Справа № 210/2427/15-а
Суддя: Чайкіна О. В.
Дата ухвалення: 2016-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2427/15-а
Провадження № 2-а/210/13/16
У Х В А Л А

іменем України

"30" травня 2016 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Чайкіної О.В.,

секретаря Куксенко О.В.,

особи, які беруть участь у справі: позивач - ОСОБА_2, представники позивача - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, представники співпозивача - ОСОБА_6 - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, представник відповідача - Паламарчук Є.П., представників третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору: Управління освіти і науки виконкому КМР - Полякова В.Я., відділу освіту виконкому Жовтневої районної у місті ради - Тарасюк І.В., виконкому КМР - Паламарчук Є.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг адміністративний позов ОСОБА_2, ОСОБА_6, до Криворізької міської ради про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень, дій та бездіяльності та скасування рішення, треті особи без самостійних вимог на предмет спору Управління освіти та науки виконкому Криворізької міської ради, відділ освіти виконкому Жовтневої районної у місті ради; Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради; Виконавчий комітет Криворізької міської ради; виконкоми Жовтневої та Саксаганської районної у місті ради, Криворізька загальноосвітня школа І-ІІ ступенів № 11, Реєстраційна служба Криворізького міського управління юстиції,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває на розгляді вищевказана адміністративна справа.

У судовому засіданні позивачем ОСОБА_10 в черговий раз заявлено відвід головуючому у справі. Відвід обґрунтований наступними обставинами.

По-перше, позивач стверджує, що отримала на свій мобільний телефон смс-повідомлення з номеру НОМЕР_1 під час перебування в Дзержинському районному суді м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 06 квітня 2016 року, яке, на її думку, містить погрози її життю. Про вказаний факт вона повідомила правоохоронні органи. По-друге, судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернулись до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області щодо дій адвоката ОСОБА_11 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_12 щодо втручання в діяльність суду чи здійснення тиску, висловлення неповаги, погроз на адресу суддів учасниками процесу та громадськими активістами (мовою заяви). Але суд не проінформував ОСОБА_10 а також інших громадських активістів про результати розгляду звернення. По-третє, судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернулись до Ради суддів України з приводу тиску на суддів. По-четверте, судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернулись із заявою до правоохоронних органів щодо вчинення тиску, втручання в діяльність суду, та за їх зверненням 23 березня 2016 року внесено відомості до ЄРДР за № 000760 за ч. 1 ст. 376 КК України «Втручання в діяльність судових органів».

Тому вважає, що об'єктивний та неупереджений розгляд її справи саме в Дзержинському районному суді м. Кривого Рогу Дніпропетровської області є неможливим.

Крім того, ОСОБА_2 посилається на те, що суддя ОСОБА_14 заінтересована в результатах розгляду справи, оскільки одним із членів ліквідаційної комісії, створеної у зв»язку з ліквідацією Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів № 54, є ОСОБА_13, яка є двоюрідною сестрою чоловіка головуючого. Тому, на думку ОСОБА_2, головуючий зобов'язана взяти собі відвід.

Позивач ОСОБА_10, та її представники, кожен окремо, підтримали заявлений відвід головуючому.

Відповідач та представники третіх осіб, кожен окремо, заперечували проти задоволення відводу.

Суд, вислухавши думку учасників процесу щодо заявленого ОСОБА_10 відводу, приходить до наступного висновку.

Стаття 27 Кодексу адміністративного судочинства України містить перелік підстав, за яких суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і відводиться: 1) якщо він брав участь у розгляді цієї справи або пов'язаної з нею справи як представник, секретар судового засідання, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших осіб, які беруть участь у справі; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого частиною третьою статті 15-1 цього Кодексу.

Суддя відводиться також за наявності обставин, встановлених статтею 28 цього Кодексу, а саме суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді першої інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї ж справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, у перегляді справи Верховним Судом України, а також у новому її розгляді у першій інстанції після скасування попередньої постанови або ухвали про закриття провадження в адміністративній справі; суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї ж справи в судах першої і касаційної інстанцій, у перегляді справи Верховним Судом України, а також у новому її розгляді після скасування постанови або ухвали суду апеляційної інстанції; суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї ж справи в судах першої і апеляційної інстанцій, у перегляді справи Верховним Судом України, а також у новому її розгляді після скасування постанови або ухвали суду касаційної інстанції; суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи Верховним Судом України, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій.

