Справа № 2а-1923/2010
Суддя: Баранкевич В. О.
Дата ухвалення: 2010-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Новоодеський районний суд Миколаївської області
Справа № 2А-1923 2010р.
ПОСТАНОВА Іменем України

14 грудня 2010 року Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Баранкевич В.О.

при секретарі Андрусенко В.А.

за участю позивача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нова Одеса справу за позовом ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в Миколаївській області - на постанову ВЕ №088957 від 13.04.2010року , -

ВСТАНОВИВ:

09 грудня 2010 року позивач звернувся в суд з позовом до УДАІ

УМВС в Миколаївській області на постанову ВЕ №088957 від

13.04.2010 року . Позивач просить визнати протиправним накладення на неї працівником ДАІ адміністративного стягнення, скасувати постанову ВЕ №088957 по справі про адміністративне правопорушення від 13 квітня 201 Ороку про визнання її винною у порушені п. 12.9.6 ПДР України, вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 225 грн.

В судовому засіданні позивач пояснила, що 13 квітня 2010року ІДПС Коблевської роти ДПС сержантом міліції ОСОБА_2 відносно неї було складено протокол про адміністративне правопорушення та винесено постанову ВЕ №088957 про притягнення її до адміністративної відповідальності згідно якої ОСОБА_1 на 199км. автомобільної дороги Р-06 «Ульянівка- Миколаїв» керувала автомобілем НОМЕР_1 та нібито в зоні дії дорожнього знаку 3.29 (обмеження швидкості руху 40км/год) рухалася зі швидкістю 64км/год., чим порушила п. 12.9.6 Правил дорожнього руху та вчинила правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, за що на неї було накладено штраф у розмірі 255грн.

Позивач пояснила, що 13 квітня 2010 року близько 16години 20 хвилин на 199км. автомобільної дороги Р-06 «Ульянівка- Миколаїв» вона дійсно керувала транспортним засобом ЗАЗ 1102 державний номер НОМЕР_2, в напрямку з м. Нова Одеса в м. Миколаїв, але рухалася зі швидкістю близько 50км/год., до того ж жодних знаків обмежуючих швидкість руху по шляху слідування не було, лише близько 100 метрів далі в напрямку м. Миколаєва від місця де стояв автомобіль ДПС, стояв дорожній знак 3.29 (обмеження швидкості руху 40км/год) на який працівники ДПС і посилалися.

Позивач зазначила, що пояснила працівникам ДАІ, що навіть якщо заміряна ними швидкість її автомобіля вірна, то вона виміряна не в зоні дії дорожнього знаку 3.29 (обмеження швидкості руху 40км/год), адже позивач до нього ще не доїхала, однак ІДПС не зважаючи на її зауваження склав протокол про адміністративне правопорушення та розглянувши справу на місці виніс постанову, без підготовки та надання позивачу часу для звернення за правовою допомогою, подання документів які характеризують н особу, інших доказів по справі, чим порушено ст. 268 КУпАП та призвело до того, що при винесені постанови не враховано особу, матеріальний стан та інші обставини, які слід врахувати при призначені адміністративного стягнення.

Позивач зауважила, що прилад «Іскра» яким працівники ДПС заміряли швидкість руху один з них весь час тримав у руці, що робить можливим рух на зустріч транспортному засобу або інший рух в результаті якого відносна швидкість руху збільшується, до того ж його показів, а також документів підтверджуючих дійсність його повірки працівники ДАІ їй так і не показали.

Позивач додала, що в протоколі та постанові ІДПС вказав її прізвище як «Осипенко», хоча це було її дівоче прізвище, яке залишилося зазначеним у посвідченні водія, а її дійсне прізвище тепер ОСОБА_1.

Крім того жодних свідків нібито порушення позивачем правил дорожнього руху у працівників ДАІ не було.

Позивач підсумувала, що таким чином зв'язок між її діями та наявністю правопорушення є об'єктивно не доведеним та не підкріплений будь - якими доказами і не може бути покладений в основу притягнення мене до адміністративної відповідальності, до тогож оскільки постанова винесена з порушенням чинного законодавства, без урахування всіх наявних фактичних даних які існували на той момент, то вона не може бути законною та підлягає скасуванню.

Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був

повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст.71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує про адміністративного позову.

Проте УДАІ УМВС України не надано належних доказів вини ОСОБА_1 у зазначеному правопорушенні.

З вищевикладеного видно, що постанова ВЕ №088957 від

13.04.2010 року по справі про адміністративне правопорушення с

протиправною.

Таким чином на підставі ч. 2 ст. 71, ч.1 ст.247 КУпАП, керуючись ст.ст. 9,10,12, 158-163, 186 КАСУ України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову ВЕ №088957 по справі про адміністративне правопорушення від 13.04.201 Ороку про визнання ОСОБА_3 винною у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та притягнення її до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 225 (двісті двадцять п'ять)гривень, та провадження по справі закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий