Справа № 2-а-5460/09/1416
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2011-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2011 р.Справа № 2-а-5460/09/1416

Категорія: 10.3.3Головуючий в 1 інстанції: Тихонова Н.С.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Осіпова Ю.В.,

суддів Єщенко О.В., Кравця О.О.,

при секретарі Коваленко І.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Департаменту праці та соціального захисту населення м.Миколаєва, ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06 листопада 2009 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціальних виплат і компенсацій Ленінського району Департаменту праці та соціального захисту населення виконкому Миколаївської міської ради про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -

В С Т А Н О В И Л А:

27 квітня 2009 року ОСОБА_1 звернулась до Ленінського районного суду м. Миколаєва з позовом до Управління соціальних виплат і компенсації Ленінського району Департаменту праці та соціального захисту населення виконкому Миколаївської міської ради про визнання незаконними дії відповідача щодо невиплати допомогу по догляду за дитиною та зобовязання вчинити певні дії.

Обґрунтовуючи свої вимоги, ОСОБА_1 вказувала, що вона є матір'ю, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку у відповідача і отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення 3-річного віку, проте у розмірі, значно меншому, ніж передбачено Законом України "Про Державну допомогу сім'ям з дітьми". На її звернення про виплату сум у відповідності до вимог Закону відповідач відповідає відмовою. З цих підстав просила зобов'язати відповідача здійснити перерахунок нарахованої та сплачуваної суми соціальної допомоги по догляду за дитиною віком до 3-х років починаючи з травня 2007 року.

Постановою Ленінського районного суду м.Миколаєва від 06 листопада 2009 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Управління соціальних виплат і компенсацій Ленінського району Департаменту праці та соціального захисту населення виконкому Миколаївської міської ради по виплаті ОСОБА_1 у період з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р. допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, що не відповідають вимогам закону. Визнано протиправною відмову Управління соціальних виплат і компенсацій Ленінського району Департаменту праці та соціального захисту населення виконкому Миколаївської міської ради у здійсненні перерахунку та сплаті ОСОБА_1 заборгованості по державній допомозі по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 09.07.2007 року до 31.12.2007 року. Зобовязано Управління соціальних виплат і компенсацій Ленінського району Департаменту праці та соціального захисту населення виконкому Миколаївської міської ради призначити, донарахувати і виплатити ОСОБА_1 недоотриману нею у період з 09.07.2007 року до 31.12.2007 року державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» у розмірі прожиткового мінімуму встановленого законом для дітей віком до 6 років на час її виплати за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року. Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати з місцевого бюджету в сумі 3,40 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду 1-ї інстанції, представник Департаменту праці та соціального захисту населення м. Миколаєва 16 листопада 2009 року подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом, при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми процесуального та матеріального права та просить скасувати постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06 листопада 2009 року.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду 1-ї інстанції, ОСОБА_1 16 листопада 2009 року подала заяву про апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06 листопада 2009 року, після чого 07 грудня 2009 року подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом, при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми процесуального та матеріального права та просить скасувати постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06 листопада 2009 року в частині позовних вимог щодо яких в задоволенні було відмовлено, прийняти нову постанову, якою задовольнити усі її позовні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для їх задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народила 17 березня 2007 року сина ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ФП від 28 березня 2007р., виданим Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції.

У березні 2009 року позивачкою подано заяву до Управління соціальних виплат і компенсацій Ленінського району Департаменту праці та соціального захисту населення виконкому Миколаївської міської ради щодо розяснення про виплату допомоги на дитину до досягнення нею трирічного віку, вчинення перерахунку допомоги на підставі ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми».

Листом від 13 квітня 2009 року за № К-74 Управління соціальних виплат і компенсацій Ленінського району Департаменту праці та соціального захисту населення виконкому Миколаївської міської ради відмовлено позивачці у перерахунку державної допомоги з посиланням на непередбаченість відповідних видатків Державним бюджетом України на 2007 рік, всі види отримуваних державних допомог з 01.102008 року по 31.03.2009 року призначені виходячи з розрахунку середньомісячного сукупного доходу сімї ОСОБА_1

Вирішуючи справу, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з наявності у ОСОБА_1 права на державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, встановленому ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми».

Так, відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які мають дитину до трьох років, на їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки визначені та закріплені в Законі України «Про державну допомогу сімям з дітьми».

На підставі ст.15 названого Закону (в редакції до 28 грудня 2007 року) допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Наявність такого права у ОСОБА_1 є визначальною для вирішення даного спору. Крім того, це право гарантується ч. 2 ст. 46 Конституції України, а також ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», відповідно до якої громадяни України, в сімях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 зупинення дії ст. 15 названого Закону на 2007 рік, передбачене абзацом 3 ч. 2 ст. 56 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) та втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Із врахуванням викладеного, ОСОБА_1В має право на отримання державної допомоги, передбаченої ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»(в редакції до 28 грудня 2007 року), з дня ухвалення рішення Конституційним Судом України, тобто з 09 липня 2007 року.

За чинним законодавством розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років встановлюється Законом України «Про Державний бюджет України»на відповідний рік. Будь-якими іншими діючими нормативно-правовими актами розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років не визначається.

В 2007 році розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років складав в період з 01 квітня 2007 року по 30 вересня 2007 року 463 грн., з 01 жовтня 2007 року по 31 грудня 2007 року 470 грн.

Також, колегія суддів зазначає про те, що судом першої інстанції було правильно встановлено, що підстав для задоволення вимог позивачки про стягнення боргу по даній допомозі з 2008 по день винесення судового рішення не має, оскільки рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008р. п. 23 розділу 2 Закону України «Про державний бюджет України на 2008р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»не був визнаний неконституційним.

При цьому, на даний висновок суду 2-ї інстанції не впливає і пропуск позивачкою встановленого строку для звернення до суду із цим позовом, оскільки згідно з ч.1 ст.100 КАС України, пропущення строку звернення до адміністративного суду - є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін, але, в даному випадку, представник відповідача, ні в своїх запереченнях на позов, ні в апеляційній скарзі не наполягав на застосуванні положень ст.ст.99,100 КАС України.

Отже, виходячи із змісту наведеної норми процесуального закону, суд не вправі відмовити у задоволенні адміністративного позову з підстав пропуску строку звернення до суду, якщо на цьому не наполягає одна із сторін, тобто з власної ініціативи.

Таким чином, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду приходить до аналогічного, що і суд 1-ї інстанції, висновку про те, що задоволенню підлягають позовні вимоги ОСОБА_1, які стосуються права на отримання вищеназваної допомоги лише за період за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги Департаменту праці та соціального захисту населення м. Миколаєва, ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06 листопада 2009 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Осіпов Ю.В.

Судді: Єщенко О.В.

ОСОБА_3