Справа № 826/2295/16
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2016-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

07 червня 2016 року м. Київ№ 826/2295/16
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Добрянської Я.І., при секретарі судового засідання Корніюк А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу:

за позовом ОСОБА_1,
доВ.о. начальника слідчого відділу Дніпровського районного управління поліції ГУ Національної поліції України в м. Києві Горбаток О.Б., Начальник Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції України в м. Києві Деркач О.М., Старший слідчий слідчого відділу Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції України в м. Києві Лисенко Г.В., Начальник Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві Чайка В.М.
про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії ,
за участі представників сторін:

позивач: ОСОБА_1 (паспорт с. НОМЕР_2);

представник позивача: ОСОБА_6 (договір про надання юридичних послуг від 01.02.2016) ;

представник відповідача 1, не прибув;

представник відповідача 2, не прибув;

представник відповідача 3, не прибув;

представник відповідача 4, не прибув;

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду за позовом до в.о. начальника слідчого відділу Дніпровського районного управління поліції ГУ Національної поліції України в м. Києві Горбаток О.Б., Начальника Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції України в м. Києві Деркач О.М., Старшого слідчого слідчого відділу Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції України в м. Києві Лисенко Г.В., Начальника Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві Чайка В.М. про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.02.2016 суддею Добрянською Я.І. відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні позивач та уповноважений представник позивача заявлені у позовній заяві позовні вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовольнити з підстав, визначених у адміністративному позові.

В судове засідання 07.06.2016 не з'явились представники відповідачів по справі, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце слухання справи.

В судовому засіданні судом постановлено на обговорення питання щодо закриття провадження у справі у зв'язку із непідсудність позовних вимог Окружному адміністративному суду м. Києва.

Представник позивача заперечував проти закриття провадження у справі.

Як вбачається із матеріалів справи, 06.08.2015 до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості про вчинення в.о. головного інспектора Оболонського РУ ГУ МВС ДСНС в м. Києві ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та присвоєно реєстраційний номер № 0000121.

14.08.2015 слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва Бірса О.В. відповідною ухвалою наклав арешт на автомобіль Шкода Октавія д.н.з. НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1, серед іншого суд заборонив позивачу розпоряджатися належним їй майном. Відповідно до постанови слідчого про визнання автомобіля Шкода Октавія д.н.з. НОМЕР_1 речовим доказом від 12.08.2015 місцем його зберігання визначено майданчик за адресою м. Київ, вул. Каунаська, буд. 14/1, де автомобіль і утримується на даний момент.

15.09.2015 Апеляційним судом м. Києва ухвалено апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 14.08.2015 скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві Лисенка Г.В., погоджене прокурором прокуратури Дніпровського району м. Києва Миколаєнком А.О, та накласти арешт на автомобіль Шкода Октавія д.н.з. НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1

Відповідно до ухвали Апеляційного суду м. Києва від 21.12.2015 заяву ОСОБА_1 задоволено, а саме роз'яснено останній, що арешт накладений ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 15.09.2015, обмежує лише право ОСОБА_1 на відчуження автомобіля Шкода Октавія д.н.з. НОМЕР_1 та не містить обмеження права ОСОБА_1 розпорядження будь-яким чином використовувати автомобіль.

Згідно із листом від 23.09.2015 позивач звернулася до Старшого слідчого Дніпровського РУ МВС України в м. Києві з проханням надати для коритсування належний їй на праві власності автомобіль Шкода Октавія д.н.з. НОМЕР_1.

Листом від 25.09.2015 № 48/14-4918 Дніпровське районне управління ГУ в м. Києві повідомило позивачу, що відсутні підстави для повернення позивачу автомобіля.

Вважаючи дії та бездіяльність відповідачів щодо створення перешкод у користуванні автомобілем Шкода Октавія д.н.з. НОМЕР_1 - неправомірними, позивач звернулася до суду із даним позовом.

