Справа № 2-а/1970/3817/12
Суддя: Ходачкевич Н.І.
Дата ухвалення: 2016-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а/1970/3817/12

12 травня 2016 р.++м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Ходачкевич Н.І.

при секретарі судового засідання Хоменко Л.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації " Тернопільміськгаз" до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів у Тернопільській області про визнання нечинним та скасування податкових повідомлень - рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Тернопільміськгаз (далі по тексту позивач, ПАТ Тернопільміськгаз) звернулось до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Тернопільська обєднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Тернопільській області (далі по тексту відповідач, Тернопільська ОДПІ) про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення - рішення № НОМЕР_1 від 05 липня 2012 року.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2012 року, позов задоволено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2014 року рішення Тернопільського окружного адміністративного суду залишено без змін.

Ухвалою вищого адміністративного суду України від 18 листопада 2015 року постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2014 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2015 року справу призначено до судового розгляду.

Представник позивача в судове засідання з"явився, надав пояснення по суті спору, а також подав додаткові обґрунтування до адміністративного позову в якому просить визнати частково нечинним та скасувати податкове повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 05 липня 2012 року в частині нарахованих 283018,08 грн. податку на прибуток приватних підприємств.

Представник Тернопільської обєднаної державної податкової інспекції позовні вимоги не визнав, проти їх задоволення заперечив та пояснив, що вимоги позивача є безпідставними, а податковий орган при винесенні податкового повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 05 липня 2012 року, діяв у межах та у спосіб визначений чинним законодавством України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, суд вважає, що позов слід задоволити частково враховуючи наступне.

Судом встановлено, що Тернопільською обєднаною державною податковою інспекцією проведено документальну планову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 квітня 2010 року по 31 грудня 2011 року, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2011 року, за результатами якої 14 червня 2012 року складено акт №2293/22-10/211559559 (далі по тексту Акт перевірки).

Під час проведення перевірки податковим органом встановлено порушення позивачем, зокрема, пункту 135.1, підпункту 135.4.1 пункту 135.4 статті 135, пункту 137.1 статті 137 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (надалі Кодекс, Податковий Кодекс України), що призвело до заниження суми податку на прибуток на 304573,00 грн. у 4 кварталі 2011 року.

05.07.2012р. Тернопільською ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 (надалі - Рішення ) про сплату 304 573,00 грн. "Податку на прибуток приватних підприємств" нарахованих на підставі Акта перевірки.

Податковим Кодексом України визначено, що у разі, коли платник податків вважає, що контролюючий орган невірно визначив суму податкового зобов'язання або прийняв будь яке інше рішення, що суперечить законодавству з питань оподаткування, або виходить за межі його компетенції, встановленої законом має право звернутися до контролюючого органу із скаргою про перегляд цього рішення оскаржив вказане рішення в адміністративному порядку.

Керуючись Положенням "Про порядок подання та розгляду скарг платників податків органами державної податкової служби", яке затверджено наказом державної податкової адміністрації України від 23.12.2010р. № 1001, 18.07.2012р. ПАТ "Тернопільміськгаз" подало до Державної податкової служби в Тернопільській апеляційну скаргу на податкове повідомлення-рішення № від 05.07.2012р. в якій просило скасувати вказане рішення.

14.07.2012 року прийнято Рішення про результати розгляду скарг № 1183/10/10-207/237 (надалі - Рішення 2), яким ДПС у Тернопільській області рішення Тернопільської ОДПІ від 05.07.2012р. № НОМЕР_1 - залишено без змін а скаргу ПАТ "Тернопільміськгаз" - без задоволення. Дане рішення отримано ПАТ "Тернопільміськгаз" 18.09.2012 року.

27.09.2012 р. ПАТ "Тернопільміськгаз" подано скаргу до Державної податкової служби України з проханням скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 05.07.2012р. Тернопільської ОДПІ Тернопільської області, та Рішення про результати розгляду скарг Тернопільської обласної ДПС.

25.10.2012р. ПАТ "Тернопільміськгаз" отримано Рішення про результати розгляду скарг від 22.10.2012 року № 4051/10/61-12/10-2115 (надалі Рішення 3) , яким рішення Тернопільської ОДПІ від 05.07.2012р. № залишено без змін, а скарга ПАТ "Тернопільміськгаз"- без задоволення.

Не погоджуючись із вказаним рішенням податкового органу, вважаючи його незаконним, та таким, що не відповідає дійсним обставинам справи і встановленим фактам ПАТ «Тернопільміськгаз» оскаржило його до суду.

