Справа № 808/524/16
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2016-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

02 червня 2016 рокусправа № 808/524/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Прокопчук Т.С.

суддів: Божко Л.А. Лукманової О.М.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17 березня 2016 року по справі

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» ОСОБА_3, 3 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 09.02.2016 року звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» ОСОБА_3С (далі ОСОБА_2 особа Фонду ОСОБА_3С), 3 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі Фонд), в якому просить визнати протиправними дії та рішення ОСОБА_2 особи Фонду ОСОБА_3 щодо не включення її до повного переліку вкладників ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; зобов'язати ОСОБА_2 особу Фонду ОСОБА_3 надати Фонду додаткову інформацію щодо виплати їй відшкодування у розмірі до 200 000 грн. за рахунок коштів Фонду на підставі договору дарування грошових коштів від 03.06.2015 року, які знаходяться на вкладному рахунку №2635.1.044424.006 в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в іноземній валюті, згідно договору-заяви №313731/32920/370-14 від 28.10.2014 року банківського строкового вкладу (депозиту) «Класик», укладеного між ОСОБА_4 та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 17.03.2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом першої інстанції встановлено, що 28.10.2014 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_4 укладено договір-заява №313731/32920/370-14 банківського строкового вкладу депозиту «Класик» на 370 днів в іноземній валюті, терміном дії з 28.10.2014 року по 02.11.2015 року зі сплатою 13,25 % річних.

На виконання даного договору ОСОБА_4 в той же день перерахував до філії ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» грошові кошти в розмірі 16 000 Євро, що підтверджується копією меморіального валютного ордеру №10667642.

03.06.2015 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, ОСОБА_1 укладено договір дарування, посвідчений нотаріально, відповідно до якого ОСОБА_4 безоплатно передав у власність обдарованим ОСОБА_5, та позивачу ОСОБА_1 в рівних частках кожній грошові кошти в загальній сумі 16 000 Євро, тобто по 8 000 Євро кожній, які знаходяться на вкладному рахунку №2635.1.044424.006, відкритому на його імя в ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», згідно договору-заяви №313731/32920/370-14 від 28.10.2014 року.

В цей же день позивач ОСОБА_1 на підставі договору дарування звернулася до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» з заявою, в якій просила перереєструвати на її імя з усіма правами і обовязками вкладника належну їй частину грошових коштів в розмірі 8 000 Євро.

Правлінням Національного банку України прийнято постанову № 612 від 17.09.2015 року, відповідно до якої ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» віднесений до категорії неплатоспроможних, на підставі якої в цей же день Виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення № 171«Про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» строком на 3 місяці з 18.09.2015 року по 17.12.2015 року.

09.12.2015 року позивач звернулась до тимчасової адміністрації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» з заявою, в якій на підставі договору дарування від 03.06.2015 року, просила замінити кредитора в зобов'язанні щодо договору-заяви №313731/32920/370-14, укладеного 28.10.2014 року між ОСОБА_4 та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», в чому листом №3-037310/24170 від 15.12.2015 року позивачу відмовлено.

17.12.2015 року Правлінням Національного банку України прийнято постанову №898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», відповідно до якої 18.12.2015 року Виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення №230 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень ліквідатора банку», відповідно до якого припинено здійснення тимчасової адміністрації та розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» строком на 2 роки з 18.12.2015 року по 17.12.2017 року включно, ОСОБА_2 особою Фонду, на яку покладено усі повноваження ліквідатора ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», призначено ОСОБА_3

Дізнавшись про процедуру ліквідації ОСОБА_1 звернулася до Фонду з заявою щодо включення її до переліку (реєстру) вкладників ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду та виплати гарантованої суми відшкодування за вкладами.

Листом №21-036-56999/15 від 28.12.2015 року Фонд відмовив позивачу у задоволенні заяви з посиланням те, що за договором заявою №313731/ 32920/ 370-14 від 28.10.2014 року тільки на вкладника ОСОБА_4 розповсюджуються гарантії Фонду щодо відшкодування коштів за вкладом.