Аналогічні підстави й для відводу (самовідводу) секретаря судового засідання.

Таким чином, Кодексу адміністративного судочинства України визначено виключний перелік підстав, коли суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу).

Здійснення, згідно з законом, процесуальної діяльності судді у ході розгляду будь - якої справи, при відсутності обставин, вказаних у ст.27, 28 Кодексу адміністративного судочинства України, не можна вважати мотивами неупередженості та необ'єктивності.

Суд зазначає, що обставини відмови у задоволені відводу щодо членства у складі ліквідаційної комісії школи № 54 ОСОБА_13, яка по відношенню до головуючого ОСОБА_14 не доводиться ані близьким родичем ані членом сім»ї головуючого вже неодноразово були предметом розгляду, та викладені у мотивованій ухвалі суду. Суд вважає, що сторона позивача, заявляючи повторно такий відвід, зловживає правом відводу та навмисно затягує розгляд справи, свідомо не бажаючи повного та всебічного розгляду справи по суті.

Суд також зазначає, що поняття «близькі родичі» охоплюється наступними особами: чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом і мають взаємні права та обов'язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Крім того, суд зазначає, що ліквідаційна комісія, а так само як і її члени, не є учасниками адміністративної справи, яка розглядається в цьому суді, так само як і дії цієї комісії або її членів не оскаржуються в цьому провадженні. Таким чином, позивач навмисно вводить в оману суд, сторін у справі, третіх осіб як щодо предмету позову, так і щодо підстав для відводу.

Посилання заявника відводу на те, що судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернулись до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області щодо дій адвоката ОСОБА_11 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_12 з клопотанням про притягнення адвоката ОСОБА_11, до дисциплінарної відповідальності з підстав порушення Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність", Правил адвокатської етики, не має жодного правового значення для розгляду цієї адміністративної справи, оскільки таке звернення пов'язано з неналежною, на думку членів колегії суддів, поведінкою захисника у кримінальному провадженні відносно особи, яка утримується під вартою в умовах СІЗО, та перебуває під юрисдикцією Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

При цьому, ОСОБА_2 не будучи ані стороною кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_12, ані його учасником, використовує інформацію щодо перебігу судового розгляду та прийняті у кримінальному провадженні щодо слідчо-заарештованої ОСОБА_12 процесуальні рішення, як підстави для відводу суддів Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Така поведінка заявника відводу, на думку суду, свідчить лише про штучне створення підстав для відводу усупереч правовому визначенню інституту ту відводу як гарантії неупередженого та безстороннього розгляду справ.

Також суд зазначає, що посилання ОСОБА_2 як на підставу відводу на ті обставини, що судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернулись до Ради суддів України щодо вчинення тиску на суд та перешкоджання діяльності суду, так само не стосуються і не пов'язані з розглядом цієї адміністративної справи, а пов'язані з подіями, що мали місце саме під час розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_12, протягом січня-лютого 2016 року, та які призвели до безпідставного зриву декількох колегіальних судових засідань відносно слідчо-заарештованої особи, яка утримується під вартою в умовах СІЗО.

Що стосується посилань ОСОБА_2 щодо звернення суддів із заявою про вчинення кримінального правопорушення, у тому числі й за статтями 376 та 377 КК України, то вказане звернення безпосередньо стосується розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_12, в якому ОСОБА_2 не є ані стороною, а ні його учасником, та прибуває у судові засідання з власної ініціативи та з особистих мотивів, та в подальшому використовує отримані в ході судового розгляду справи за її позовом в якості підстав для відводу.

Доводи щодо отримання ОСОБА_2 смс-повідомлення в приміщенні Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 06 квітня 2016 року взагалі не стосуються розгляду цієї справи.

