Справа № 825/822/16
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2016-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2016 року м. Чернігів Справа № 825/822/16

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді - Бородавкіної С.В.,
за участі секретаря - Гайдука С.В.,
позивача - ОСОБА_1 ,
представника відповідача - Самойленка Ю.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій неправомірними та стягнення недоотриманого грошового забезпечення,

В С Т А Н О В И В:
Позивач 28.04.2016 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі ВЧ НОМЕР_1 ) та (з урахуванням уточнених позовних вимог) просить:
- визнати неправомірними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо утримання податку на доходи фізичних осіб без рівноцінної компенсації витрат доходів при проведенні перерахунку та доплати грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 .
- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) недоотримане грошове забезпечення у вигляді утриманого податку на доходи фізичних осіб при проведенні доплати грошової допомоги при звільненні у сумі 9 873 (дев`ять тисяч вісімсот сімдесят три) грн. 63 коп.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що згідно наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 31 грудня 2015 року № 280 його виключено зі списків вказаної військової частини, усіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до Прилуцького ОМВК Чернігівської області. В подальшому до вказаного наказу були внесені зміни і здійснено перерахунок його грошової допомоги при звільненні, після якого сума грошової допомоги становила 54853,50 грн. При цьому, із зазначеної суми відповідачем було утримано податок з доходів фізичних осіб 9873,63 грн.
Однак, відповідно до вимог чинного законодавства, грошова допомога при звільненні є складовою частиною грошового забезпечення, яка виплачується військовослужбовцям у зв`язку з виконанням обов`язків несення служби. Оскільки на момент набуття права на грошову допомогу при звільненні він виконував обов`язок військової служби, вважає що відповідачем порушено його право на виплату грошової компенсації в розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з одноразової грошової допомоги при звільненні.
Враховуючи вищевикладене зазначив, що у день виключення його зі списків ВЧ НОМЕР_1 йому повинна була виплачена грошова допомога при звільненні у повному обсязі. Оскільки несвоєчасна виплата грошової допомоги при звільненні сталася з вини відповідача вважає, що законних підстав щодо не виплати йому ВЧ НОМЕР_1 компенсації утриманого податку не має.
Крім того, несвоєчасна виплата (не в день звільнення) ВЧ НОМЕР_1 грошової допомоги при звільненні не повинна позбавляти його передбаченого законодавством права на компенсацію утриманого податку з доходів фізичних осіб.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, надав письмові заперечення та пояснив, що згідно наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 31.12 2015 № 280 позивача виключено зі списків військової частини з виплатою грошової допомоги при звільненні у розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний прослужений календарний рік у сумі 43134,00 грн. Дану суму вказано з урахування податку з доходів фізичних осіб, та було виплачено, відповідно до норм діючого законодавства, у повному обсязі.
04.01.2016 до ВЧ НОМЕР_1 надійшли вимоги Міністра оборони України від 31.12.2015 № 248/3/9/1 /1150 щодо здійснення нарахування та виплати у січні 2016 року військовослужбовцям Збройних Сил України тільки додаткових видів грошового забезпечення за грудень 2015 року із зазначенням їх розмірів.
Зазначені вимоги стали підставою для проведення перерахунку грошового забезпечення позивача за грудень 2015 року та, як наслідок, грошової допомоги при звільненні з військової служби. При цьому, коли виник факт додаткового нарахування та виплати грошової допомоги у розмірі 54853,50 грн., в тому числі податку в сумі 9873,63 грн., відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.02.2016 № 27, позивач юридично перестав бути військовослужбовцем.
Крім того зазначив, що відповідно до листа Державної фіскальна служба України від 02.11.2015 № 25373/5/99-99-17-02-01-16, оскільки після звільнення зі служби військовослужбовця, фізична особа - платник податку не виконує обов`язки несення служби, то законодавчі підстави для компенсації податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з будь-яких доходів таких платників за раніше відпрацьований час, відсутні.
Отже, враховуючи вищезазначене вважає, що у даному випадку чинним законодавством України не передбачено компенсації податку на доходи фізичних осіб з грошової допомоги при звільненні з військової служби.
Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов належить задовольнити з таких підстав.
Встановлено, що ОСОБА_1 був військовослужбовцем Збройних Сил України та проходив службу в період з 19.08.1991 по 31.12.2015 включно, що підтверджується копією військового квитка серії НОМЕР_4 (а.с. 9-10).
Наказом тво командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 17.11.2015 № 520 відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» позивача звільнено з військової служби у запас за п.п. «б» (за станом здоров`я) на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії (а.с. 12).
