Справа № 818/398/16
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2016-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2016 р. справа №818/398/16

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бондаря С.О.

за участю секретаря судового засідання - Алексеєнко Є.А.

представника позивача - Маківського О.В.

представника відповідача - Пишного Р.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/398/16

за позовом дочірнього підприємства "Сумський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"

до державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області

про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Дочірнє підприємство "Сумський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (далі по тексту - позивач, ДП "Сумський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України") звернулося до суду з адміністративним позовом до державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 21.03.2016р. №. Свої вимоги мотивує тим, що податковий орган дійшов помилкового висновку про відсутність об"єктів оподаткування при придбанні товарів за період квітень-травень 2015 року, вважаючи не підтвердженими господарські операції з МПП "Лист" по поставці пічного палива та бітуму через відсутність належним чином оформлених товарно-транспортних накладних. Як зазначає позивач, реальний характер господарських операцій підтверджений належним чином оформленими документами первинного бухгалтерського та податкового обліку.

Відповідач, заперечуючи проти позову, свою позицію обґрунтовує тим, що виписані товарно-транспортні накладні на постачання від МПП "Лист" не можна вважати належно оформленими, так як з їх змісту неможливо встановити час прибуття вантажу, час вибуття, можливого простою товару, неможливо встановити фактичний шлях перевезення та можливість такого перевезення з врахуванням віддаленості контрагентів. Крім того, позивачем не надані відомості, які б мали засвідчити відповідність придбаних товарів нормам ДСТУ, ТУ чи іншим стандартам якості. Також відповідач зазначає про відсутність у МПП "Лист" необхідних умов для ведення господарської діяльності та про не підтвердження господарських операцій між ним та його контрагентом на поставку товару в квітні-травні 2015 року, що в свою чергу також ставить під сумнів реальність господарських операцій між позивачем та МПП "Лист" .

Представник позивача Маківський О.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача Пишний Р.Ю. позов не визнав з підстав, викладених у письмовому запереченні.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що в період з 18 по 25 лютого 2016 року ДПІ в м.Сумах проведена документальна позапланова виїзна перевірка ДП "Сумський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" з питань дотримання вимог податкового законодавства по фінансово-господарських операціях з МПП "Лист" за період з квітня по травень 2015 року, про що складений акт перевірки від 02.03.2016 року №325/1402/31931024/27 (т.1 а.с.7-18).

На підставі вказаного акту податковим органом було прийнято податкове повідомлення-рішення від 21.03.2016р. № про збільшення суми грошового зобов"язання підприємству за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 128974 грн. 50 коп., з яких: сума грошового зобов"язання - 85983 грн., штрафна (фінансова) санкція - 42991,5 грн. (т.1 а.с.19).

Згідно акту перевірки, не підтвердженою реальність господарських операцій по придбанню позивачем пічного палива та бітуму у МПП "Лист" в квітні-травні 2015 року у зв'язку з недоліками в оформленні товарно-транспортних накладних та відсутності документів, що засвідчують якість товару. Крім того, неможливо підтвердити придбання МПП "Лист" пічного палива у контрагентів, оскільки неможливо встановити період придбання товару від виробника та подальшу його реалізацію згідно ланцюга постачання ТМЦ.

Суд вважає зазначені висновки податкового органу помилковими та такими, що не відповідають фактичним обставинам, з огляду на наступне.

Відповідно до пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку па додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України встановлено право суб'єкта підприємницької діяльності на віднесення сум сплаченого податку на додану вартість до податкового кредиту у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення па митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Положеннями пункту 3 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін. визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/ послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/ послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

З матеріалів справи вбачається, що між ДП "Сумський облавтодор ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" та МПП "Лист" укладений договір купівлі-продажу від 14.03.2006 року №2 на поставку бітуму та пічного палива.

На виконання умов договору, згідно видаткових накладних, протягом квітня - травня 2015 року від МПП «Лист» позивачем на свої філії: «Конотопський райавтодор», «Роменський райавтодор», «Климентівська ДЕД», отримані бітум та пічне паливо, що підтверджується видатковими та податковими накладними, товарно-транспортними накладними, банківськими документами про оплату товару сертифікатом відповідності товару, паспортом якості товару.