Як вбачається із п. 3.1.1 "Валові доходи" Акта перевірки перевіряючим зроблено висновок про заниження ПАТ "Тернопільміськгаз" скоригованого валового доходу за 2011 рік на 1 324 231,00 гривень. Вказане заниження відбулось через невключення до складу валових доходів виручки від реалізації товарів та наданні послуг від діяльності, що підлягає патентуванню протягом 2, 3, 4 кварталів 2011р.

Згідно з вимогами ст. 137.4 Податкового Кодексу України, датою отримання доходів, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, є звітний період, у якому такі доходи визнаються згідно з цією статтею, незалежно від фактичного надходження коштів (метод нарахувань), визначений з урахуванням норм цього пункту та статті 159 цього Кодексу.

В Акті перевірки р. 3.1.2 Валові витрати перевіряючий зазначає, що перевіркою повноти визначення валових витрат за період 2-4 квартали 2011 року не встановлено іх завищення чи заниження.

Такий висновок відповідача є неправомірним, так як із представлених позивачем для перевірки первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку та при встановленні факту заниження валових доходів за 2011 рік , перевіряючим не взято до уваги те, що валові витрати за 2011 рік зменшені на собівартість реалізованих товарів, наданих послуг, діяльність по яких підлягає патентуванню та які відображені в Додатку 11 до декларації.

Відповідно до п.п. 138.1.1 ст. 138 Податкового Кодексу України, "Витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку".

Пунктом 138.4 ст. 138 Податкового Кодексу України визначено, що витрати, які формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім не розподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Контролюючий орган, в порушення норми ст. 86 Податкового Кодексу України, невірно визначив об'єкт оподаткування за вказаний період та зробив неправомірний висновок про заниження податку на прибуток за 2-4 квартали 2011 року на 304 573,00 грн., при цьому не взяв до уваги факту заниження товариством валових витрат за 2-4 квартали 2011 року.

На виконання вимог ухвали ВАСУ від 18.11.2015р., судом зясовано сума витрат, врахованих платником податків під час розрахунку обєкту оподаткування податком на прибуток, наявність у позивача первинних документів на підтвердження суми, яка не була врахована в складі витрат під час такого розрахунку, а також факт надання позивачем під час перевірки контролюючим органом податкової та бухгалтерської інформації на підтвердження розміру витрат, фактично понесених платником та врахованих під час розрахунку обєкта оподаткування.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що ПАТ Тернопільміськгаз виконало передбачені податковим законодавством умови формування валових витрат з документальним підтвердженням розміру валових витрат, а тому висновок контролюючого органу про заниження ПАТ Тернопільміськгазскоригованого валового доходу за 2011 рік на 1 324 231,00 гривень є безпідставним. Вказане заниження відбулось через не включення до складу валових доходів виручки від реалізації товарів та наданні послуг від діяльності, що підлягає патентуванню протягом 2-4 кварталів 2011 року. Сума, яка не була врахована в складі валових витрат становить 1230517 грн. (692222грн.+538295грн.). Виходячи з цього, фактична сума заниженого податкового зобовязання з податку на прибуток склала 21554,2грн., що підтверджується доданими документами до матеріалів справи.

ПАТ "Тернопільміськгаз" під час перевірки надано відповідачу усі документи, які свідчать про валові витрати, але вони податковим органом враховані не були, а тому ним невірно визначено обєкт оподаткування.

Твердження представника контролюючого органу, про те, що позивач не надав додаткових документів та доказів, що спростовують висновки перевіряючих та обґрунтовують заперечення на винесене податкове повідомлення рішення суд не приймає до уваги, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов'язок відсутній лише тоді, якщо відповідач визнає позов.

При цьому суб'єкт владних повноважень повинен спростувати презумпцію своєї винуватості, адже вона дає можливість вважати встановленою неправомірність його рішень, дій чи бездіяльності, а позивач не зобов'язаний доводити ці обставини, як на це помилково в суді посилається представник податкового органу.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.104 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Згідно ст. 69 КАС доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. При цьому належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про часткове визнання нечинним та скасувати податкового повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 05 липня 2012 року в частині нарахованих 283018,08 грн. податку на прибуток приватних підприємств є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам справи та вимогам чинного законодавства, не спростовані належним чином відповідачем, а отже підлягають до задоволення частково.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Позов задоволити частково.

2.Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення -рішення № від 05.07.2012р. в частині нарахованих 283018,08 грн. податку на прибуток приватних підприємств.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлено 16.05.2016р.

Головуючий суддя Ходачкевич Н.І.

копія вірна

Суддя Ходачкевич Н.І.