Справа № 802/580/16-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2016-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

02 червня 2016 р. Справа № 802/580/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Альчука Максима Петровича,

за участю секретаря судового засідання: Шевченка Р.В.

представника позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_2

до: ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Вінницькій області

про: визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_2 з адміністративним позовом до ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання рішень протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправною відмовою ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Вінницькій області у наданні ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,5 га у власність, розташованої на території Байраківської сільської ради Немирівського району Вінницької області, для ведення особистого селянського господарства.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак через канцелярію суду надав письмові заперечення, в яких просив суд відмовити в задоволенні адміністративного позову та розглянути справу без його участі.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що в листопаді 2015 року позивач звернувся до ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Вінницькій області із письмовою заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,5 га у власність, розташованої на території Байраківської сільської ради Немирівського району Вінницької області, для ведення особистого селянського господарства.

ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Вінницькій області № Г-492/0-656/25-15 від 09.12.2015 року позивачу відмовлено у наданні вказаного дозволу.

Зі змісту вказаного листа слідує, що розміщення ділянки, на яку претендує позивач порушує стабільність і компактність землекористування сільськогосподарських земель, як єдиного масиву, у зв'язку з чим місце розташування об'єкту не відповідає вимогам техніко-економічним обґрунтуванням використання та охорони земель (п. 7 ст. 118 Земельного кодексу України).

Не погоджуючись з даною відмовою відповідача, ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати відмову ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Вінницькій області № Г-492/0-656/25-15 від 09.12.2015 року протиправною та зобов'язати відповідача повторно розглянути письмову заяву позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,5 га у власність, на території Байраківської сільської ради Немирівського району Вінницької області.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно ст. 33 ЗК України земельні ділянки, призначені для ведення особистого селянського господарства, можуть передаватися громадянами у користування юридичним особам України і використовуватися ними для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства без зміни цільового призначення цих земельних ділянок.

В силу ч. 2 ст. 123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). ОСОБА_4 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 7 ст. 118 вказаного Кодексу передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, вказаною нормою законодавства визначено вичерпний перелік підстав, для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Зі змісту оскаржуваної відмови слідує, що відповідачем, не наведено жодних підстав, передбачених ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, за яких позивачу відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність.

При цьому посилання відповідача на те, що розташування об'єкту не відповідає вимогам техніко-економічним обґрунтуванням використання та охорони земель належними та допустимими доказами не підтверджено.

Таким чином, відповідачем, письмову заяву ОСОБА_2 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства не розглянуто, натомість прийнято необґрунтовану відмову № Г-492/0-656/25-15 від 09.12.2015 року.

Крім того, згідно довідки виконавчого комітету Байраківської сільської ради Немирівського району Вінницької області №60 від 26.01.2016 року земельна ділянка на території Байраківської сільської ради Немирівського району Вінницької області, орієнтовною площею 1.5 га рекомендована для надання із резервного фонду ОСОБА_2.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

В свою чергу, листом головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №Г-492/0-656/25-15 від 09.12.2015 року, яким позивачу відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1.5 га на території Байраківської сільської ради Немирівського району Вінницької області не є нормативно-правовими актами чи правовими актами індивідуальної дії, а тому вони не є рішеннями суб'єкта владних повноважень в розумінні ст. 17 КАС України.

Таким чином, адміністративний позов підлягає задоволенню, шляхом визнання протиправними дій ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Вінницькій області щодо відмови у наданні ОСОБА_2 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1.5 га на території Байраківської сільської ради Немирівського району Вінницької області, викладеної у листі № Г-492/0-656/25-15 від 09.12.2015 року.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 1,5 га на території Байраківської сільської ради Немирівського району Вінницької області.

Відповідно до положень ст. 162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про: визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

З огляду на попередній висновок суду про визнання протиправними дій ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Вінницькій області щодо відмови у наданні ОСОБА_2 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1.5 га на території Байраківської сільської ради Немирівського району Вінницької області, викладеної у листі № Г-492/0-656/25-15 від 09.12.2015 року, а також право суду у разі задоволення позову зобов'язати відповідача вчинити певні дії, суд приходить до висновку, що заявлена вимога підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що відповідач діяв не на підставі та не в межах визначених законом повноважень, а тому адміністративний позов слід задовольнити.

Щодо вимоги позивача зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області подати до суду у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про:

1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень;

2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії;

3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю;

5) виконання зупиненої чи невчиненої дії;

6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень;

7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Адміністративний позов суб'єкта владних повноважень може містити інші вимоги у випадках, встановлених законом.

Частиною 1 ст. 267 КАС України визначено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Таким чином, законом визначено перелік вимог, які може містити адміністративний позов. При цьому зобов'язання суб'єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення є правом суду, а не його обов'язком.

Крім того, суд не вбачає підстав для зобов'язання відповідача подати звіт про виконання рішення у даній справі, оскільки воно є чітким, зрозумілим та його виконання не може бути ускладненим.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Вінницькій області щодо відмови у наданні ОСОБА_2 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,5 гектари на території Байраківської сільської ради Немирівського району Вінницької області, викладеної у листі № Г-492/0-656/25-15 від 09.12.2015 року.

Зобовязати Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,5 гектари на території Байраківської сільської ради Немирівського району Вінницької області.

Стягнути на користь ОСОБА_2 (ідент. номер НОМЕР_1) сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 551,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Вінницькій області.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Альчук Максим Петрович