Справа № 822/615/16
Суддя: Салюк П.І.
Дата ухвалення: 2016-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/615/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2016 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участі:представників сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Державної фінансової інспекції у Вінницькій області до Служби автомобільних доріг у Хмельницькій області третя особа яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача приватне підприємство "Аграрна компанія 2004" про стягнення коштів, -

У судовому засіданні проголошено вступну і резолютивну частини постанови згідно ст.160 КАС України.

ВСТАНОВИВ:

Державна фінансова інспекція у Вінницькій області звернулась в суд з позовом до Служби автомобільних доріг у Хмельницькій області, третя особа яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача - приватне підприємство "Аграрна компанія 2004", з урахуванням зміни позовних вимог, про стягнення до Державного бюджету коштів, оплачених без встановлених законом підстав та з порушенням чинного законодавства в сумі 403277,72 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на виконання Плану контрольно-ревізійної роботи за ІІІ квартал 2012 року, ДФІ у Вінницькій області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності САД у Хмельницькій області за період з 01.04.2010 по 30.06.2012. За результатами ревізії складено акт від 16.10.2012 №06-15/23 та сформовано вимогу від 29.11.2012 №02-06-20-14/8690 про усунення порушень законодавства з фінансових питань. Внаслідок не усунення відповідачем порушень вимог законодавства, зазначених у п.2 вимоги від 29.11.2012 №02-06-20-14/8690, позивачем заявлена до стягнення сума (403277,72 грн.) збитків, заподіяних державі, що складається з:

- 141353,11 грн. - різниця вартості генпідрядних та субпідрядних робіт внаслідок погодження замовником договірної ціни, яка в порушення вимог ДБН Д. 1-1-2000, сформована генпідрядником без урахування виконання робіт, із залученням субпідрядних організацій, а саме: ТОВ "Подільська дорожня система" на суму 121990,18 грн. (в т.ч. ПДВ) та ПАТ "Південьзахідшляхбуд" на суму 19362,93 грн. (в т.ч. ПДВ);

- 225480,90 грн. - завищення вартості прямих витрат в частині експлуатації будівельних машин та механізмів в актах №КБ-2в;

- 36443,71 грн. - включення завищеного розміру заробітної плати до відшкодування в складі прямих та загальновиробничих витрат в актах приймання виконаних підрядних робіт.

Представники позивача в судовому засіданні позов підтримали та підтвердили обставини на які посилаються у позовній заяві, просять суд задоволити позовні вимоги в повному обсязі.

Представники відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечили та просили відмовити в його задоволенні з підстав викладених в письмових запереченнях та в додаткових обґрунтуваннях до них, які з посиланням на фактичні обставини справи та норми чинного законодавства обґрунтовують правомірність дій відповідача.

Представник третьої особи, залученої до участі в справі ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.05.2016, у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив та просив відмовити в його задоволенні повністю з підстав викладених в письмових запереченнях.

Заслухавши представників сторін та третьої особи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному зв'язку і сукупності, суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити з огляду на наступне.

Суд встановив, що позивачем, відповідно до п.1.1.4.1 плану роботи Державної фінансової інспекції в Хмельницькій області на ІІІ квартал 2012 року, проведено ревізію фінансово - господарської діяльності САД у Хмельницькій області за період 01.04.2010 по 30.06.2012, за результатами якої складено акт від 16.10.2012 №06-15/23.

На підставі акту ревізії від 16.10.2012 №06-15/23 відповідачем сформовано та надіслано на адресу позивача вимогу від 29.11.2012 №02-06-20-14/8690 про усунення порушень законодавства з фінансових питань.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Щодо твердження САД у Хмельницькій області про неможливість бути відповідачем у справі, суд зазначає наступне.

САД у Хмельницькій області є організацією, за наслідками ревізії якої ДФІ у Вінницькій області встановлено нанесення державному бюджету матеріальної шкоди (збитків) на суму 403277,72 грн.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в України" головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування (ч.2 ст.2 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в України").

