА_1 було затверджено право на оформлення державного акту на право власності на землю в розмірі 0,1025 га в АДРЕСА_1. При цьому, розмір земельної ділянки, який наданий ОСОБА_1, накладається на частину погребу, власником якого є позивач.

Рішенням Утішківської сільської ради № 46 від 17.01. 2007 року передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та рішенням Утішківської сільської ради № 202 від 16.02.2009 року затверджено зміну конфігурації земельної ділянки ОСОБА_1 та уточнені площі для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд 0,1025.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що рішенням, суду першої інстанції скасовано рішення органу місцевого самоврядування, яким передано земельну ділянку у власність ОСОБА_1.

Беручи до уваги вищевикладене, апеляційний суд зазначає, що між сторонами у справі виник спір, який випливає із земельних відносин, спір стосовно права власності на земельну ділянку (користування та розпорядження земельною ділянкою). В контексті наведеного слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Конституційний Суд України в пункті 4 мотивувальної частини Рішення від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) вказав, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

Частиною першою статті 125 ЗК передбачено, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Таким чином, надавши правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що між сторонами у справі виник спір про право власності на земельну ділянку (користування та розпорядження земельною ділянкою), тобто право цивільне, а відтак і захищати свої права та інтереси особи повинні у способи, визначені у статтях 152 ЗК та 16 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

В контексті наведеного, апеляційний суд бере до уваги судову практику Верховного Суду України, зокрема постанову від 01.10.2013 року у справі № 21-345а13.

Так, відповідно до п.1 ч.1 ст.157 КАС України, суд закриває провадження у справі: якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються підставними та обґрунтованими та спростовують висновки суду першої інстанції, а відтак апеляційну скаргу слід задоволити, а провадження у справі закрити.

Керуючись ст.ст., 157, 160 ч.3, 195, 196, 198, 202, 203, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити. Постанову Буського районного суду Львівської області від 06.09.2010 року у справі №2а-2068/2010 - скасувати, провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Утішківської сільської ради про визнання незаконним і скасування рішень - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В. Улицький

Судді: Р. Гулид

С. Кузьмич

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 08.06.2016 року