Згідно з статтею 6 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» встановлено заборону втручання в здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповагу до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання й поширення інформації в будь-якій формі з метою завдання шкоди авторитету суддів чи впливу на безсторонність суду.

Вищевикладені доводи ОСОБА_2 щодо відводу головуючого не ґрунтуються на вимогах закону, свідчать про небажання позивача розглядати справу по суті заявлених вимог, суперечать вимогам розумності, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи відсутність жодних перелічених у ст.27, 28 КАС України підстав для відведення головуючого судді від участі в розгляді справи за заявою ОСОБА_2, суд приходить до висновку про необґрунтованість заяви ОСОБА_2 про відвід судді і відсутність правових підстав для її задоволення.

Крім того, до суду у судове засідання прибув представник позивача ОСОБА_4, який раніше подав заяву про його небажання приймати участь у розгляді справи.

Від представника позивача ОСОБА_4 також подана заява про відвід головуючому, оскільки останній вважає, що суддя ОСОБА_14 зацікавлена в розгляді справи на користь відповідача в інтересах свого чоловіка; головуючий надіється що ОСОБА_2 «закриють в СІЗО» через сфабриковані звинувачення або за її правозахисну діяльність «вб»ють», суддя ОСОБА_14 фабрикує справу адмінпозову ОСОБА_2 та створює докази «злочинів» пані ОСОБА_2.

У своїй промові щодо відводу, ОСОБА_4 також зазначав, що він не допустить щоб у Кривому Розі настала війна з вини ОСОБА_14, яка, на його думку пов'язана з «фашистами, окупантами, злочинними угрупуваннями», а також висловлював свої власні міркування щодо навчання головуючого та членів її сім»ї.

Позивач, та її представники - ОСОБА_3, ОСОБА_5, кожен окремо, підтримали заявлений відвід. Відповідач та представники третіх осіб, кожен окремо, заперечували з приводу заявленого ОСОБА_4 відводу.

Суд, вислухавши пояснення сторін та осіб, які беруть участь у справі, приходить до наступних висновків.

Як вже зазначалось, Кодекс адміністративного судочинства України містить перелік підстав, за яких суддя не може брати участь у розгляді справи.

Судом вже не одноразово вирішувалось питання щодо відводу головуючого з підстав перебування в складі ліквідаційної комісії ОСОБА_13, про що судом постановлена вмотивована ухвала. Заявлення з одних і тих же підстав відводу свідчить лише про те, що позивач та її представники зловживають правом відводу, та таким чином затягують розгляд справи.

Що стосується доводів ОСОБА_4 щодо порушення строків розгляду справи як підстави для відводу, суд зазначає, що поняття «розумний строк» згідно практики ЄСПЛ пов'язується не лише з тим, чи мав суд, як такий, забезпечити розгляд справи швидко та упродовж найкоротшого часу, а й з поведінкою сторін, у тому числі й сторони позивача, складністю справи, тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, судовий розгляд у деяких випадках відкладався з процесуальних підстав, зокрема: витребування доказів, залучення третіх осіб, тощо. В усіх інших випадках розгляд справи не відбувався саме у зв»язку з неналежною поведінкою сторони позивача, що призводило до зриву судових засідань. Також, причиною тривалого строку розгляду справи слугувала поведінка сторони позивача, які свідомо та навмисно упродовж декількох місяців перешкоджали розгляду справи по суті шляхом заявлення безпідставних відводів та невмотивованих клопотань, які у деяких випадках навіть не стосувались предмету позову. При цьому, після заявлення відводу або клопотання, які не були задоволенні або не влаштовували сторону позивача, остання не лише порушувала порядок поведінки у судовому засіданні та не реагувала на будь-які зауваження головуючого, на заходи процесуального характеру, а й здійснювала виклик поліції, що унеможливлювало проведення не лише судового засідання у цій справі, а призводило до зриву інших судових справ, призначених у Дзержинському районному суді м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, які перебували у провадженні суддів.

Що стосуються інших доводів ОСОБА_4, викладених в заяві про відвід, то вони є необґрунтованими, засновані виключно на уявленнях представника позивача, та пов'язані з особистою неприязню ОСОБА_4 до головуючого у справі.

Суд знову зазначає, що подання численних заяв про відвід з підстав, не передбачених законом, та які мають надуманий характер, позивач та її представник мають намір виключно затягнути судовий розгляд, та свідчить про їх свідоме небажання розпочати повне та всебічне з»ясування обставин у справі, з урахуванням принципів адміністративного судочинства, а викладені в їх попередніх заявах підстави відводу не ґрунтується на вимогах законності, справедливості, розумності, та практиці Європейського суду з прав людини, окрім того, не відповідають обставинам справи.

Разом із тим, суд, враховуючи усні пояснення, надані ОСОБА_4 під час судового засідання 30 травня 2016 року, вважає, що заява ОСОБА_4 про відвід головуючого підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, у судовому засіданні 22 вересня 2015 року ОСОБА_4 подав заяву, в якій зазначив, що не має наміру приймати участь у судових засіданнях з особистих не вподобань щодо судді ОСОБА_14

Цього ж дня, а саме 22 вересня 2015 року, представник позивача ОСОБА_4 подав до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу позов до головуючого у справі - судді ОСОБА_14 (справа № 210/4561/15-ц, пр.. № 2/214/3883/15). У подальшому визначено підсудність справи 210/4561/15-ц, за позовом ОСОБА_4 до судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу за Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу. Ухвалою від 14 грудня 2015 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу, яка залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області, відмовлено у відкритті провадження. Крім того, згідно з ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2015 року головуючому у справі стало відомо, що ОСОБА_4 подав ще один позов до судді ОСОБА_14, який направлено до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу. Результати розгляду справи не відомі головуючому. Крім того, під час розгляду інших справ, де брав участь ОСОБА_4, останній постійно намагався чинити тиск на суддю а також висловлював різноманітні образи в адресу головуючого, та повідомляв недостовірні обставини особистого життя головуючого.

Суд вважає, що данні обставини є підставою для задоволення заявленого ОСОБА_4 відводу в порядку ст.27, 30 КАС України, оскільки як указав Європейський суд у справі «Мироненко і Мартиненко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб'єктивного та об'єктивного критеріїв. За суб'єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. У своєму рішенні по справі «Фельдман проти України» Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (див. рішення у справі «Фельдман проти України», заяви N 76556/01 та 38779/04, рішення від 8 квітня 2010 року, п.97 ).

Застосовуючи об'єктивний критерій, суд з'ясовує, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об'єктивно обґрунтованими (справа «Феррантеллі та Сантанджело проти Iталії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), рішення від 7 серпня 1996 року, Reports 1996-III, с. 951-952, п. 58).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 27 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і відводиться за наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Оскільки ОСОБА_4, який під час розгляду цієї адміністративної справи подав позов до головуючого, та в подальшому відмовився від участі у справі, але на цей час знову виявив бажання бути представником позивача ОСОБА_2, а також який неодноразово позивається до судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_14, наявні обставини, які можуть викликати сумніви у безсторонності суду.

За таких обставин, враховуючи вимоги п. 4 ч.1 ст. 27 КАС України, з метою повного та об'єктивного захисту прав сторін, уникнення обставин, що можуть викликати сумніви в об'єктивності та неупередженості судді, заява ОСОБА_4 про відвід головуючого підлягає задоволенню.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 32 КАС України, у разі задоволення відводу (самовідводу) судді, який розглядає справу одноособово, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді іншим суддею, який визначається в порядку, встановленому частиною третьою статті 15-1 цього Кодексу.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.27-28 КАС України, ст.ст. 126, 129 Конституції України, ст. 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_2 про відвід складу суду - відмовити.

Задовольнити заявлений представником позивача - ОСОБА_4 відвід судді ОСОБА_14.

Справу 210/2427/15 пр. № 2-а/210/13/16 передати до канцелірії Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області - для здійснення повторного авторозподілу відповідно та визначення іншого судді, який визначається в порядку, встановленому частиною третьою статті 15-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, прийняте за результатами розгляду справи.

Повний текст ухвали складено 03 червня 2016 року.

.

Суддя: О. В. Чайкіна