Відповідно до п.7 ст.10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", органу державного фінансового контролю надається право, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Згідно з ч.2 ст.15 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

Відповідно до п.1 Положення про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого Указом Президента України, №499/2011 від 23.04.2011 (далі Положення №499/2011), Державна фінансова інспекція України (Держфінінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Згідно п.п.4 п.4 Положення №499/2011, Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, зокрема, звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Підпунктами 15, 21 п.6 Положення №499/2011 встановлено, що Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку: пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Отже, вищевказаними нормами чітко встановлено, що Держфінінспекція України, як орган державного фінансового контролю, має право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 18.11.2014 у справі №21-461а14, від 25.11.2014 у справі №21-442а14, від 20.01.2015 у справах №21-601а14 та №21-603а14, від 27.01.2015 у справі №21-436а14.

Крім того, згідно п.1 ч.2 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Таким чином, ДФІ у Вінницькій області мало право звернутися до суду з позовом до САД у Хмельницькій області з метою відшкодування виявлених збитків, завданих державі.

Щодо різниці вартості генпідрядних та субпідрядних робіт і, як наслідок, неправомірної слати відповідачем субпідрядним організаціям 141353,11 грн., а саме: ТОВ "Подільська дорожня система" - 121990,18 грн. (в т.ч. ПДВ); ПАТ "Південьзахідшляхбуд" - 19362,93 грн. (в т.ч. ПДВ), суд зазначає наступне.

21.10.2011 між САД у Хмельницькій області та ПП «Аграрна компанія 2004» укладено договір на поточний ремонт автомобільних доріг державного значення (поточний ремонт автомобільної дороги державного значення Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам'янка (через м.Вінницю) на ділянках км 191 + 700 км 260 + 000-км 330+000) №250.

03.05.2012 між САД у Хмельницькій області та ПП "Аграрна компанія 2004" укладено договір на поточний ремонт автомобільної дороги місцевого значення Волочиськ-Зайчики №149.

З метою виконання умов зазначених договорів, ПП "Аграрна компанія 2004" залучено субпідрядників, в тому числі ТОВ "Подільська дорожна система" та ПАТ "Південьзахідшляхбуд".

ПП "Аграрна компанія 2004" звернулось до САД у Хмельницькій області з листами від 21.10.2011 №414 та від 03.05.2012 №191 щодо погодження субпідрядників: товариста з обмеженою відповідальністю "БК Євродор", приватного підприємства "МВМ-13", товариства з обмеженою відповідальністю "Подільська дорожна система", публічного акціонерного товариства "Південьзахідшляхбуд". САД у Хмельницькій області надано зазначене погодження, за умови наявності у субпідрядних організацій ліцензії та досвіду виконання аналогічних робіт. В ході судового розгляду встановлено, представниками сторін не заперечується, що субпідрядники, які були залучені ПП "Аграрна компанія 2004" до виконання робіт досвіду стосовно виконання аналогічних робіт не мали. Згідно пояснень, наданих представником ПП "Аграрна компанія 2004" в судовому засіданні, наявністі у субпідрядних організацій ліцензії та досвіду виконання аналогічних робіт не досліджувалася.

Основні правила визначення вартості нового будівництва, розширення, реконструкції та технічного переоснащення підприємств, будівель і споруд, ремонту житла, об'єктів соціальної сфери і комунального призначення та благоустрою, а також реставрації пам'яток архітектури та містобудування** і які носять обов'язковий характер при визначенні вартості будов (об'єктів), будівництво яких здійснюється із залученням бюджетних коштів або коштів підприємств, установ і організацій державної власності встановлюють Правила визначення вартості будівництва ДБН Д.1.1-1-2000, затверджені наказом Держбуду України від 27.08.2000 №174 (в редакції наказу Держбуду України від 17.06.2003 №85), чинні на момент виникнення спірних правовідносин (далі - ДБН Д.1.1-1-2000).

