Справа № 2а/0525/156/12
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2016-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" червня 2016 р. м. Київ К/9991/65387/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Заїки М.М.,

Кобилянського М.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Кіровського районного суду міста Донецька від 20 лютого 2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2012 року в справі за її позовом до управління праці та соціального захисту населення Кіровської районної у місті Донецьку ради про стягнення грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2011 року ОСОБА_4 звернулася в суд з адміністративним позовом, в якому зазначала, що відповідно до статті 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» має право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, яку відповідач з листопада 2010 року сплачував в меншому розмірі, чим порушив її право на належне матеріальне забезпечення.

Просила зобов'язати усунути порушення права та провести перерахунок допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до статті 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років; зобов'язати призначити щомісячну допомогу відповідно до статті 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми»; стягнути судові витрати та витрати на правову допомогу.

Також просила не застосовувати строк позовної давності та поновити строк звернення до суду.

Постановою Кіровського районного суду міста Донецька від 20 лютого 2012 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2012 року, у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову районний суд, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що позивач не має права на отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, оскільки її дитина народилася після винесення рішення Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 про соціальні гарантії громадян, які були визнані такими, що не відповідають Конституції України. Позовні вимоги про зобов'язання у подальшому виплачувати допомогу у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років є передчасними та не підлягають задоволенню. Також позивачем пропущено строк звернення та нею не надано переконливих доказів поважності його пропуску.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення апеляційного суду та змінити рішення суду першої інстанції.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин у справі колегія суддів приходить до висновку про те, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач має дитину ІНФОРМАЦІЯ_1, з 22 листопада 2010 року перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Кіровської районної у місті Донецьку ради та їй призначено щомісячну державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

При вирішенні позовних вимог суди попередніх інстанцій застосували до зазначених правовідносин положення статті 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та статті 42 Закону України від «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням».

Апеляційний суд зазначав, що позивач є особою, застрахованою у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Проте відповідно до довідки управління праці та соціального захисту населення Кіровської районної у місті Донецьку ради позивачу призначено державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 22 листопада 2010 року по 06 жовтня 2013 року відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751 «Порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми».

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» право на державну допомогу у зв'язку з вагітністю та пологами мають за цим Законом всі жінки (у тому числі неповнолітні), які не застраховані в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування. Порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751 на виконання статті 1 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми».

Отже висновок судів попередніх інстанцій є необґрунтованим, оскільки ними не було встановлено чи є позивачка застрахованою в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування особою, чи ні. Від встановлення такого статусу залежить розмір виплачуваної щомісячної допомоги на підставі законодавства, відповідного встановленим правовідносинам.

Статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства Укра їни, в редакції чинній на звернення до суду, встановлено, що адміністратив ний позов може бути подано в межах строку звер нення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими зако нами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, сво бод та інте ресів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встанов лено інше, обчи слюється з дня, коли особа дізналася або повинна була діз натися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адмініст ративного суду, визна чені статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства Укра їни. Адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Відмовляючи у задоволенні позову районний суд прийшов до висновку про пропуск позивачем строку звернення до суду, оскільки про порушене право вона дізналась у грудні 2010 року, а до суду звернулась у грудні 2011 року. Проте помилково не врахував, що позовні вимоги у межах строку звернення до суду підлягають вирішенню по суті позовних вимог.

Апеляційний суд не звернув увагу на таку правову помилку та залишив судове рішення без змін.

Оскільки судами першої та апеляційної інстанції не встановлені обставини щодо дотримання строку звернення до суду та статусу позивача як застрахованої чи незастрахованої особи та, відповідно, належна правова оцінка зазначеним обставинам не надана, а суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, відповідно до частини другої статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України це є підставою для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд.

Керуючись статтями 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Кіровського районного суду міста Донецька від 20 лютого 2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2012 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді: