Справа № 813/6231/15
Суддя: Гулид Роман Методійович
Дата ухвалення: 2016-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2016 року Справа № 876/2181/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Гулида Р.М.,

суддів - Кузьмича С.М., Улицького В.З.,

при секретарі судового засідання - Кулик Т.Б.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Мисак О.В..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 15.02.2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправними і скасування наказів, поновлення на посаді, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ГУ МВС України у Львівській області про визнання протиправним і скасування наказу № 2848 від 15.10.2015р. "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Сихівського РВ ЛМУ УМВС" в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності слідчого ОСОБА_1 у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ, наказу № 798 о/с від 06.11.2015р."По особовому складу" щодо звільнення позивача з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України за ст. 64 п."є" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ та поновлення на посаді.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вчинений проступок не спричинив жодних негативних наслідків, дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ, як крайній захід дисциплінарного впливу, застосовано до нього без врахування усіх обставин справи, у нього не відібрано особистих пояснень з приводу обставин та підстав притягнення до дисциплінарної відповідальності, а на час прийняття наказу № 798 о/с від 06.11.2015р."По особовому складу", позивач перебував на лікарняному. З огляду на викладене, оскаржувані накази підлягають скасуванню.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2016 року, позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області № 2848 від 15.10.2015р. "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Сихівського РВ ЛМУ УМВС" в частині накладення дисциплінарного стягнення на слідчого ОСОБА_1 у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області № 798 о/с від 06.11.2015р."По особовому складу" в частині звільнення лейтенанта міліції ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України за ст. 64 п."є" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді слідчого Сихівського РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області з 07.11.2015 р..

Постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді звернуто до негайного виконання.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області подало апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції порушив норми матеріального права, а допущена упереджена оцінка зібраних доказів та довільне трактування законодавства за текстом постанови, не відповідає фактичним обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи по суті позовних вимог.

Заслухавши доповідача - суддю Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити, а постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову, якою в задоволенні позову відмовити, мотивуючи це наступним.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ з вересня 2010 року і на час притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ перебував на посаді слідчого СВ Сихівського районного відділу ЛМУ ГУМВС Україхни у Львівській області.

15.10.2015 р. Наказом ГУ МВС України у Львівській області № 2848 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Сихівського РВ ЛМУ ГУМВС", за порушення вимог п.п. 2.4., 3.11.2. Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах і підрозділах внутрішніх справ України заяв і повідомлень про вчинення кримінальних правопорушень, затвердженої наказом МВС України від 19.11.2012 р. за №1050, слідчого СВ Сихівського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області лейтенанта міліції ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ. По матеріалах справи та службового розслідування встановлено, що ОСОБА_1 отримавши повідомлення про крадіжку мобільного телефону, не зареєстрував таке в журналі Єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Сихівського РВ ЛМУ ГУМВС України, не вніс вищевказаних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не зважаючи на вимоги ст.ст. 2, 7, 8, 9, 40, 56, 214 КПК України, порушив морально-етичні норми п. 2.3 правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу ОВС України, затверджені наказом МВС України від 22.02.2012р. № 155 та вимоги ст.ст.38, 42 ЗУ "Про запобігання корупції", нехтуючи процесуальними та моральними нормами і порушуючи ст. 22 ЗУ "Про запобігання корупції" та будучи суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, використав свої службові повноваження і пов'язані із цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди, що виразилось у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовим становищем, в чому вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 191 КК України.

Підставою для вказаного наказу був висновок службового розслідування від 28.09.2015р., яке було проведено на підставі отриманого 11.09.2015р. рапорту першого заступника начальника - начальника СВ Сихівського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області капітана міліції Ткачика А.Б. про вчинення можливих неправомірних дій слідчим СВ Сихівського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_1 та наказу ГУ МВСУ у Львівській області № 2532 від 14.09.2015р. "Про призначення службового розслідування".

За висновком службового розслідування від 28.09.2015р. встановлено, що 11.09.2015р. надійшов рапорт першого заступника начальника - начальника СВ Сихівського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області капітана міліції Ткачика А.Б. про вчинення можливих неправомірних дій слідчим СВ Сихівського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області лейтенантом міліції ОСОБА_1, які виявились у тому що в липні 2015року до слідчого ОСОБА_1 звернулась його знайома та просила останнього відшукати її мобільний телефон марки "Айфон 5". З перебігом певного часу, ОСОБА_1 використавши можливості оперативних працівників Сихівського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області відшукав даний телефон та не повернувши його власниці, особисто продав даний телефон за 5000грн. невідомій особі. Поряд з цим, під час службового розслідування стало відомо, що за фактом крадіжки чи втрати вказаного мобільного телефону внесено відомості до єдиного обліку Галицьким РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області на підставі заяви громадянки ОСОБА_5 від 02.09.2015 р. з приводу втрати мобільного телефону марки "Айфон 5" ІМЕІ НОМЕР_1 при невідомих обставинах 16.07.2015р.