Відповідно до п.3.3.2 ДБН Д.1.1-1-2000, договірна ціна на будівництво об'єкту формується претендентом на виконання робіт (генпідрядником) із залученням субпідрядних організацій, погоджується із замовником і є невід'ємною частиною контракту.

Отже, законодавством встановлений особливий порядок визначення вартості будівництва у випадку коли воно фінансується із залученням державних коштів, який передбачає сумісне формування ціни генпідрядником та субпідрядником та подальше погодження її із замовником.

Разом з тим, суд встановив, що залучені ПП "Аграрна компанія 2004" субпідрядні організації (ТОВ "Подільська дорожня система", ПАТ "Південьзахідшляхбуд") в складі як комерційної так і технічної частини тендерної пропозиції ПП "Аграрна компанія 2004" не передбачались. Зазначений факт підтверджується відповідачем у наданих ним письмових запереченнях.

Згідно абз.2 ч.1 ст.638 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 1 ст.652 ЦК України встановлено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

З аналізу наведених вище положень, суд приходить до висновку, що погодження із замовником залучення субпідрядних організацій є невідємною частиною контракту та за своїм характером є істотною умовою договору.

Пунктом 3.3.4 ДБН Д.1.1-1-2000 встановлено, що при погодженні договірної ціни замовник, розглядаючи її складові, перевіряє вартість матеріальних ресурсів, яка не повинна перевищувати мінімальних цін, встановлених Мінекономіки.

Пунктами 3.3. договору від 21.10.2011 №250 та договору №149 від 03.05.2012 визначено, що вартість виконаних робіт, що підлягають оплаті, не повинна відрізнятись від договірної ціни, складеної підрядником у пропозиції конкурсних торгів (при укладенні договору).

Таким чином, ПП "Аграрна компанія 2004", залучивши субпідрядні організації та не зазначивши про них в складі комерційної і технічної частини тендерної пропозиції, фактично не вказала істотні умови договору, що вплинули б на визначення вартості виконаних робіт, і, як наслідок, на погодження договірної ціни замовником та на укладення договору взагалі.

Згідно з п.3.2.5 ДБН Д.1.1-1-2000, поточні ціни на матеріальні ресурси приймаються за найменшою вартістю, яка не повинна перевищувати цін, зареєстрованих в Мінекономіки відповідно законодавства.

Отже, при складанні ціни тендерної пропозиції (договірної ціни) на виконання підрядних робіт, вартість матеріальних ресурсів приймається підрядником за найменшою ціною, на підставі відповідного аналізу ринку будівельних матеріалів у регіоні з урахуванням їх якісних характеристик, строків та обємів постачання, а у разі відсутності зареєстрованих цін, їх вартість приймається за найменшою ціною, узгодженою замовником. При проведені взаєморозрахунків за обсягами виконаних робіт вартість матеріальних ресурсів визначається за уточненими цінами, передбаченими у договірній ціні. Підтвердження вартості матеріальних ресурсів здійснюється на підставі первинних облікових документів.

Відповідно до положень ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Частиною 1 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факт здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

У даному випадку, первинними обліковими документами, що підтверджують вартість матеріальних ресурсів є видаткові накладні та акти виконаних робіт, що отримані від безпосередніх постачальників/виконавців таких матеріальних ресурсів/робіт.

Зі змісту актів розрахунків та актів приймання виконаних будівельних робіт, суд встановив розбіжності поточної ціни зазначеної в актах приймання виконаних будівельних робіт, пред'явлених ПП "Аграрна компанія 2004" до оплати замовнику та пред'явленими субпідрядними організаціями - ТОВ "Подільська дорожна система" (на суму 121990,18 грн.) і ПАТ "Південьзахідшляхбуд" (на суму 19362,93 грн.) до оплати ПП "Аграрна компанія 2004".

