Справа № 810/966/16
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2016-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/966/16 Головуючий у 1-й інстанції: Терлецька О.О.
Суддя-доповідач: Межевич М.В.
У Х В А Л А

Іменем України

08 червня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Межевича М.В., суддів Бужак Н.П. та Сорочка Є.О., за участю секретаря судового засідання Лисенко І.Д., позивача ОСОБА_2, представників позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4, представника відповідача-2 Оверчука М.В., представника третьої особи - Національної поліції України Сабурова Р.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Київській області, Головного управління Національної поліції в Київській області, треті особи: Національна поліція України, Вишгородський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2016 року позов залишено без розгляду.

Позивач в апеляційній скарзі просить суд скасувати ухвалу, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, оскільки вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися в судове засідання, розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.03.2016 позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення (висновок) атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Київській області від 24.12.2015 про невідповідність ОСОБА_2 займаній посаді, звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 09.02.2016 № 54о/с «По особовому складу» про звільнення зі служби в поліції майора поліції ОСОБА_2 (А-052458), начальника сектору Вишгородського відділу поліції за пп. 5 п. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію»;

- зобов'язати Головне управління Національної поліції в Київській області поновити ОСОБА_2 на посаді начальника сектору Вишгородського відділу поліції ГУ НП в Київській області;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_2 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 10 лютого 2016 року по дату винесення рішення включно

06 квітня 2016 року на виконання вказаної ухвали позивач подав до суду клопотання, в якому просив суд вважати строк на звернення до адміністративно суду пропущеним з поважних причин, оскільки, не дивлячись на те, що оскаржуваний наказ виданий 09.02.2016, вказує, що дізнався про нього лише 23.02.2016 під час ознайомлення з ним. На підтвердження зазначеного позивачем надано до суду копію розписки про отримання трудової книжки та військового квитка.

Залишаючи 28 квітня 2016 року без розгляду позовну заяву, суд першої інстанції зазначив, що не оцінює подану позивачем розписку як належний доказ у справі, оскільки з неї неможливо встановити чи дійсно вона була подана до відповідача, оскільки в ній відсутні необхідні для ідентифікації реквізити (адресат, реєстраційний штамп тощо), а також відсутні відомості щодо отримання позивачем оскаржуваного наказу.

Позивач, вважаючи вказану розписку належним та беззаперечним доказом у справі, в апеляційній скарзі говорить про те, що судом першої інстанції не було належним чином з'ясовано обставин щодо дати, коли позивач дізнався про своє звільнення.

Відповідно до ч. 3 ст. 99 КАС для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Таким чином, враховуючи, що поданий позивачем позов стосується відносин щодо звільнення з публічної служби, то строк звернення до адміністративного суду з таким позовом становить один місяць та обчислюється з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про своє звільнення.

Як встановлено у ході судового засідання апеляційного суду, 22.02.2016 позивача засобами телефонного зв'язку повідомили про звільнення. 23.02.2016 позивач отримав трудову книжку та військовий квиток, що підтверджується розпискою, яка наявна в матеріалах справи. Апеляційний суд звертає увагу, що наявність вказаної розписки в матеріалах особової справи та власне отримання позивачем 23.02.2016 трудової книжки та військового квитка не заперечувалося представником Головного управління Національної поліції в Київській області, а тому, в силу ч. 3 ст. 72 КАС, дані обставини не підлягають доказуванню перед судом.

Крім того, у судовому засіданні апеляційного суду 08.06.2016 представник відповідача-2 повідомив, що матеріали особової справи позивача не містять відомостей про отримання або ознайомлення останнім з оскаржуваним наказом про звільнення. Позивач та його представник також повідомили суду, що на момент розгляду справи, позивача так і не було належним чином ознайомлено з вказаним наказом.

Посилання у позовній заяві на те, що з оскаржуваними рішеннями позивач ознайомився 16.02.2016, за твердженням останнього, є технічною помилкою (опискою), чого відповідачами спростовано не було.

З огляду на це, колегія судів вважає, що про звільнення позивачу достовірно стало відомо саме з моменту отримання трудової книжки, тобто 23.02.2016.

Колегія суддів також приймає до уваги доводи позивача про застосування позасудової процедури оскарження висновку атестаційної комісії, шляхом подання відповідної скарги до апеляційної атестаційної комісії, з огляду на що причини пропуску строку оскарження вказаного висновку є поважними.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду дійшла беззаперечного висновку про те, що місячний строк звернення позивача до суду із вказаним позовом, який подано 21.03.2016, не є порушеним. Не зважаючи на це, суд першої інстанції наведених вище обставин не з'ясував, що призвело до ухвалення необґрунтованого рішення.

Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд вважає висновки суду першої інстанції щодо наявності правових підстав на залишення позовної заяви без розгляду необґрунтованими.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 199 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Згідно з ст. 204 КАС підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання..

Таким чином, встановивши, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини в справі, порушено норми процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2016 року, а справу направити на продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 160, 199, 204, 205, 207, 212, 254 КАС, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2016 року скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточним та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.В. Межевич

Суддя Н.П. Бужак

Суддя Є.О. Сорочко

Повний текст рішення виготовлений 09.06.2016.

Головуючий суддя Межевич М.В.

Судді: Бужак Н.П.

Сорочко Є.О.