Справа № 2а-3538/10/2370
Суддя: В.І. Коваленко
Дата ухвалення: 2010-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2010 року справа № 2а-3538/10/2370

17 год. 00 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Коваленка В.І.,

при секретарі - Забарі Н.Ю.,

за участю представників від:

позивача - ОСОБА_1,за довіреністю,

відповідача - не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом державної податкової інспекції у Монастирищенському районі Черкаської області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення 8610 грн. 66 коп.,

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовною заявою звернулася державна податкова інспекція у Монастирищенському районі Черкаської області до субєкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 про стягнення 8610 грн. 66 коп.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов у повному обсязі та зазначив, що під час перевірки діяльності відповідача встановлено порушення п. 1, 2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та ст. ст. 3,7 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності».

У звязку із виявленими порушеннями у відповідності до ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та ч.1 ст.8 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницьк діяльності» до відповідача застосовано штрафні санкції у сумі 8610 грн. 66 коп.

Оскільки відповідач самостійно сплачувати штрафні санкції не бажає, тому представник позивача просить суд задовольнити його вимоги та стягнути з відповідача штрафні санкції у розмірі 8610 грн. 66 коп.

Відповідач заперечень проти позову не надав, свого представника до суду не направив, в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення та доводи представника позивача, вивчивши подані документи і матеріали, всебічно оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, судом встановлено, що згідно відомостей, вказаних у свідоцтві про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи, ОСОБА_2 зареєстрований Монастирищенською райдержадміністрацією 15.03.2000 року як фізична особа - підприємець та згідно відомостей, вказаних у довідці про взяття на обліку платника податків, взятий на облік як платник податків ДПІ у Монастирищенському районі з 15.03.2000 року" за №137.

Дослідженням матеріалів справи суд встановив, що державною податковою адміністрацією в Черкаській області 27.05.2010 року проведено перевірку господарської одиниці відповідача, а саме: магазину, що знаходиться за адресою: Черкаська обл., м.Монастирище, вул. Леніна, 106.

За результатами перевірки складено акт перевірки за дотриманням субєктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій за № 003195 від 27.05.2010 року.

Судом встановлено, що відповідач порушив п.1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від року №265/95-ВР - не проведено розрахункової операції на повну суму покупки через реєстратор розрахункових операцій (далі по тексту РРО) з роздрукуванням відповідного розрахункового документу (чека), що підтверджує виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок на суму 1720 грн. 00 коп.; п.2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року № 265/95-ВР - не видано особі, яка отримала товар відповідного розрахункового документу встановленої форми на повну суму проведеної операції та ст.ст. 3, 7 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності» від 23.03.1996 року № 98/96-ВР - відсутність торгового патенту в пункті продажу товарів (в приміщені магазину).

З матеріалів справи вбачається, що порушення, встановлені актом перевірки, підтверджуються накладною № 141 від 27.05.2010 року та описом наявних готівкових коштів за 27.05.2010 року.

За результатами перевірки ДПІ у Монастирищенському районі прийнято податкове повідомлення - рішення від 07.06.2010 р. № НОМЕР_1 про застосування штрафних (фінансових) санкцій на загальну суму 8610 грн. 66 коп., а саме: відповідно до п.1 ст.17 Закону України від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР - 8600 грн. за порушення п.1 ст. 3 цього закону (1720 грн. - це сума, на яку проведено розрахункові операції без застосування реєстратора розрахункових операцій (без використання розрахункової книжки) * 5 = 8600 грн.); а також., відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України від 23.03.1996 р. № 98/95-ВР -10 грн. 66 коп. за порушення ст.ст. 3, 7 цього закону.

При дослідженні письмових матеріалів справи, суд встановив, що податкове повідомлення - рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій отримано відповідачем 08.06.2010 року, про що свідчить його підпис на корінці повідомлення - рішення.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР суми фінансових санкцій, які визначені статями 17-24 цього Закону, підлягають перерахуванню суб'єктами підприємницької діяльності до Державного бюджету України в десятиденний термін з дня прийняття органами державної податкової служби України рішення про застосування таких фінансових санкцій.

Відповідно до ч. 3 ст. 8 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності» від 23.03.1996 року № 98/96-ВР суми штрафних санкцій, визначені статтею 8 цього Закону, підлягають сплаті порушником в п'ятиденний термін з дня прийняття органами державної податкової служби України рішення про застосування таких, фінансових санкцій.

Проте, відповідач, в порушення вимог ст.25 Закону України від 06.07.1995 р. № 265/95- ВР та ст. 8 Закону України від 23.03.1996 р. № 98/95-ВР, не сплатив суми фінансових санкцій, визначених рішенням ДПІ у Монастирищенському районі від 07.06.2010 р. № НОМЕР_1.

У відповідності зі статтею 25 Закону України № 265/95 від 06.07.1995 року, сумЕ фінансових санкцій, які визначені статтями 17-24 цього Закону, підлягають перерахуванню суб'єктами підприємницької діяльності до Державного бюджету України в десятиденний термін з дня прийняття органами державної податкової служби України рішення пре застосування таких фінансових санкцій.