Крім того, суд враховує, що додаткових угод, які б відображали вартість робіт субпідрядних організацій, між замовником та генпідрядником не укладено.

Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд приходить до висновку, що САД у Хмельницькій області погоджено залучення субпідрядників з порушенням вимог п.3.3.2 ДБН Д.1.1-1-2000, а договірна ціна сформована без урахування виконання робіт вищевказаних субпідрядних організацій,

Отже, САТ у Хмельницькій області неправомірно сплачено субпідрядним організаціям 141353,11 грн., а саме: ТОВ "Подільська дорожня система" - 121990,18 грн. (в т.ч. ПДВ); ПАТ "Південьзахідшляхбуд" - 19362,93 грн. (в т.ч. ПДВ).

Щодо завищення вартості прямих витрат на 225480,90 грн. в частині експлуатації будівельних машин та механізмів, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.839 ЦК України, підрядник зобов'язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" №3477-ІV від 23.02.2006 суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Таким чином, згідно із статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини "Федоренко проти України" (Fedorenko v. Ukraine) від 01.06.2006 і "Стретч проти Сполученого Королівства" (Stretch v. the United Kingdom) від 24.06.2003, "майно" для цілей статті 1 Першого протоколу до Конвенції розглядають як «існуюче майно» або активи.

В порушення зазначених вимог, ТОВ "Подільська дорожна системи" для виконання робіт по поточному ремонту автомобільної дороги державного значення Стрий-Тернопіль-Кіровоград - Знамянка (через Вінницю) залучено будівельні машини та механізми, які не перебувають на її балансі. Тобто, не є "існуючим майном" або активами ТОВ "Подільська дорожня система".

Крім того, суд враховує, що ПП "Аграрна компанія 2004" також не надано суду первинних документів по взаємовідносинах з ТОВ "Подільська дорожна системи".

Згідно п.3.2.7.4 ДБН Д.1.1-1-2000, по будовах (об'єктах), будівництво яких здійснюється із залученням бюджетних коштів або коштів підприємств, установ і організацій державної власності, вартість машино-години визначається з урахуванням рекомендованих Держбудом усереднених цін машино-години.

ТОВ "Подільська дорожня система" не надано для зустрічної звірки жодних розрахунків або калькуляцій для підтвердження вартості складових машин і механізмів, включених до договірної ціни, які є обов'язковими при визначенні (складанні) договірної ціни.

Усереднені показники вартості експлуатації будівельних машин та механізмів із зазначенням складових їх вартості, яких необхідно дотримуватись при складанні інвесторської кошторисної документації наводить збірник офіційних документів та роз'яснень Мінрегіонбуду України за травень 2011 року №5 (далі - Збірник №5).

Вартість експлуатації механізмів за одиницю часу їх застосування (машино-година) ТОВ "Подільська дорожня система" завищена по відношенню до розцінок Збірника №5. Зокрема, ТОВ "Подільська дорожня система" в підсумкові відомості ресурсів до актів приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за листопад-грудень 2011 року включено:

1) по обґрунтуванню +С212-202 "Автогрейдери середнього типу, потужністі 99 кВт [135 к.с.]" в кількості 37,35 маш. год. по ціні 227,71 грн. на суму 8504,97 грн. В той час, як відповідно до Збірника №5 та одиничних розцінок програмного комплексу АВК, зазначено, що вартість однієї машино-години «Автогрейдера середнього типу, потужність 99 кВт [135 к.с.]" +С212-202 складає 152,86 грн. Отже, загальна сума повинна становити 5709,32 грн. (кількість маш.год 37,35 х 152,86 грн.);

