Справа № 815/781/16
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2016-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2016 р.м.ОдесаСправа № 815/781/16

Категорія: 2.2 Головуючий в 1 інстанції: Аракелян М. М.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: судді доповідача - головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Запорожана Д.В., Романішина В.Л.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Комунальної установи Одеський міський центр здоровя на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Комунальної установи Одеський міський центр здоровя про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом, в якому просив визнати дії Комунальної установи Одеський міський центр здоровя по відмові у наданні інформації за запитом позивача неправомірними та зобовязати Комунальну установу Одеський міський центр здоровя надати ОСОБА_1 інформацію за його запитом, а саме: загальну кількість та повний перелік працівників Комунальної установи Одеський міський центр здоровя із зазначенням їх прізвища, імя та по-батькові повністю, займаної посади та назви структурного підрозділу.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що 11.02.2016р. позивач звернувся до Відповідача із інформаційним запитом на отримання наступної публічної інформації, а саме: стосовно загальної кількості співробітників Комунальної установи Одеський міський центр здоровя станом на дату запиту та повного переліку працівників відповідача, що повністю або частково отримують заробітну плату за рахунок бюджетних коштів із зазначенням їх: прізвища, ім'я та по-батькові повністю (ПІБ); займаної посади, включаючи назву структурного підрозділу. На цей запит було отримано відповідь, якою КУ Одеський міський центр здоровя у наданні запитуваної інформації було відмовлено. Позивач вважає відмову незаконною, а дії відповідача неправомірними, оскільки КУ Одеський міський центр здоровя є юридичною особою та згідно з Законом України "Про доступ до публічної інформації" є розпорядником запитуваної публічної інформації, помилково вважаючи, що запитана інформація не стосується використання бюджетних коштів.

Інформація про перелік співробітників, що отримують заробітну плату за рахунок бюджетних коштів, та, відповідно, розмір їх заробітної плати, є публічною, оскільки згідно з ч. 5 ст. 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації" не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно.

Законом України "Про засади запобігання та протидії корупції" (п. 2 ч. 2 ст. 16) також заборонено відносити до інформації з обмеженим доступом відомості про розміри і види оплати праці зазначених осіб.

На думку позивача, запитувана ним інформація відповідно до Закону України "Про інформацію" не містить персональних даних, доступ до яких може бути обмежено.

Таким чином, інформація про перелік співробітників, що повністю або частково отримують заробітну плату, премії, матеріальну допомогу, будь-які інші виплати з державного чи місцевого бюджету не є конфіденційною, не може бути обмежена в доступі і підлягає наданню на запит.

Позивач вказував, що відповідач у наданій відповіді визнає себе розпорядником інформації щодо використання бюджетних коштів, проте, помилково вважає запитувану інформацію такою, що не стосується використання бюджетних коштів, незаконно відмовляє у її наданні.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2016 року адміністративний позов було задоволено.

Визнано протиправними дії Комунальної установи Одеський міський центр здоровя по відмові у наданні інформації за запитом ОСОБА_1 від 11.02.2016 року.

Зобовязано Комунальну установу Одеський міський центр здоровя надати ОСОБА_1 інформацію за запитом від 11.02.2016 року про: загальну кількість та повний перелік працівників Комунальної установи Одеський міський центр здоровя із зазначенням їх прізвища, імя та по-батькові повністю, займаної посади та назви структурного підрозділу, які повністю або частково отримують заробітну плату за рахунок бюджетних коштів.

Стягнуто з Комунальної установи Одеський міський центр здоровя за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) суму сплаченого судового збору в розмірі 1102(одна тисяча сто дві)грн. 40коп.

Не погоджуючись з даною постановою суду Комунальна установа Одеський міський центр здоровя подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у звязку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що 11.02.2016 року позивач звернувся до Комунальної установи Одеський міський центр здоровя із інформаційним запитом на отримання публічної інформації.

У зазначеному запиті позивач висловив прохання надати йому наступну інформацію:

- загальну кількість співробітників Комунальної установи Одеський міський центр здоровя () станом на дату розгляду запиту .

- повний перелік працівників Комунальної установи Одеський міський центр здоровя, що повністю або частково отримують заробітну плату за рахунок бюджетних коштів із зазначенням їх: прізвища, ім'я та по-батькові повністю; займаної посади, включаючи назву структурного підрозділу.

У відповідь на вищезазначений запит позивачем було отримано лист Комунальної установи Одеський міський центр здоровя від 22.02.2016 року за №50, де відповідач зазначив, що Лікувально-профілактичні установи комунальної власності територіальної громади м. Одеси не є суб'єктами владних повноважень, а є розпорядниками інформації для цілей Закону України «Про доступ до публічної інформації» відповідно до пункту 2 частини 1 статті 13 лише стосовно інформації про використання бюджетних коштів. Отже при здійсненні підготовки відповідей на запити про доступ до публічної інформації, в порядку вказаного закону, публічною інформацією ввірених позивачем установ є інформація стосовно лише використання бюджетних коштів, а будь-які інші запити, направлені в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації», не підлягають задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що запитувана ОСОБА_1 інформація не належить до інформації з обмеженим доступом та відмовивши у задоволенні запиту не з підстав, встановлених ст.22 Закону України «Про доступ до публічної інформації», відповідач допустив протиправні дії.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України, Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Закон України "Про доступ до публічної інформації" визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

За змістом ст.1 Закону України "Про доступ до публічної інформації", публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

На підстав ч. 1 ст. 5 Закону України "Про доступ до публічної інформації" передбачено, що доступ до інформації забезпечується шляхом, зокрема, надання інформації за запитами на інформацію.