Вважаючи протиправними дії відповідача та рішення щодо відмови у відшкодуванні гарантованої суми за банківським вкладом та не включення до списку і переліку вкладників, позивач звернулась до суду.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» № 4452-VI від 23.02.2012 року (далі - Закон № 4452-VI) Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку і сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, проте Фонд завершує виплату гарантованих сум відшкодування коштів за вкладами в день внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб запису про ліквідацію банку як юридичної особи.

Приписами п.1,2,3,5,6 ст.27 Закону № 4452-VI встановлено, що ОСОБА_2 особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. ОСОБА_2 особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. ОСОБА_2 особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. ОСОБА_2 особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до ч. 4 ст. 26 цього Закону.

Аналогічні приписи містяться також в Положенні про порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами, затверджене рішенням Виконавчої дирекції Фонду №14 від 09.08.2012 року (далі Положення №14).

Крім того п.6 Розділу III Положення №14 встановлено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників. Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.

Відповідно до п. 2 Розділу IV Положення № 14, Фонд складає на підставі Переліку Загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення.

За приписами ст. ст. 1058, 1059 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним.

Частиною 1 ст. 1063 ЦК України встановлено, фізична або юридична особа може укласти договір банківського вкладу (зробити вклад) на користь третьої особи. Ця особа набуває права вкладника з моменту предявлення нею до банку першої вимоги, що випливає з прав вкладника, або вираження нею іншим способом наміру скористатися такими правами. До набуття особою, на користь якої зроблений банківський вклад, прав вкладника ці права належать особі, яка зробила вклад. Визначення імені фізичної особи (ст. 28 ЦК України) або найменування юридичної особи (ст. 90 ЦК України), на користь якої зроблений вклад, є істотною умовою договору банківського вкладу.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 2 Закону № 4452-VI визначено, що вкладником є фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець): 1) яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту); 2) яка є власником банківського рахунку; 3) яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Викладене свідчить про те, що позивач ОСОБА_1 як сторона договору дарування частини грошових коштів в розмірі 8 000 Євро, які знаходяться на вкладному рахунку №2635.1.044424.006, відповідно до договору заяви №313731/32920/370-14 від 28.10.2014 року, укладеного між ОСОБА_4 та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», не може набути статусу вкладника, який має право на отримання відшкодування за вкладом, оскільки укладення вказаного договору не є наслідком внесення змін до договору заяви №313731/32920/370-14 від 28.10.2014 року щодо заміни сторони, а самим ОСОБА_4 договір банківського вкладу на імя ОСОБА_1 з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», відповідно до приписів ч.1 ст. 1063 ЦК України не укладався.

Крім того матеріалами справи встановлено, що позивачем особисто від свого імені договори банківського вкладу або банківського рахунку із ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» не укладалися, власником іменного депозитного сертифіката вона не являється.

В силу викладеного суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскільки відповідно до норм Закону № 4452-VI позивач не являється вкладником банку, вимоги щодо визнання протиправними дій та зобовязання ОСОБА_2 особи Фонду ОСОБА_3 включити її до повного переліку вкладників ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», що мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду та надати з приводу цього до Фонду додаткову інформацію є безпідставними та задоволенню не підлягають.

В той же час, оскільки позивач є кредитором банку, яка має документально підтверджені вимоги до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», ця обставина дає їй можливість звернутися до ОСОБА_2 особи Фонду ОСОБА_3 в порядку та у спосіб, визначений приписами ч. 5 ст. 45 Закону № 4452-VI.

Доводами апеляційної скарги зазначені обставини не спростовуються.

За таких обставин суд вважає, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з'ясовано обставини справи та ухвалене рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст. ст. 200, 205, 206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17 березня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: Т.С. Прокопчук

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: О.М. Лукманова