2) по обґрунтуванню +С212-906 "Котки дорожні самохідні гладкі, маса 8 т" в кількості 264,14 маш.год. по ціні 307,43 грн. на суму 81216,32 грн. Згідно Збірника №5 та одиничних розцінок програмного комплексу АВК, зазначено, що вартість однієї машино-години "Котка дорожнього самохідного гладкого, маса 8 т" +С212-906 - 76,61 грн. Сума становить 20235,76 грн. (кількість маш.год 264,14 х 76,61 грн.);

3) по обґрунтуванню +С212-906ВД «Котки дорожні самохідні гладкі, маса 8 т» в кількості 157,45 маш.год. по ціні 307,43 грн. на суму 48413,32 грн. Відповідно до Збірника №5 та одиничних розцінок програмного комплексу АВК, зазначено, що вартість однієї машино-години "Котка дорожнього самохідного гладкого, маса 8 т" +С212-906ВД - 81,48 грн. Сума повинна становити 12829,02 грн. (кількість маш.год 157,45 х 81,48 грн.);

4) по обґрунтуванню С212-2000 "Укладальник асфальтобетону" в кількості 213,24 маш.год. по ціні 514,06 грн. на суму 109617,13 грн. Згідно Збірника №5 та одиничних розцінок програмного комплексу АВК, зазначено, що вартість однієї машино-години «Укладальника асфальтобетону» С212-2000 - 98,84 грн. Сума повинна становити 21076,64 грн. (кількість маш.год 213,24 х 98,84 грн.).

Суд зважає на не надання в ході зустрічної звірки, в додатках до заперечень та під час судового розгляду справи подорожніх листів, рапортів про роботу машин і механізмів (чи інших первинних документів), які використовувались при виконанні робіт з поточного ремонту ТОВ "Подільська дорожня система", якими фактично підтверджується кількість відпрацьованих машино-годин роботи техніки. Не підтверджено первинними документами в розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" повноти понесення витрат ТОВ "Подільська дорожня система".

Вищевикладене свідчить про відсутність у ТОВ "Подільська дорожня система" адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов'язань та відсутність фактичних дій, спрямованих на виконання взятих на себе зобов'язань. Останнє, в свою чергу, свідчить про відсутність наміру у ТОВ "Подільська дорожня система" на створення правових наслідків.

Суд критично оцінює посилання представників позивача на наявність господарських взаємовідносин ТОВ "Подільська дорожня система" з контрагентами (ТОВ "Ньюмодуль 2011", ТОВ "Білдальянс", ТОВ "Збудпроект-1", ТОВ "Інтекссервіс-2011", ПП "Прогрес-2012" та ТОВ "АСІТІ ТРЕЙД") з ознаками фіктивності стосовно придбання матеріальних ресурсів та надання послуг по залученню будівельних машин і механізмів, які в подальшому списані у переробку для виготовлення суміші асфальтобетонної або використанні для виконання робіт з поточного ремонту автомобільної дороги державного значення Стрій-Тернопіль-Кіровоград-Знам'янка, оскільки факт здійснення господарської операції між ТОВ "Подільська дорожня система" та контрагентами (ТОВ "Ньюмодуль 2011", ТОВ "Білдальянс", ТОВ "Збудпроект-1", ТОВ "Інтекссервіс-2011", ПП "Прогрес-2012" та ТОВ "АСІТІ ТРЕЙД") не є предметом розгляду даної адміністративної справи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем зайво використано на оплату завищеної вартості прямих витрат відображених в актах приймання виконаних будівельних робіт форми №КБ-2в на загальну суму державних коштів 225480,90 грн. (з ПДВ), що призвело до нанесення збитків державному бюджету на вказану суму.

Щодо включення завищеного розміру заробітної плати до відшкодування в складі прямих та загальновиробничих витрат в актах приймання виконаних підрядних робіт в сумі 36443,71 грн., суд зазначає наступне.

