Справа № 819/3374/15
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2016-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2016 року Справа № 876/465/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Мікули О.І., Курильця А.Р.

з участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2015 р. по справі за її позовом до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області, Начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області Мулик Петро Ігорович про визнання дій протиправними, -

В С Т А Н О В И Л А:

05.11.2015р. позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо складання 22.10.2015 р. відносно неї, акта про протидію працівнику виконавчої служби.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.12.2015 р. в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивачка оскаржила дану постанову з підстав порушення норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

В обґрунтування вимог посилається на те, що не є боржником, ні його представником, щоб стосовно неї здійснювати будь-які виконавчі дії.

Судом першої інстанції не взято до уваги те, що до матеріалів позовної заяви долучено копію квитанції про придбання сейфу офісного. Дана квитанція є первинним бухгалтерським документом, який підтверджує факт придбання сейфу. Також додано Акт переміщення даних основних засобів, згідно якого вона, як матеріальна особа прийняла даний сейф на зберігання.

Начальник ВПВР УДВС ГУЮ у Тернопільській області після опису й арешту майна у випадку арешту саме даного майна зобов'язаний був описане майно передати на зберігання. На зберігання даний сейф їй не передався.

Враховуючи, що в Акті опису й арешту майна немає жодних індивідуальних характеристик майна вилучено сейф, який просто знаходився у відповідному приміщенні.

Крім того, у відповідачів відсутні копії правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності.

Просить скасувати постанову та прийняти нову, якою позов задоволити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, позивачку, яка просить задоволити апеляційну скаргу, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Судом першої інстанції встановлено, що на виконанні у відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області перебуває зведене виконавче провадження №20501031 про стягнення з ВАТ «Тернопільське спеціалізоване автотранспортне підприємство №1901» на користь фізичних та юридичних осіб заборгованості.

В ході примусового виконання зведеного виконавчого провадження №20501031 державним виконавцем проведено опис майна боржника, про що складено акт опису й арешту майна від 04.02.2013р., де під №88 державним виконавцем описано сейф металевий сірого кольору.

01.12.2014р. державним виконавцем проведено оцінку описаного та арештованого сейфа металевого сірого кольору, який оцінено у 450,00 грн. Копії даного акта направлено на адресу сторін виконавчого провадження.

23.12.2014р. державним виконавцем підготовлено та передано на реалізацію описане та арештоване майно боржника, серед якого сейф металевий сірого кольору.

Згідно матеріалів зведеного виконавчого провадження №20501031 встановлено, що ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 26.04.2013р. №819/793/13-а зупинено реалізацію деякого майна боржника та ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 30.01.2015р. №607/1650/15-ц заборонено здійснювати будь-які дії спрямовані на вилучення певного описаного та арештованого майна боржника, згідно акта опису й арешту майна від 04.02.2013р., проте сейф металевий сірого кольору у згаданих ухвалах відсутній.

Описаний в межах виконавчого провадження сейф внесено у систему електронних торгів арештованого майна під лотом №47880.

Відповідно до протоколу проведення електронних торгів №62197 від 16.03.2015р. виданого Державним підприємством "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України встановлено, що майно реалізовано за 855,00 грн.

Керуючись ст.62 Закону України «Про виконавче провадження», нормами Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів затвердженого наказом Міністерства юстиції України 16.04.2014 №656/5 та враховуючи факт перебування коштів на депозитному рахунку органу ДВС державним виконавцем видано акт про проведення електронних торгів від 25.03.2015р., який в свою чергу є підставою оформлення права власності на реалізоване майна. Копії даного акта від 25.03.2015р. направлено на адресу сторін виконавчого провадження, переможця торгів та організатору торгів.

Переможець торгів ОСОБА_4 звернувся в органи ДВС з заявою про передачу йому купленого з торгів майна, а саме сейфу і державний виконавець з метою забезпечення виконання вимог Закону України «Про виконавче провадження» та норм Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів здійснив виїзд за місцем знаходження реалізованого майна, з метою подальшої його передачі власнику.

Начальник відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області Мулик П.І. 22.10.2015 р. прибув на місце проведення виконавчих дій та роз'яснив позивачці про необхідність добровільної передачі реалізованого майна, а саме сейфа металевого сірого кольору.

Оскільки позивачка відмовилась передати ключі від реалізованого сейфа відповідачу та перешкоджала начальнику відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області Мулику П.І. винести сейф із приміщення, останнім складено акт державного виконавця від 22.10.2015р., з якого вбачається, що позивачка на вимогу державного виконавця відкрила сейф, вийняла з нього усі документи та предмети, однак відмовилась надавати останньому ключ від сейфу, через що він попередив її про відповідальність, передбачену чинним законодавством за вчинення даних дій.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимоги позивачки про визнання дій Начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області Мулика П.І., Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області щодо складання 22.10.2015 р. відносно неї акта про протидію працівнику виконавчої служби протиправними є безпідставними, виходячи з наступного:

Обов'язковість вимог державного виконавця передбачена ст.5 Закону України "Про виконавче провадження": вимоги державного виконавця щодо виконання рішень є обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Колегією суддів не встановлено і суду першої та апеляційної інстанції не представлено доказів складення 22.10.2015 щодо ОСОБА_1 акту про протидію працівнику виконавчої служби.

З наявної ксерокопії акту державного виконавця від 22.10.2015р. вбачається, що на вимогу передати ключі від металевого сейфу, ОСОБА_1 відмовилась, а тому її попереджено про відповідальність передбачену ст.5, 90 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 342, 382, 388 КК України, яка передбачає відповідальність за невиконання законних вимог державного виконавця та порушення вимог цього Закону (а.с.28).

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову - ч.2 згаданої статті.

Оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, то воно не може бути скасоване чи змінене з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2015 р. по справі №819/3374/15 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя: М.П.Кушнерик

Судді: О.І.Мікула

А.Р.Курилець

Повний текст виготовлено 09.06.2016р.