Крім того, реальність виконання господарських операцій підтверджується матеріальними звітами відповідальних осіб, актами заготівлі та переробки матеріалів при приготуванні органо-мінеральної та асфальтобетонної сумішей, актами про витрати вказаних сумішей на конкретних дільницях автодоріг, актами виконання вказаних робіт.

Посилання відповідача на неналежне оформлення товарно-транспортних накладних постачальником, як на підставу безтоварності господарських операцій, є необґрунтованими, оскільки недоліки при заповненні товарно-транспортної накладної при наявності всіх інших документів бухгалтерського обліку щодо господарської операції по придбанню товару не можуть свідчити про безтоварність господарської операції.

Отже, укладений договір мав на меті настання реальних правових наслідків, що обумовлені ним, оскільки товар був переданий, оплата проведена, договори виконані сторонами в повному обсязі, а правовідносини за вказаним правочином в повній мірі відображені в бухгалтерському та податковому обліку позивача, ним були вчинені дії та досягнуті конкретні результати, які визначають саме поняття господарської операції - факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань та фінансових ресурсів.

В свою чергу, МПП «Лист» на час виникнення спірних правовідносин перебувало в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців, а також знаходилось на податковому обліку в податкових інспекціях та мало статус платника податку на додану вартість. За таких обставин покупець не може нести відповідальність ні за несплату податків продавцем, ні за можливу недостовірність відомостей про нього, наведених у зазначеному реєстрі.

При цьому, з огляду на принцип персональної відповідальності платника податку право на податковий кредит не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами.

Відповідно до ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, законодавством України не передбачена відповідальність юридичної особи за зобов"язаннями іншої юридичної особи, в тому числі за податковими зобов'язаннями.

Чинне законодавство України не ставить у залежність виникнення у платника податку права на формування податкового кредиту від дотримання податкового законодавства іншим суб'єктом господарювання, зокрема, які були постачальником товарів (послуг), на вартість яких нарахований ПДВ, що включений платником податку до податкового кредиту.

Також законодавство не ставить в залежність віднесення відповідних сум податків, сплачених в ціні товару, до податкового кредиту від сплати контрагентом податкового зобов'язання до бюджету. Якщо контрагент не виконав свого зобов'язання зі сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи.

При цьому, не є підставою для відмови у праві на податковий кредит та бюджетне відшкодування з податку на додану вартість порушення податкової дисципліни, вчинені контрагентом платника податку.

Зазначені висновки суду узгоджуються із позицією, викладеною у постановах Верховного Суду України від 31.01.2011р. у справах №21-42а10 та 21-47а10.

Крім того, аналогічну позицію неодноразово висловлював Європейський Суд з прав людини. Так, у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява №3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобовязань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Отже, податкове законодавство не ставить в залежність право позивача на формування податкового кредиту від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентом податку до бюджету. Питання визначення складу податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків і не ставить цей факт у залежність від розрахунку з бюджетом третіх осіб.

Відповідно до вимог ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Державна податкова інспекція у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області, як суб'єкт владних повноважень, не довела правомірності оскаржуваного податкового повідомлення - рішення.

Таким чином, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області від 21.03.2016р. №.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, згідно платіжного доручення від 01.04.2016 року №24 дочірнім підприємством "Сумський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" було сплачено судовий збір в загальному розмірі 1934,62 грн. (а.с.3).

Враховуючи положення вказаних норм, суд вважає за необхідне стягнути на користь дочірнього підприємства "Сумський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" за рахунок бюджетних асигнувань державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області суму судового збору в розмірі 1934,62 грн.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов дочірнього підприємства "Сумський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області від 21.03.2016р. № .

Стягнути на користь дочірнього підприємства "Сумський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (м. Суми, вул. Роменська, 79/2, ) за рахунок бюджетних асигнувань державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області (ідентифікаційний код 39563287) суму судового збору в розмірі 1934,62 грн. (одна тисяча дев"ятьсот тридцять чотири грн. 62 коп.).

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) С.О. Бондар

Повний текст постанови складено 3 червня 2016 року.

З оригіналом згідно:

Суддя С.О. Бондар