В актах приймання виконаних будівельних робіт за листопад-грудень 2011 року ТОВ "Подільська дорожня система" включено до відшкодування в складі прямих витрат заробітну плату, яка визначена у відповідності до чинних норм трудовитрат та вартості людино-години, яка відповідає середньому нормативному розрядові робіт, визначеному Держбудом в розмірі 2300,00 грн., при цьому заробітна плата основних працівників в прямих витратах, включених до відшкодування до 4- ох актів форми №КБ-2в за листопад-грудень 2011 року.

При цьому, штат працівників товариства у листопаді 2011 року сформований лише з однієї людини, а саме директора ОСОБА_3, про що свідчить відомість нарахування заробітної плати за листопад 2011 року та дані персоніфікованого обліку за формою додатку 4 до Порядку формування; подання страхувальниками звіту, щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та листами від органів Пенсійного фонду України, копії яких містяться в матеріалах справи.

У грудні 2011 року структура штатного персоналу ТОВ "Подільська дорожня система" сформована виключно з виробничого персоналу (робочий водій, оператор котка та асфальтоукладчика), відтак витрати на плату праці загальновиробничого персоналу, який фактично відсутній, є неоґбунтованими та відповідно не підлягають компенсації згідно норм правил визначення вартості будівництва.

Згідно даних Пенсійного фонду України, протягом наступних календарних періодів 2012 року виплата заробітної плати не проводилась, наймані працівники у ТОВ "Подільська дорожня система" відсутні.

Разом з тим, відповідно до п.3.5 договору субпідряду №250/2/СУБ від 21.10.2011, вартість прямих затрат при взаєморозрахунках за обсяги виконаних робіт визначаються на підставі нормативних витрат трудових та матеріально-технічних ресурсів по поточних цінах на час виконання робіт.

Пунктом 3.6 договору субпідряду №250/2/СУБ від 21.10.2011 регламентовано, що заробітна плата в складі прямих витрат розраховується на підставі нормативних трудовитрат та вартості люд./год., яка відповідає середньому нормативному розряду цих робіт по показниках вартості, рекомендованих Держбудом на час виконання робіт.

В той же час, умови уточнення рівня середньомісячної заробітної плати врахований при розрахунку (поточної ціни на час виконання робіт, що передбачено п.3.5 Договору субпідряду №250/2/СУБ від 21.10.2011) в договірних умовах окремо не зазначались та не обумовлювались.

Згідно п.3.2.6.2 ДБН Д. 1.1-1-2000, вартість людино-години, яка відповідає середньому нормативному розрядові робіт або за видами робіт, або по будові (об'єкту) в цілому, визначається виходячи з середньомісячної заробітної плати на одного працівника в режимі повної зайнятості, яку претендент (підрядник) планує отримувати на об'єкті замовлення, та показника середньомісячної норми тривалості робочого часу, встановленого Міністерством праці.

Рівень рекомендованої Мінрегіонбудом України заробітної плати відповідного робітника будівельної організації носить нормативний мінімальний граничний характер, що у відповідності до пункту 3.2.6.2 ДБН Д. 1.1-1-2000 та абзацу 3 листа Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 19.09.2011 №7/35-11225 уточнюється для виконання робіт по конкретному об'єкту.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність фактів перевищення кошторисної заробітної плати по відношенню до фактично нарахованої; відсутності фонду резервування заробітної плати; перевищення розміру погодинної кошторисної заробітної плати по відношенню до статистичних даних які свідчать, що фактично ТОВ "Подільська дорожня система" при формуванні договірної ціни, в порушення норм пункту 3.2.6.2 ДБН Д.1.1-1-2000 не обґрунтовано розмір заробітної плати, що планувався одержати при розрахунку за виконані роботи по відповідному об'єкту будівництва.

При цьому кошти отримані на виплату заробітної плати за формою №КБ-2в спрямовано на інші цілі господарської діяльності, не пов'язані безпосередньо з оплатою праці та її стимулюванням чим не дотримано вимог листа Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 19.09.2011 №7/35-11225, щодо дотримання вимог Закону України від 24.03.1995 №108/95-ВР "Про оплату праці", норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами у відповідності до яких, таким Міністерством, рекомендовано мінімальний рівень середньомісячної заробітної плати.