Згідно ч.1 ст. 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання; юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків; суб'єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

На розпорядників інформації, визначених у пунктах 2, 3, 4 частини першої та в частині другій цієї статті, вимоги цього Закону поширюються лише в частині оприлюднення та надання відповідної інформації за запитами.

Згідно Статуту КУ «Одеський міський центр здоровя» (в редакції змін до Статуту, зареєстрованих 19.07.2013р.) є бюджетною установою охорони здоровя, заснованою на власності територіальної громади м. Одеса, засновник Одеська міська рада. Метою діяльності є забезпечення потреб населення в галузі охорони здоровя шляхом надання медико-санітарної допомоги, включаючи широкий спектр профілактичних та лікувальних заходів або послуг медичного характеру в обсязі виділених бюджетних асигнувань у безкоштовному порядку і в обсязі, не забезпеченому бюджетом, на платній основі, дозволеній законодавством України.

За правилами п.4.4 Статуту джерелом формування майна Установи є, серед іншого, бюджетні кошти.

На підставі п.п.7.1, 7.2 Статуту джерелом формування фінансових ресурсів України є кошти бюджету, інші надходження. Установа витрачає свої кошти, суворо дотримуючись фінансово-бюджетної дисципліни та забезпечує максимальну економію матеріальних цінностей та коштів. Додаткові кошти використовуються на розвиток матеріально-технічної бази Установи, вирішення соціальних питань колективу медпрацівників.

Таким чином джерелом фінансування витрат на оплату праці працівників КУ «Одеський міський центр здоровя» є бюджетні кошти (кошти місцевого бюджету).

Відповідач є бюджетною установою, діяльність якої координується та фінансується Одеською міською радою за рахунок бюджетних коштів, а тому КУ «Одеський міський центр здоровя», в розумінні ст. 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації", є розпорядником запитуваної позивачем інформації, а інформація щодо працівників відповідача (прізвище, імя та по-батькові, займана посада, назва структурного підрозділу), які отримали ці кошти, є публічною.

Згідно ч.ч.1-5 ст.19 Закону України "Про доступ до публічної інформації" запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі. Запит на інформацію має містити:1) ім'я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв'язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

За змістом ч.ч.1-4 ст.22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п'ятою статті 19 цього Закону. Відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації. Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов'язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником. У відмові в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено:1) прізвище, ім'я, по батькові та посаду особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації; 2) дату відмови; 3) мотивовану підставу відмови; 4) порядок оскарження відмови; 5) підпис.

За правилами ч.1, п.1 ч.2, ч.3 ст.23 Закону України "Про доступ до публічної інформації" рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право оскаржити відмову в задоволенні запиту на інформацію. Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем вчинено відмову у задоволенні запиту на інформацію, розпорядником якої він є відповідно до п.2 ч.1 ст.13 Закону.

КУ «Одеський міський центр здоровя», виходило з того, що відповідач не вважає запитувану інформацію інформацією щодо використання бюджетних коштів, що на думку суду, є помилковим, оскільки загальна кількість співробітників КУ «Одеський міський центр здоровя», їх повний перелік із зазначенням П.І.Б. повністю, займаної посади, включаючи назву структурного підрозділу, безпосередньо стосується використання бюджетних коштів (коштів місцевого бюджету м.Одеси), за рахунок яких фінансуються витрати на оплату праці працівників Комунальної установи.

Інших мотивів відмови у задоволенні запиту ОСОБА_1 на інформацію оскаржувана відмова не містить.

За змістом ч.5 ст.6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. При дотриманні вимог, передбачених частиною другою цієї статті, зазначене положення не поширюється на випадки, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину.

У відповідності до ч.3 ст.5 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані, зазначені у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, оформленій за формою і в порядку, встановленими Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", не належать до інформації з обмеженим доступом, крім відомостей, визначених Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції". Не належить до інформації з обмеженим доступом інформація про отримання у будь-якій формі фізичною особою бюджетних коштів, державного чи комунального майна, крім випадків, передбачених статтею 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації". Законом може бути заборонено віднесення інших відомостей, що є персональними даними, до інформації з обмеженим доступом.

На підставі ст.6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація. Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні. Інформація з обмеженим доступом має надаватися розпорядником інформації, якщо він правомірно оприлюднив її раніше. Інформація з обмеженим доступом має надаватися розпорядником інформації, якщо немає законних підстав для обмеження у доступі до такої інформації, які існували раніше. Не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. При дотриманні вимог, передбачених частиною другою цієї статті, зазначене положення не поширюється на випадки, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину. Не належать до інформації з обмеженим доступом відомості, зазначені у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поданій відповідно до Закону України "Про запобігання корупції", крім відомостей, зазначених в абзаці четвертому частини першої статті 47 вказаного Закону. Обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

Таким чином запитувана ОСОБА_1 інформація не належить до інформації з обмеженим доступом та відмовивши у задоволенні запиту не з підстав, встановлених ст.22 Закону України «Про доступ до публічної інформації», відповідач допустив протиправні дії.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході розгляду справи позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів, а також на невірному тлумаченні норм матеріального права. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Комунальної установи Одеський міський центр здоровя залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2016 року у справі № 815/781/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: Д.В. Запорожан

Суддя: В.Л. Романішин