В ході проведення службового розслідування заявниця ОСОБА_5 пояснила, що з приводу втрати мобільного телефону зверталась до свого знайомого ОСОБА_1 з проханням його розшуку та встановлення місця знаходження. Оскільки жодних відомостей про виявлення чи знайдення телефону від ОСОБА_1 не надходило, вона написала заяву про втрату телефону до Галицького РВ ЛМУ УМВСУ у Львівській області. Невдовзі, працівниками Галицького РВ ЛМУ УМВСУ телефон їй було повернуто, про що нею була надана розписка від 10.09.2015 року.

З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_1 звертався до співробітників карного розшуку Сихівського РВ ЛМУ УМВСУ у Львівській області з проханням допомогти у розшуку мобільного телефону "Айфон 5" ІМЕІ НОМЕР_1. Після розшуку і виявлення даного телефону, що здійснили оперуповноважені СКР Сихівського РВ ЛМУ УМВСУ лейтенанти міліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7, ОСОБА_1 продав телефон ОСОБА_5 марки "Айфон 5" ІМЕІ НОМЕР_1 сторонній особі, котра бажала придбати такий за 5000грн..

При проведені службового розслідування комісія дійшла висновку про те, що ОСОБА_1 порушено вимоги п.п. 2.4., 3.11.2. Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах і підрозділах внутрішніх справ України заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом МВС України від 19.11.2012 № 1050, оскільки отримавши повідомлення про крадіжку мобільного телефону він не зареєстрував його в журналі Єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Сихівського РВ ЛМУ ГУМВС України та не вніс вищевказаних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, всупереч вимогам ст.ст. 2, 7, 8, 9, 40, 56, 214 КПК України, а також порушив вимог розділу 4, п. 2.3 правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу ОВС України, затверджених наказом МВС України від 22.02.2012р. № 155 та ст.ст. 38, 42 ЗУ "Про запобігання корупції", знехтував процесуальними та моральними нормами, порушив ст. 22 ЗУ "Про запобігання корупції", будучи суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, використав службові повноваження та пов'язані із цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе, а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовим становищем, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 191 КК України.

Відповідно до листа Прокуратури Львівської області від 09.11.2015р. за матеріалами проведеного УВБ у Львівській області ДВБ МВС України службового розслідування щодо вчинення неправомірних дій стосовно ОСОБА_5 (висновок від 28.09.2015 р.) до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення ОСОБА_1 кримінальних правопорушень не вносилось, досудове розслідування не здійснювалось.

За результатами проведеного службового розслідування було винесено наказ ГУМВСУ у Львівській області № 2848 від 15.10.2015р. "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Сихівського РВ ЛМУ ГУМВС", за змістом якого до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ.

04.11.2015 р. на адресу позивача було скеровано рекомендований лист з повідомленням про необхідність прибуття на засідання атестаційної комісії 06.11.2015р.. Додатково про засідання атестаційної комісії позивач був повідомлений у телефонному режимі, однак останній відмовився від своєї участі на засіданні комісії через перебування на лікарняному, що стверджено складеним актом від 05.11.2015 р..

На засіданні атестаційної комісії, яке відбулось 06.11.2015р. було прийнято рішення про те, що лейтенант міліції ОСОБА_1 - слідчий Сихівського РВ ЛМУ УМВСУ у Львівській області не відповідає займаній посаді та рекомендовано звільнити його з органів внутрішніх справ.

Згідно ч. 1 ст. 5 Дисциплінарного Статуту органів внутрішніх справ України від 22.02.2006 p. №3460-IV (далі - Статут), за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність. Частина друга зазначеної статті обумовлює можливість притягувати особу рядового і начальницького складу поряд з адміністративною, кримінальною чи матеріальною відповідальністю і до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до ст. 7 Статуту, службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь - який час надати їм допомогу; дотримуватись норм професійної та службової етики; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною людиною; з гідністю і честю поводитись в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Накладенню на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з ОВС передував висновок службового розслідування, згідно ч.1ст.14 Порядку накладення дисциплінарних стягнень за дисциплінарним Статуту органів внутрішніх справ України. Тобто, за фактом виявлених порушень, наказом ГУМВС України у Львівській області від 14.09.2015 року № 2532 було призначено службове розслідування.

Колегія суддів констатує, що вказаними матеріалами службового розслідування від 28.09.2015 року, проведеного відповідно до вимог Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України та наказу МВС України від 12.03.2013 № 230 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення службового розслідування в ОВС України», вина позивача в грубому порушенні службової дисципліни - доведена повністю.

Як встановлено службовим розслідуванням, факти порушень, які стали підставою для проведення цього розслідування знайшли своє підтвердження та стали можливими у наслідок безвідповідального ставлення до виконання обов'язків міліції зі сторони слідчого СВ Сихівського РВ ОСОБА_1, який отримавши повідомлення про можливе вчинення кримінального правопорушення, крадіжку мобільного телефону у гр. ОСОБА_5, всупереч вимогам п.п. 2.4., 3.11.2. Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах і підрозділам внутрішніх справ України заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом МВС України від 19.11.2012 № 1050, не зареєстрував його в журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Сихівського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області та в супереч вимогам ст. ст. 2, 7, 8, 9, 40 56, 214 КПК України вищевказані відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені не були. Крім цього, в порушення вимог розділу 4, п.2.3, Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу ОВС України, затверджених наказом МВС України від 22.02.2012 № 155 та ст.ст.38,42 ЗУ «Про запобігання корупції» знехтував процесуальними та моральними нормами. Також, в порушення ст. 22 ЗУ «Про запобігання корупції», будучи суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, використав свої службові повноваження та пов'язані із цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе, а саме заволодів чужим майном шляхом зловживання службовим становищем.

Стаття 6.3.5. Інструкції про порядок проведення службового розслідування в ОВС України від 12.03.2013 № 230 передбачає - Заборону затверджувати висновок службового розслідування без отримання від особи РНС письмового пояснення або за відсутності акта про її відмову в наданні письмового пояснення. Проте, небажання особи відносно якої проводиться службове розслідування надавати пояснення не перешкоджає затвердженню висновку службового розслідування та накладенню дисциплінарного стягнення на неї.

До матеріалів справи долучено акт про відмову ОСОБА_1 надати пояснення в межах службового розслідування (а.с. 117).

Саме за наслідками проведеного службового розслідування наказом ГУМВС від 15.10.2015 року № 2848, за порушення п.п. 2.4., 3.11.2. Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах і підрозділах внутрішніх справ України заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом МВС України від 19.11.2012 № 1050 отримавши повідомлення про крадіжку мобільного телефону не зареєстрував його в журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Сихівського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області та в супереч вимогам ст. ст. 2, 7, 8, 9, 40 56, 214 КПК України вищевказані відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені не були. Також, в порушення вимог розділу 4, п.2.3, правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу ОВС України, затверджених наказом МВС України від 22.02.2012 № 155 та ст.ст.38,42 ЗУ «Про запобігання корупції» знехтував процесуальними та моральними нормами. Також, в порушення ст. 22 ЗУ «Про запобігання корупції», будучи суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, використав свої службові повноваження та пов'язані із цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе, а саме заволодів чужим майном шляхом зловживання службовим становищем, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України., на слідчого СВ Сихівського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області лейтенанта міліції ОСОБА_1 було накдадено дисциплінарне стягнення - звільнення з ОВС.

Відтак, службовим розслідуванням було встановлено, що позивач своїми діями грубо порушив службову дисципліну, що стало складовою дисциплінарного проступку.

При визначені виду дисциплінарного стягнення було враховано тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації.

Суд апеляційної інстанції погоджується з твердженням апелянта, що такий дисциплінарний проступок, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовим становищем, особою, яка в силу свого службового становища сама зобов'язана захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи власність громадян, поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян, дотримуватись норм професійної та службової етики, забезпеченні законності та статутного порядку - є неприпустимим і потребував суворого реагування.

Принагідно, колегія суддів звертає увагу і на те, що ОСОБА_1 не оскаржував висновок службового розслідування, яким було встановлено факт та обставини порушення ним службової дисципліни, а також на підставі якого було прийняте рішення про притягнення його до дисциплінарної відповідальності у спосіб звільнення з органів внутрішніх справ.

Відтак даний факт вказує на його фактичну згоду із об'єктивністю викладених обставин у висновку службового розслідування та прийнятого відносно нього рішення. Тобто, відсутність мотивованого рапорту про незгоду із висновком службового розслідування та не оскарження його до вищестоящого начальника (органу) чи суду, вказує на безпідставність його позовних вимог. Адже, оскаржуваний ОСОБА_1 наказ ГУМВС № 2848 від 15.10.2015 року про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності був прийнятий на підставі службового розслідування.

Підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Згідно п. 6.3.5., 6.3.6. Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 12.03.2013 р. №230, передбачено за письмовим рапортом ознайомлюватися з висновком службового розслідування, а також з матеріалами, зібраними в процесі його проведення, у частині, яка її стосується, крім випадків, визначених законодавством України. Оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки і в порядку, що визначені законодавством України.