Дослідивши наявні у справі докази, проаналізувавши матеріали справи та вивчивши норми чинного законодавства з приводу даного спору, а також заслухавши пояснення позивача та представника позивача в судовому засіданні, суд дійшов до висновку про наявність підстав для закриття провадження, зважаючи на наступне.

Завданням адміністративного судочинства згідно ч. 1 ст. 2 КАС України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Відповідно до постанови пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 8 "Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів" зазначено, що вирішуючи питання про віднесення норми до публічного права, а спору до публічно-правового, суди повинні враховувати загальнотеоретичні та законодавчі критерії. Зокрема, за змістом пункту 1 частини першої статті 3 КАС України у публічно-правовому спорі, як правило, хоча б однією стороною є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень. Тобто суди повинні звертати увагу на те, що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України).

Згідно до п. 9 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України відповідачем у справі адміністративної юрисдикції є суб'єкт владних повноважень, а у випадках, передбачених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Тобто, як вбачається із наведеного, обов'язковою ознакою публічно-правового спору, що підлягає розгляду судом в порядку адміністративного судочинства є підпорядкованість одного учасника публічно-правових відносин іншому - суб'єкту владних повноважень та участь у публічно-правовому спорі з однієї сторони суб'єкта, наділеного владними повноваженнями, який здійснює владні управлінські функції, при цьому ці функції та повноваження повинні здійснюватись цим суб'єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір. При цьому, до юрисдикції адміністративних судів віднесені тільки ті публічно-правові спори, які виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктами владних повноважень віднесених до їх компетенції владних управлінських функцій.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 2 ст. 4 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Тобто, як вбачається з наведеного вище, КАС України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб'єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.

Відповідно до статей 2, 318 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) річ (майно) може знаходитись у власності Українського народу, фізичних та юридичних осіб, держави Україна, Автономної Республіки Крим, територіальних громад, іноземних держав й інших суб'єктів публічного права.

Усі суб'єкти права власності є рівними перед законом.

Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Ураховуючи, що згідно зі статтею 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. З урахуванням положень статті 13, частини третьої статті 16, статті 319 ЦК у разі вчинення, зокрема, наведених дій суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу.

Спори, пов'язані із захистом права власності та інших речових прав, розглядаються судами відповідно до визначеної процесуальним законом юрисдикції.

Відповідно до частини першої статті 114 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) позови, що виникають з приводу захисту права власності та інших речових прав на нерухоме майно пред'являються за місцем знаходження майна або основної його частини (виключна підсудність). До позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов'язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявлення вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо.

Тобто, як вбачається з матеріалів справи позивач просить визнати протиправними дії/ бездіяльність в.о. начальника слідчого відділу Дніпровського районного управління поліції ГУ Національної поліції України в м. Києві Горбаток О.Б., Начальника Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції України в м. Києві Деркач О.М., Старшого слідчого слідчого відділу Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції України в м. Києві Лисенко Г.В., Начальника Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві Чайка В.М. саме щодо створення перешкод в користуванні належним їй майном.

Нормою ч. 1 ст. 15 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

А відтак, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявлені в рамках даного спору вимоги позивача не підлягають розгляду за правилами КАС України в порядку адміністративного судочинства, так як підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно ч. 2 цієї статті якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 107 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються районними, районними у містах, міськими та міськрайонними судами.

Згідно до ч. 2 ст. 109 ЦПК України позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Керуючись статтями п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

1.Закрити провадження в адміністративній справі № 8262295/16 за позовом ОСОБА_1 до в.о. начальника слідчого відділу Дніпровського районного управління поліції ГУ Національної поліції України в м. Києві Горбаток О.Б., Начальника Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції України в м. Києві Деркач О.М., Старшого слідчого слідчого відділу Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції України в м. Києві Лисенко Г.В., Начальника Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві Чайка В.М. про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії.

2.Роз'яснити позивачу, що даний спір підсудний районному суду, за місцезнаходженням відповідача.

3. Ухвалу направити сторонам у справі.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України. Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС України. Повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Суддя Я.І. Добрянська