Справа № 626/841/16-а
Суддя: Болотова Л. І.
Дата ухвалення: 2016-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 626/841/16-а
Провадження № 2-а/626/14/2016
ПОСТАНОВА

Іменем України

06.06.2016 року м.Красноград

Суддя Красноградського районного суду Харківської області Болотова Л. І., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Красноградського об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України Харківської області, з третьою особою відділенням виконавчої дирекції Фонду страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України про визнання протиправним і скасування Розпорядження і зобов'язати вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Красноградського об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України Харківської області, в якому просила визнати протиправним і скасувати Розпорядження відповідача за №139401 від 16.12.2015 року про перерахунок її пенсії та зобов'язати вчинити дії по виплаті пенсії по втраті годувальника з 01.12.2015 року у розмірі, який був до прийняття 16.12.2015 року Розпорядження №139401.

В обгрунтування позову вона зазначила, що 15 жовтня 2012 року помер її чоловік ОСОБА_2, і на день його смерті вона отримувала пенсію за віком, тобто, була непрацездатною.

Управлінням Пенсійного фонду України в Красноградському районі Харківської області з 15.11.2012 року переведено її на пенсію по втраті годувальника, оскільки померлий 15.10.2012 року її чоловік ОСОБА_2 мав загальний страховий стаж 39 років 10 місяців 5 днів, та середньомісячний заробіток станом на 30.09.2012 року - 7194,87 грн.

Листом №9-13/16 від 16.03.2016 року відповідач повідомив її про те, що відповідно до додаткового наданого Акту № 1 (Форми Н-1) від 10.12.2015 року пенсійна справа з 15.11.2012 року приведена у відповідність до Закону України «Про пенсійне забезпечення». Після приведення у відповідність пенсійної справи, згідно Розпорядження № 139401 від 16.12.2015 року розмір її пенсії на 01.03.2016 року становить 1074,00 грн.

Листом №Ко-5024939 від 07.04.2016 року Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області надало роз'яснення, що вона отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». З 15.11.2012 року її згідно з наданими документами переведено на пенсію у звязку з втратою годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2 відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». При цьому нею не було надано інформації що її чоловік помер в результаті нещасного випадку на виробництві.

19.11.2015 року до Управління Пенсійного фонду України в Красноградському районі Харківської області надійшли відомості про перебування ОСОБА_1 на обліку в Фонді соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України як отримувача страхових виплат родинам померлих. Після надання нею акту про нещасний випадок на виробництві (форма Н-1) пенсійну справу приведено у відповідність до діючого законодавства.

Таким чином, неповідомлення про нещасний випадок на виробництві призвело до переплати пенсійної виплати за період з 15.11.2012 року і на підставі рішення Управління Пенсійного фонду України в Красноградському районі з її пенсії з грудня 2015 року переплата утримується по 20% призначеного розміру.

Позивачка не згодна з таким рішенням відповідача, так як пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім'ї померлого годувальника вважається непрацездатним, а членам сім'ї, які досягли пенсійного віку - довічно.

Станом на 11 жовтня 2012 року її вік становив більш як 55 років 6 місяців, і тому у відповідності до ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» вона мала право на отримання пенсії за віком, оскільки народилась 25.02.1957 року, тобто в період з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року, а по втраті годувальника довічну пенсію по втраті годувальника.

Відповідач подав заперечення на позов, в яких просив в задоволенні позову відмовити, зазначивши, що позивач отримувала пенсію за віком, а з 15.11.2012 року її було переведено на пенсію по втраті годувальника у зв'язку з наданням відповідного свідоцтва про смерть її чоловіка ОСОБА_2, у відповідності до п.1 ст.36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", так як позивачкою не були повідомлені обставини смерті годувальника, що пов'язана з нещасним випадком на виробництві.Смерть годувальника від нещасного випадку на виробництві взагалі виключає можливість призначення пенсії по втраті годувальника у відповідності до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", внаслідок того, що таке пенсійне забезпечення необхідно здійснювати у відповідності до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності". Після надання позивачкою доказів смерті годувальника від нещасного випадку на виробництві, Розпорядженням №139401 від 16.12.2015 року її було позбавлено права на отримання пенсії по втраті годувальника у відповідності до ст.36 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Суд, оцінивши повідомлені сторонами обставини і надані докази, вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. ( ч. 1 ст. 47 Конституції України).

Загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту, що включає матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом (далі - роботодавець), громадянами, а також бюджетних та інших джерел, передбачених законом. ( ст. 1 ЗУ «Основи законодавства України про загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 14.01.1998 року №16/98-ВР).

Завданням законодавства про загальнообовязкове державне соціальне страхування є встановлення гарантій щодо захисту прав та інтересів громадян, які мають право на пенсію, а також на інші види соціального захисту, що включають право на забезпечення їх у разі хвороби, постійної або тимчасової втрати працездатності, безробіття з незалежних від них обставин, необхідності догляду за дитиною-інвалідом, хворим членом сімї, смерті громадянина та членів його сімї тощо. ( ч. 3 ст. 2 ЗУ «Основи законодавства України про загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 14.01.1998 року №16/98-ВР).

