Справа № 461/2288/16-а
Суддя: Мисько Х. М.
Дата ухвалення: 2016-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/2288/16-а
Провадження №2а/461/260/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2016

Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - Мисько Х.М.

при секретарі - Коружинець Н.В.

з участю: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Воробець І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Львівської митниці ДФС України про скасування постанови в справі про порушення митних правил,-

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Львівської митниці ДФС України, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Львівської митниці ДФС України від 18 березня 2016 року про визнання його винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500,00 грн., а провадження у справі закрити.

В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що оскаржуваною постановою Львівської митниці ДФС України від 18 березня 2016 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 Митного Кодексу України та накладеного штраф в розмірі 8500,00 гривень. Вказану постанову вважає незаконною та необґрунтованою, такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки, на думку позивача, посадовою особою, якою вирішувалось питання про притягнення його до відповідальності, не враховано всіх обставин справи.

В судовому засіданні представник позивача просила скасувати постанову та враховуючи особу ОСОБА_3, а саме те, що такий є волонтером, має на утриманні дружину та трьох дітей, вперше притягається до адміністративної відповідальності, звільнити останнього від адміністративної відповідальності у зв'язку з малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення, а провадження в справі закрити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила, 18 травня 2016 року подала письмові заперечення, просила суд відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до вимог ч.1 ст.6 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Частиною 1 ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Судом встановлено, що постановою від 18 березня 2016 року у справі про порушення митних правил №0744/20909/16, заступником начальника Львівської митниці ДФС України, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 Митного Кодексу України та накладено штраф в розмірі 8500,00 гривень (а.с.21-23).

Жодних доказів, які б свідчили про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 Митного Кодексу України, позивачем не надано та немає посилань на такі в постанові.

При таких обставинах, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова №0744/20909/16 від 18 березня 2016 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 МК України, в частині визнання позивача винним, винесена правомірно, оскільки дійсно позивачем фактично було допущено порушення вимог митного законодавства.

Статтею 489 Митного Кодексу України передбачено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Судом встановлено, що посадовою особою, якою вирішувалось питання про притягнення ОСОБА_3 до відповідальності, не враховано всіх обставин вчинення вказаного правопорушення, а саме: особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, причини своєчасного не вивезення транспортного засобу та повідомлення про це орган митного контролю, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, зокрема характеризуючі дані на особу громадянина ОСОБА_3 (а.с.11-18,20,28-29). Зокрема не враховано допомогу ОСОБА_3 в антитерористичній операції, наявність трьох малолітніх дітей на утриманні, поломку автомобіля.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 03 червня 2005 року «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», суддя вправі вирішувати питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст.22 КУпАП. При цьому, слід враховувати мету, мотив і спосіб вчинення правопорушення.

Таким чином, суд приймає до уваги твердження позивача про те, що при винесенні оскаржуваної постанови посадова особа, уповноважена вирішувати справу, не врахувала характер та обставини вчиненого правопорушення, особу винного, що суттєво знижує ступінь його вини, а тому суд приходить до висновку, що оскаржувану постанову в частині накладення стягнення слід змінити, звільнивши ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення решти вимог щодо визнання протиправними дій заступника начальника Львівської митниці ДФС Мірошніченка М.І. щодо винесення оскаржуваної постанови, оскільки такі вчинені уповноваженою особою в межах наданих їй повноважень та на підставі наявних доказів, а постанова про притягнення до відповідальності та накладення штрафу оцінена судом і змінена.

Керуючись ст.ст.11,70, 102, 104,123,160,163, 171-2 КАС України, ст.470 МК України, ст.22, 293 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

адміністративний позов задоволити частково.

Постанову №0744/20909/16 від 18 березня 2016 заступника начальника Львівської митниці ДФС України Мірошніченка М.І. про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 МК України в частині накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 8500,00 гривні змінити, звільнивши останнього від адміністративної відповідальності, у зв'язку з малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення, а провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.470 МК України, щодо ОСОБА_3 - закрити.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 08 квітня 2015 року № 3-рп/2015 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини другої статті 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, - постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 10 днів з дня її проголошення. У разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя Мисько Х.М.