Відповідно до наказу тво командира ВЧ НОМЕР_1 від 31.12.2015 № 280 (по стройовій частині) майора медичної служби ОСОБА_1 , начальника медичної служби, з 31.12.2015 виключено із списків особового складу частини, усіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до Прилуцького ОМВК Чернігівської області. Вказаним наказом, крім іншого, постановлено виплатити позивачу грошову допомогу при звільненні з військової служби, згідно наказу Міністра оборони України № 206-2008 у розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний прос лужений календарний рік в сумі 43 134,00 грн. (а.с. 11).
Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 05.02.2016 № 27 внесено зміни у вищезазначений наказ. У зв`язку з наведеним, ОСОБА_1 здійснено перерахунок його грошової допомоги при звільненні згідно змін у нарахуванні грошового забезпечення.
Як вбачається з довідки ВЧ НОМЕР_1 від 06.04.2016 № 439, у зв`язку з вищенаведеним наказом, перерахунок грошового забезпечення позивача при звільненні становить 54 853,50 грн. (а.с. 13). При цьому, при здійсненні розрахунку з ОСОБА_2 відповідачем було утримано податок на доходи фізичних осіб в сумі 9 873,63 грн.
Вважаючи, що утримання ВЧ НОМЕР_1 вказаного податку є протиправним, позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.
Відповідно до абзацу першого ч. 2 ст. 15 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Порядок виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями та особами рядового і начальницького складу, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44 (далі Порядок) (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно з п. 2 Порядку грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Держспецзв`язку, Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції.
Пунктом 3 Порядку передбачено, що виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України "Про податок з доходів фізичних осіб".
За змістом пунктів 4, 5 Порядку виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення
Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.
Вказані положення кореспондуються з пунктом 168.5 статті 168 Податкового кодексу України, відповідно до якого суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції у зв`язку з виконанням обов`язків несення служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.
Судом встановлено, що 31.12.2015 Міністром оборони України було підписано телеграму буран НР 248/3/9/1/1150 щодо здійснення нарахування та виплати з 01.01.2016 військовослужбовцям Збройних Сил України тільки додаткових видів грошового забезпечення за грудень 2015 року, із зазначенням їх розмірів. Вказана телеграма отримана відповідачем 04.01.2016 (відповідно до відбитку штампу) (а.с. 34-35).
У зв`язку з вищенаведеним, ВЧ НОМЕР_1 проведено перерахунок грошового забезпечення позивача за грудень 2015 року та, як наслідок, грошової допомоги при звільненні з військової служби.
Остаточний розрахунок з ОСОБА_1 відповідачем здійснено 29.02.2016, що не заперечувалось сторонами в судовому засіданні.
Відповідно до вимог абзацу третього п. 242 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням.
Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.
Враховуючи вищенаведене суд вважає, що оскільки вищезазначена телеграма буран була підписана 31.12.2015 та стосувалась перерахунку грошового забезпечення позивача за грудень 2015 року, тобто за період коли ОСОБА_1 виконував обов`язки військовослужбовця (до 00:00 год), то під час виплати йому грошової допомоги при звільненні ВЧ НОМЕР_1 мала враховувати вимоги Порядку.
Аналіз викладених правових норм свідчить про те, що військовослужбовці, звільнені з військової служби мають право на виплату одноразової грошової допомоги, при цьому суми податку з доходів фізичних осіб спрямовується виключно на виплату компенсації витрат доходів цієї категорії громадян. Розрахунок з даними особами на день їх звільнення зі списків особового складу військової частини повинен бути здійснений в повному обсязі.
Таким чином, суд приходить до висновку щодо порушення відповідачем свого обов`язку з виплати позивачу грошової компенсації в розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з одноразової грошової допомоги при звільненні.
Доводи відповідача щодо відсутності підстав для виплати позивачу грошової компенсації у зв`язку з тим, що на час перерахунку та виплати одноразової грошової допомоги останній вже втратив статус військовослужбовця, є безпідставними, оскільки несвоєчасна виплата одноразової грошової допомоги (не в день звільнення і проведення розрахунку) сталася через затримку в отриманні ВЧ НОМЕР_1 телеграми буран від 31.12.2015. Враховуючи наведене, ОСОБА_1 не може бути обмежений в його праві на компенсацію суми податку з доходів фізичних осіб при отриманні одноразової грошової допомоги при звільненні.
Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 06.11.2014 у справі № 822/3920/13-а та від 17.12.2014 у справі № 822/3919/13-а.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Підсумовуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визнання дій Військової частини НОМЕР_1 неправомірними та стягнення з відповідача суми утриманого податку на доходи фізичних осіб мають бути задоволені.
Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору.
Керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати неправомірними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо утримання податку на доходи фізичних осіб без рівноцінної компенсації витрат доходів при проведенні перерахунку та доплати грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 .
Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) недоотримане грошове забезпечення у вигляді утриманого податку на доходи фізичних осіб при проведенні доплати грошової допомоги при звільненні у сумі 9 873 (дев`ять тисяч вісімсот сімдесят три) грн. 63 коп.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.
Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя С.В. Бородавкіна