Об'єктом загальнообов'язкового державного соціального страхування є страховий випадок, із настанням якого у застрахованої особи (члена її сім'ї, іншої особи) виникає право на отримання матеріального забезпечення та соціальних послуг, передбачених статтею 25 цих Основ. ( ст. 6 ЗУ «Основи законодавства України про загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 14.01.1998 року №16/98-ВР)

За загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням надаються такі види соціальних послуг та матеріального забезпечення:

1) пенсійне страхування:

пенсії за віком, по інвалідності внаслідок загального захворювання (в тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства);

пенсії у зв'язку з втратою годувальника, крім передбачених пунктом 4 цієї статті;

медичні профілактично-реабілітаційні заходи;

допомога на поховання пенсіонерів;

пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання;

пенсія у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання;

4) страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання:

профілактичні заходи по запобіганню нещасним випадкам на виробництві та професійним захворюванням;

відновлення здоров'я та працездатності потерпілого;

допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання;

відшкодування збитків, заподіяних працівникові каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним своїх трудових обов'язків;

допомога на поховання осіб, які померли внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; ( ст. 25 ЗУ «Основи законодавства України про загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 14.01.1998 року №16/98-ВР).

Право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають:

громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом. ( п. 1 ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року).

Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. ( ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року).

Пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності. ( ч. 1 ст. 36 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року).

Непрацездатними членами сім'ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. ( п. 1 ч. 2 ст. 36 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року).

Пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім'ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками. ( ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року).

Пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім'ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім'ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно. ( ч. 1 ст. 38 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року).

Особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки ІНФОРМАЦІЯ_1 і старші після досягнення ними такого віку: 55 років 6 місяців які народились з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року. ( ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року).

Таким чином, станом на 11 жовтня 2012 року вік ОСОБА_1 становив більш як 55 років 6 місяців, і тому у відповідності до ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» вона мала право на отримання пенсії за віком, оскільки народилась 25.02.1957 року, тобто в період з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року, а по втраті годувальника довічну пенсію по втраті годувальника.

Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообовязковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у звязку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообовязкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом. ( ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» №1105-XIV від 23.09.1999 року).

Основними завданнями Фонду та його робочих органів є: надання матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг відповідно до цього Закону.(п. 2 ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» №1105-XIV від 23.09.1999 року).

У разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті. (ч. 1 ст. 41 ЗУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» №1105-XIV від 23.09.1999 року).

Такими непрацездатними особами є: особи, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", якщо вони не працюють. ( п. 2 ч. 2 ст. 41 ЗУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» №1105-XIV від 23.09.1999 року).

У разі смерті потерпілого суми страхових виплат особам, які мають на це право, визначаються із середньомісячного заробітку потерпілого за вирахуванням частки, яка припадала на потерпілого та працездатних осіб, що перебували на його утриманні, але не мали права на ці виплати. ( ч. 8 ст. 41 ЗУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» №1105-XIV від 23.09.1999 року).

Страхові виплати провадяться щомісячно в установлені Фондом дні на підставі постанови цього Фонду або рішення суду: особам, які мають право на виплати у звязку зі смертю годувальника, - з дня смерті потерпілого, але не раніше дня виникнення права на виплати. ( п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» №1105-XIV від 23.09.1999 року).

До приведення законодавства про загальнообовязкове державне пенсійне страхування у відповідність із цим Законом, пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсія у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, виплачуються за рахунок коштів Пенсійного фонду України. (ч. 13 Розділу VII Прикінцеві та перехідні положення ЗУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» №1105-XIV від 23.09.1999 року).

Таким чином, системний аналіз норм законів України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування», дає підстави стверджувати, що пенсійне страхування і страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання є різними видами соціального страхування, мають різні страхові випадки та бюджети, і що пенсія по втраті годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві, виплачується за рахунок коштів Пенсійного фонду України незалежно від того, надано Акт № 1 про нещасний випадок, або не надано такого акту, що підтверджує протиправність Розпорядження №139401 від 16.12.2015 року Красноградського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області.

На підставі викладеного і керуючись ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»; ЗУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування», ст.ст. 8, 86, 183-2 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 -задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати Розпорядження №139401 від 16.12.2015 року Красноградського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, про перерахунок пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зобовязати Красноградське обєднане управління Пенсійного фонду України Харківської області вчинити дії по виплаті пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, по втраті годувальника ОСОБА_2, який помер 15.10.2012 року, у розмірі, який був до прийняття 16.12.2015 року Розпорядження №139401 з 01.12.2015 року.

Копію постанови не пізніше наступного дня, після її прийняття, надіслати сторонам рекомендованим листом із повідомленням.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 10 днів з моменту отримання копії цієї постанови через Красноградський районний суд в апеляційний адміністративний суд Харківської області з одночасним надсиланням її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя