Справа № 826/8633/16
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2016-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову щодо вжиття заходів забезпечення позову

07 червня 2016 року м. Київ № 826/8633/16

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Погрібніченко І.М., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

ОСОБА_1

до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект»

про визнання неправомірними дій, визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни про: визнання неправомірними дій відповідача щодо проведення 21.12.2015 державної реєстрації права власності на квартиру за ТОВ «Кей-Колект»; визнання протиправним та скасування рішення відповідача про реєстрацію прав та їх обтяжень від 21.12.2015, індексний номер 27314322.

Одночасно з адміністративним позовом позивачем подано заяву про забезпечення адміністративного позову шляхом:

- заборони ТОВ «Кей-Колект» виселяти та знімати з реєстрації мешканців квартири АДРЕСА_1, а також без дозволу іпотекодавця ОСОБА_1 вселяти інших осіб до неї, проникати та входити до вказаної квартири, іншим чином користуватися, володіти та розпоряджатися нею, в тому числі укладати договори оренди, купівлі-продажу, дарування, договори щодо надання житлово-комунальних послуг тощо з третіми особами;

- заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо оформлення, переоформлення, реєстрації права власності відносно квартири АДРЕСА_1.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва про відкриття провадження в адміністративній справі від 07 червня 2016 року до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (далі - ТОВ «Кей-Колект», третя особа).

Ознайомившись з зазначеною заявою, суд відмовляє в її задоволенні, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Згідно з частиною третьою статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. Ухвала негайно надсилається до суб'єкта владних повноважень, що прийняв рішення, та є обов'язковою для виконання.

Крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, адміністративний позов, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії (ч. 4 ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства України).

Із аналізу зазначених норм встановлено, що забезпечення позову здійснюється з метою гарантування виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог та спрямоване на те, щоб не допустити настання незворотних наслідків щодо відновлення порушеного права. При цьому, Кодексом адміністративного судочинства України передбачено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

За результатами розгляду заяви, виходячи з положень КАС України, суд зазначає, що нормами КАС України встановлено вичерпний перелік способів забезпечення позову, а саме встановлено можливість зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються, або - заборонити вчиняти дії відповідачу - суб'єкту владних повноважень, натомість позивачем заявлено клопотання відносно заборони особі, яка не є суб'єктом владних повноважень та не має статусу відповідача.

Таким чином, заява про забезпечення адміністративного позову в цій частині є необґрунтованою.

Окрім цього, з вищевказаних норм Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову лише за клопотанням одного учасника адміністративного процесу - позивача, з метою захисту його прав, свобод чи інтересів, зокрема, шляхом зупинення дії рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються або шляхом заборони вчиняти йому певні дії.

Вказана заборона не може стосуватися третіх осіб або інших осіб, які не є суб'єктами владних повноважень.

За результатами розгляду заяви, виходячи з положень КАС України, суд зазначає, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову, що викладений у пункті 2 заяви, шляхом заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо оформлення, переоформлення, реєстрації права власності відносно квартири також не підлягає задоволенню, оскільки суперечить вищевказаним приписами Кодексу адміністративного судочинства України.

Виходячи зі змісту заяви про забезпечення адміністративного позову та наведених позивачем тверджень в її обґрунтування, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що позивачем не наведені об'єктивні обставини та не надано належних і допустимих доказів, які свідчили б про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, про неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів, чи очевидність ознак протиправності рішення суб'єкта владних повноважень.

Разом з тим, суд зазначає, що ознаки правомірності оскаржуваного рішення, що на думку позивача, призвело до порушення прав та законних інтересів, підлягають встановленню при вирішенні справи по суті, що не відповідає правилам інституту забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. 117, ст. 118, ст. 160, ст. 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Відповідно до частини 6 статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.М. Погрібніченко