Справа № 212/2843/2012
Суддя: Гуменюк К. П.
Дата ухвалення: 2016-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Cправа № 212/2843/2012
Провадження № 2-ар/127/21/16
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про відмову в розясненні рішення суду

03 червня 2016 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого-судді Гуменюка К.П.,

при секретарі Сєрих В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці заяву позивача про розяснення судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України міста Вінниці про визнання дій протиправними та зобовязання до вчинення дій,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про розяснення постанови Ленінського районного суду м. Вінниці від 16 травня 2012 року у справі № 212/2843/2012 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ПФУ в м. Вінниці про визнання дій протиправними та зобовязання до вчинення дій та просить суд розяснити чи зобовязано ОСОБА_2 ПФУ в м. Вінниці нараховувати та виплачувати ОСОБА_1, згідно рішення національного суду, недоплачену пенсію починаючи з жовтня 2011 року включно до травня 2016 року відповідно до розмірів такої пенсії встановленої статтями 50, 54, 67 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» згідно постанови Ленінського районного суду м. Вінниці від 16 лютого 2010 року № 2-а-636/2010 та рішення Апеляційного суду Вінницької області від 22 червня 2010 року по справі № 2-а-636/2010 у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком (це основна пенсія) та 50 % мінімальної пенсії за віком (це додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоровю, з врахуванням того, що в періоди з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року, та з 01 січня 2016 року дія статей 50, 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законами України про Державні бюджети України на 2014 та 2016 роки за зазначені періоди не обмежувалися та не зупинялися?

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 заяву про розяснення постанови Ленінського районного суду м. Вінниці від 16 травня 2012 року підтримали у повному обсязі та просили задовольнити дану заяву.

Представник боржника ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у м. Вінниці ОСОБА_4 у судовому засіданні просила суд відмовити у задоволенні заяви.

Представник Відділу примусового виконання рішень ОСОБА_2 Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_5 у судовому засіданні при розгляді даної заяви поклалась на думку суду.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав.

Частиною 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ, пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б)додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до постраждалих першої категорії, що є інвалідами ІІІ групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком.

Частиною 4 ст. 54 вказаного Закону встановлено, що в усіх випадках розмір пенсії для інвалідів ІІІ групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 14 червня 2011 року, Прикінцеві положення Закону доповнено пунктом 4, відповідно до якого встановлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання вимог Закону України від 14 червня 2011 року «Про внесення змін до ЗУ «Про державний бюджет України на 2011 рік», Кабінетом Міністрів України 06 липня 2011 року прийнято постанову за № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», якою встановлено розміри пенсій для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Вказана Постанова КМУ набрала чинності 23 липня 2011 року.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» встановлено, що у 2012 році норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік. Такі ж положення зазначені і в п. 4 Прикінцевих Положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік».

З правового аналізу вказаних Законів та нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України та роз'яснень Конституційного Суду України випливає, що в період з 22 липня 2011 р. по 31 грудня 2013 р. визначення порядку та розмірів виплат указаним категоріям громадян делеговано Кабінету Міністрів України.

Разом з тим, 03 серпня 2014 р. набрав чинності Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» № 1622-VII від 31 липня 2014 р., яким Прикінцеві положення доповнено п. 6 прим. 4, 6 прим. 5, 6 прим. 6, 6 прим. 7, 6 прим. 8.

Зокрема п. 6 прим. 7 Прикінцевих положень до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» встановлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 03 серпня 2014 року застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Таким чином, Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 16 січня 2014 року № 719-VІI в редакції, яка діяла до 2 серпня 2014 р. не було передбачено, що норми і положення, статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог ст. 255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до ст. 170 КАС України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

З вищенаведеного вбачається, що рішення суду повинно бути зрозумілим. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кількох варіантів тлумачення. Підставою для роз'яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового рішення є його неясність, невизначеність. Фактично, роз'ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового рішення, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому, суд, роз'яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.

Суд звертає увагу на те, що рішення суду від 16 травня 2012 року відповідає вимогам, визначеним ст. 163 КАС України, є чітким, зрозумілим та не потребує роз'яснення та вважає, що роз'яснення судового рішення у спосіб, про який просить заявник, фактично може змінити зміст його резолютивної частини.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про роз'яснення постанови Ленінського районного суду м. Вінниці від 16 травня 2012 року, оскільки вона є зрозумілою, достатньо вмотивованою, і не потребує додаткового роз'яснення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 170 КАС України, суд,

у х в а л и в :

У задоволенні заяви позивача про розяснення судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України міста Вінниці про визнання дій протиправними та зобовязання до вчинення дій, відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Вінницький міський суд Вінницької області, шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її отримання.

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_6