Справа № 813/6202/15
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2016-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2016 р. Справа № 876/3207/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.,

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2016 року про повернення позовної заяви у справі за позовом ОСОБА_1 до Реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області, державного реєстратора Реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , про визнання протиправним рішення,-

В С Т А Н О В И В :

23 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області, державного реєстратора Реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області про визнання протиправним рішення державної реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нерухоме майно за ОСОБА_2 право власності на нежитлову будівлю літ. "Г-1", загальною площею 33,9 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; визнання протиправним рішення державного реєстратора державної реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нерухоме майно за ОСОБА_2 право власності на нежитлову будівлю літ. "Г-1", загальною площею 33,9 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2016 року повернено позовну заяву ОСОБА_1 до Реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області, державного реєстратора Реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області про визнання протиправним рішення, у зв`язку із неусуненням недоліків позовної заяви, яку було залишено без руху.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з`ясуванні обставин, які мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення спору.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про те, що позивачем до позовної заяви не додано документ про сплату судового збору, доказів, які посвідчують право на звільнення від сплати судового збору, оскільки позивачем до позовної заяви було долучено копію посвідчення ветерана війна - інваліда війни, відповідно до котрого він має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни.

Крім того, в апеляційній скарзі зазначає, що відповідно до пункту 6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.1997 року №7 «Про посилення судового захисту прав та свобод людини і громадянина» поверхневе вивчення справ, неналежна їх підготовка до судового засідання, несвоєчасне повідомлення учасників процесу про час розгляду справ, безпідставне перенесення часу їх розгляду викликають справедливе обурення громадян. У зв`язку з цим Верховний Суд України зазначив, що суддя несе особисту відповідальність за своєчасний і якісний розгляд справ. Навмисне порушення закону чи несумлінне його виконання, якщо це призвело до тяганини при розгляді справи й істотно обмежило права і законні інтереси громадян, слід розглядати як неналежне виконання суддею професійних обов`язків, яке тягне передбачену законом відповідальність.

З огляду на викладене, просить скасувати ухвалу про повернення позовної заяви та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, оскільки оскаржувана ухвала судді винесена з грубим порушенням норм процесуального та матеріального права, а мотиви винесення такої є лише власним суб`єктивним трактуванням суддею існуючих норм законодавства.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 31.03.2016 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу строк до 12.04.2016 року для усунення зазначених в ухвалі недоліків шляхом долучення доказів сплати судового збору в повному обсязі.

На виконання вимог ухвали від 31.03.2016 року 08.04.2016 року позивачем подано до суду першої інстанції клопотання в якому позивач просить звільнити його від сплати судового збору на підставі п. 8 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", оскільки позивач є інвалідом війни 3 групи та учасником бойових дій, і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни, а також для ветеранів війни-учасників бойових дій.

Незважаючи на подану заяву, Львівський окружний адміністративний суд повернув позовну заяву ОСОБА_1 , виходячи з того, що позовна заява не відповідає вимогам ч.6 ст.187 КАС України та позивачем не виконано вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Проте, такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, не відповідають обставинам справи та нормам процесуального права і є помилковими.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 107 КАС України (в редакції чинній на момент звернення позивача до суду) передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається особі, що звернулася із позовною заявою.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 108 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Частиною 3 ст. 106 КАС України передбачено, що по позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Відповідно до частини другої статті 87 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір», який набрав чинності з 1 листопада 2011 року.

Статтею 5 Закону України передбачено пільги щодо сплати судового збору, зокрема.

Так, зокрема, п.8 ч. 1 ст. 5 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI, передбачає, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди Великої Вітчизняної війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи.

Крім того, відповідно до п.8 ч. 1 ст. 5 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI від сплати судового збору також звільняються учасники бойових дій, Герої України у справах, пов`язаних з порушенням їх прав.

Перелік осіб, які належать до інвалідів війни встановлено ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Колегія суддів встановила, що на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху, позивачем подано відповідну заяву до якої долучено копію посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого Львівським обласним військовим комісаріатом згідно якого ОСОБА_1 є ветераном війни учасником бойових дій.

Також позивачем долучено копію посвідчення, виданого управлінням праці та соціального захисту населення Дрогобицької міської ради серії НОМЕР_2 згідно якого, позивач є інвалідом війни 3 групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що на позивача поширюються пільги щодо сплати судового збору, передбачені ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Відтак, прийняття суддею ухвали про повернення позовної заяви було передчасним.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що суд першої інстанції, повернувши позовну заяву позивачу, позбавив його можливості захистити свої права та інтереси, відповідно порушив його право на захист прав, свобод та інтересів і розгляд справи в адміністративному суді, гарантовані ст.6 КАС України.

Так, згідно до ч.4 ст.6 КАС, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», Європейська Конвенція «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі - Конвенція) і практика Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є джерелом права.

Частиною 1 ст.6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У справі «Мушта проти України» ЄСПЛ нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

На підставі викладеного суд апеляційної інстанції прийшов висновку, що оскаржувана ухвала постановлена суддею першої інстанції з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та з порушення норм процесуального права, що призвело до безпідставного повернення позовної заяви.

Згідно п.3 ч.1 ст.199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання згідно ст. 204 КАС України є підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, оскільки винесена із порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст. 41, ст. 195, 196, 199, 204, 205, 206, 254 КАС України, суд ,-

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2016 року про повернення позовної заяви у справі № 813/6202/15 скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Л.Я. Гудим

О.М. Довгополов

Ухвала в повному обсязі складена 08 червня 2016 року.