На момент розгляду справи в суді за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 8610 грн. 66 коп.

З матеріалів справи вбачається, що податкове повідомлення - рішення від 07.06.2010 року № 000006238 про застосування штрафних (фінансових) санкцій отримано відповідачем 08.06.2010 року, про що свідчить його підпис на корінці повідомлення - рішення і було оскаржене до Черкаського окружного адміністративного суду, проте постановою даного суду від 05.08.2010 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено 1 повністю, що також підтверджується постановою Київського апеляційного адміністративного суд від 28.10.2010 року.

Згідно положень п.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Тому, суд при вирішенні даного спору бере до уваги вищевказане рішення та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 28.10.2010 року по справі 2а-2919/10/2370 при ухваленні даного судового рішення.

Крім цього, суд зазначає, що відповідно до ст. 1 Закону України № 265/95 від 06.07.1995 року реєстратори розрахункових операцій застосовуються підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності, а також фізичними особами (резидентами та нерезидентами) - суб'єктами підприємницької діяльності (далі - суб'єкти підприємницької діяльності), які здійснюють операції з розрахунків в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також уповноваженими банками та суб'єктами підприємницької діяльності, які виконують операції купівлі-продажу іноземної валюти.

Судом встановлено, що згідно положень ст. З Закону України № 265/95 від 06.07.1995 року, суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані: щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій; забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжкі - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Об'єктом правового регулювання згідно із Законом «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності» є торговельна діяльність за готівкові кошти, а також з використанням інших форм розрахунків та кредитних карток на території України, діяльність з обміну готівкових валютних цінностей (включаючи операції з готівковими платіжними засобами, вираженими в іноземній валюті, та з кредитними картками), а також діяльність з надання послуг у сфері грального бізнесу та побутових послуг.

Суб'єктами правовідносин, які підлягають регулюванню за цим Законом, є юридичні особи та суб'єкти підприємницької діяльності, що не мають статусу юридичної особи, - резиденти і нерезиденти, а також їх відокремлені підрозділи (філії, відділення, представництва тощо), які займаються підприємницькою діяльністю, передбаченою частиною першою цієї статті.

Вартість торгового патенту на здійснення торговельної діяльності встановлюється органами місцевого самоврядування залежно від місцезнаходження пункту продажу товарів та асортиментного переліку товарів.

Вартість торгового патенту за календарний місяць встановлюється у межах таких граничних рівнів:

на території міста Києва, обласних центрів - від 60 до 320 гривень:

на території міста Севастополя, міст обласного підпорядкування (крім обласних центрів) і районних центрів - від 30 до 160 гривень;

на території інших населених пунктів - до 80 гривень.

Термін дії торгового патенту на здійснення торговельної діяльності становить 12 календарних місяців.

Термін дії короткотермінового торгового патенту на здійснення торговельної діяльності становить від 1 до 15 днів.

Вартість короткотермінового торгового патенту на здійснення торговельної діяльності за один день встановлюється у фіксованому розмірі 10 гривень.

Оплата вартості торгового патенту на здійснення торговельної діяльності провадиться щомісячно до 15 числа місяця, який передує звітному, а оплата вартості короткотермінового торгового патенту здійснюється не пізніше ніж за один день до початку здійснення торговельної діяльності.

Під час придбання торгового патенту на здійснення торговельної діяльності суб'єкт підприємницької діяльності вносить одноразову плату в розмірі вартості торгового патенту за один місяць. На суму, сплачену під час придбання торгового патенту, зменшується розмір плати за торговий патент, яка підлягає внесенню в останній місяць його дії.

Суб'єкт підприємницької діяльності може зробити попередню оплату вартості торгового патенту на здійснення торговельної діяльності за весь термін його дії. Суб'єкт підприємницької діяльності має право придбати торгові патенти на здійснення торговельної діяльності на наступні за поточним роки, але не більше ніж на три роки, сплативши повну вартість цих патентів під час їх одержання. При цьому суб'єкт підприємницької діяльності звільняється від обов'язків до внесення вартості торгового патенту у разі, якщо прийнятими після сплати повної вартості торгових патентів на наступні роки нормативно-правовими актами буде збільшена вартість торгового патенту.

Стаття 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» № 509-ХІІ від 04.12.1990 року передбачає право органів державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, здійснювати контроль за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку, застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми недоїмки, пені.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі вищевказаного та керуючись ст.ст.11, 14, 70, 71, 89, 94, 159 - 163 Кодекс адміністративного судочинства України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, що мешкає за адресою: 19100, Черкаська обл., м. Монастирище, вул. Жовтнева, буд.8, на користь бюджету через державну податкову інспекцію у Монастирищенському районі Черкаської області, що знаходиться за адресою: 19100, Черкаська обл., м. Монастирище, вул. Леніна, 103 штрафні (фінансові) санкції у розмірі 8610 (вісім тисяч шістсот десять) грн. 66 коп.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд в порядку, передбаченому ст.ст. 185- 187 Кодексу адміністративного судочинства.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 16.12.2010 року.

Суддя В.І. Коваленко