Як встановлено, 28.10.2015 року на адресу ОСОБА_1 було скеровано атестаційний лист, для можливості позивача ознайомитись із його змістом, підписати останній, зазначити чи погоджується позивач із змістом чи ні, та повернути такий до ГУМВС. У змісті даного атестаційного листа зазначено підстави проведення атестування, тобто позивач оперуючи інформацією міг звернутись до ГУМВС щодо ознайомлення з матеріалами проведеного службового розслідування та оскаржити такі до начальника у відповідності до Наказу МВС від 12.03.2013 р. № 230.

Відтак, твердження ОСОБА_1, що він не знав про проведення службового розслідування спростовується вищенаведеними обставинами.

Оскільки, ОСОБА_1 не оскаржував висновок службового розслідування про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, це дає підстави на фактичну його згоду із об'єктивністю викладених обставин у висновках службових розслідувань та відповідно, прийнятого відносно нього рішення.

Враховуючи зазначене, судом першої інстанції упереджено та безпідставно було прийнято до уваги твердження позивача щодо протиправності прийняття оскаржуваних наказів, оскільки дані накази були видані виключно на підставі висновку службового розслідування.

Судом першої інстанції безпідставно взято до уваги та покладено в основу рішення по справі заяву ОСОБА_5 від 21.10.2015 р. на ім'я начальника УВБ ГУМВС України у Львівській області, про відсутність особистих претензій та скарг до ОСОБА_1 з огляду на те, що до фактичного повернення їй телефону вона давала пояснення протилежного змісту, адже володіла інформацією про те, що її телефон ним був проданий сторонній особі з привласненням виручених коштів.

Отже, наслідком проведення службового розслідування став висновок від 28.09.2015р., який слугував підставою для видачі ГУМВС наказу № 2848 від 15.10.2015 р.. Копію даного наказу разом із атестаційним листом - позивачу було скеровано 29.10.2015 року. Додатково позивача було ознайомлено з текстом дисциплінарного наказу по телефону, що підтверджується наявним в матеріалах справи актом від 28.10.2015 року.

04.11.2015 року на адресу позивача було скеровано листа - запрошення на атестаційну комісію, що відбудеться в ГУМВС 06.11.2015 року об 11.00 год. Окрім того в матеріалах особової справи є наявний акт від 05.11.2015 року, про те, що позивачу об 11:40 год. 05.11.2015 року було повідомлено в усній формі в режимі телефонної розмови про призначення на 06.11.2015 року об 11:00 год. засідання атестаційної комісії де буде розглянуто питання подальшого проходження служби ОСОБА_1 в ОВС України.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 на засідання атестаційної комісії не прибув, у відповідності до ст. 4.7 Інструкції про порядок проведення атестування особового складу органів внутрішніх справ України затвердженої наказом МВС України від 22 березня 2005 p. № 181, якщо особа рядового і начальницького складу, яка атестується, не з'явилася на засідання атестаційної комісії, то комісія може провести атестування за її відсутності.

За наслідками проведення атестування комісією було затверджено результати атестування - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню з ОВС згідно дисциплінарного наказу.

Пунктом 5 ст. 18 Дисциплінарного статуту передбачено, що такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади, пониження в спеціальному званні та звільнення з органів внутрішніх справ, вважаються виконаними після видання наказу по особовому складу.

У зв'язку з цим Головним управлінням МВС України у Львівській області було видано наказ від 06.11.2015р. № 798 о/с про звільнення ОСОБА_1 за п. 64 «є» /за порушення дисципліни/ з ОВС.

Враховуючи дійсні обставини і прискіпливо проаналізовані зібрані документальні докази по справі, колегія суддів прийшла до неспростовного переконання про те, що фактично відсутні підстави для задоволенні позову та визнання протиправним і скасування наказу № 2848 від 15.10.2015 р. "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Сихівського РВ ЛМУ УМВС" в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності слідчого ОСОБА_1 у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ, наказу № 798 о/с від 06.11.2015р."По особовому складу", щодо звільнення позивача з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України за ст. 64 п."є" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ та поновлення на посаді, оскільки такі є правомірними і прийнятті відповідно до вимог закону.

Таким чином, висновок суду першої інстанції по даній справі зроблений при неповному з'ясуванні судом та недоведеності обставин, які мали значення для справи, внаслідок порушення норм матеріального права що і призвело до неправильного вирішення справи по суті спору, а у відповідності до вимог ст.202 КАС України є обов'язковою підставою для скасування постановленого судового рішення і ухвалення нового рішення по справі.

Керуючись ст. 160, ст. 195, ст. 196, п.3 ч. ст. 198, п. п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 202, ч.2 ст. 205, ст. 207, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області - задоволити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2016 року у справі №813/6231/15 - скасувати та винести нову, якою в задоволенні позову - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Р.М. Гулид

Судді: С.М. Кузьмич

В.З. Улицький

Повний текст постанови виготовлено 09.06.2016 року