Зважаючи на вищевикладене, суд критично оцінює можливість виконання обсягу робіт, включених в акт форми КБ-2в за листопад 2011 року, одноосібно директором ТОВ "Подільська дорожня система", з посадовим окладом 1500 грн./міс, що відповідає оплаті праці зазначеного робітника за 22 робочі дні або 176 годин.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п.п.1.2 п.1, п.п.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, згідно положень яких первинні документи - письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Таким чином, ТОВ "Подільська дорожня система" не підтверджено первинними бухгалтерськими документами правомірність включення до актів виконаних робіт форми №КБ-2в за листопад-грудень 2011 року витрат на оплату праці основних працівників (без врахування заробітної плати водіїв, які обслуговують будівельні машини та механізми, загальновиробничого та адміністративного персоналу).

Отже, відповідачем включено завищений розмір заробітної плати до відшкодування в складі прямих та загальновиробничих витрат в актах приймання виконаних підрядних робіт в сумі 36443,71 грн.

Суд також зазначає, що по своїй правовій природі збитки є елементом господарського та цивільного права.

Так, відповідно до ч.ч.1,2 ст.224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Слід відрізняти юридичні збитки від їх економічного аналогу, оскільки термін "збитки" застосовується і в економічному (господарському), і в цивільно-правовому (юридичному) значенні. При цьому збитки в економічному значенні розглядаються як більш широке поняття, оскільки вони включають не тільки власне юридичні збитки, але й інші майнові витрати, які виникли як в результаті дій самого господарюючого суб'єкта, так і в результаті сторонніх подій і дій третіх осіб. Загальна ознака збитків вбачається в тому, що вони являють собою грошовий вираз господарських диспропорцій, які проявляються у зменшенні майнових активів, збільшенні пасивів (зобов'язань), перевищенні витрат над доходами. Відмінності юридичних збитків від їх економічного аналогу полягають в тому, що юридичні збитки як правило є наслідками неправомірної поведінки, дії чи бездіяльності особи, яка порушила права або законні інтереси іншої особи. Закон не містить вичерпного переліку такої поведінки, згадуються лише деякі з них: порушення господарського зобов'язання (яке розглядається як його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання) або установлених вимог щодо здійснення господарської діяльності, господарське правопорушення, порушення майнових прав або законних інтересів інших суб'єктів, невиконання або неналежне виконання господарських зобов'язань, заподіяння шкоди тощо. Вимагати відшкодування збитків може тільки та особа, права або законні інтереси якої порушено. Види збитків, які підлягають відшкодуванню, передбачені в законодавчому порядку, тому саме юридичні збитки можуть бути відшкодовані за рахунок особи, яка їх спричинила, і їх відшкодування забезпечується державним примусом і виступає в якості міри цивільно-правової і господарсько-правової відповідальності.

Визначення розміру збитків не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 86 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Окрім того суд зазначає, що позивач, як орган державної влади, вправі визначати розмір завданих державі чи об'єкту контролю збитків лише згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. Визначати збитки іншим шляхом позивач не в праві.

З'ясувавши фактичні обставини справи та проаналізувавши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки в ході судового розгляду встановлено, матеріалами справи підтверджується, що сума коштів, які позивач просить стягнути з відповідача розраховані згідно методики, яка затверджена Кабінетом Міністрів України, правильність їх обчислення перевірена судом.

Керуючись ст. ст. 158-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов - задоволити.

Стягнути з Служби автомобільних доріг у Хмельницькій області () до державного бюджету України неправомірно оплачені кошти в сумі 403277 (чотириста три тисячі двісті сімдесят сім) грн. 72 коп.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 06 червня 2016 року

Суддя/підпис/
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_1