Справа № 521/17903/15-а
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2016-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2016 р. Справа № 521/17903/15-а

Категорія: 3.7 Головуючий в 1 інстанції: Маркарова С.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді -Шеметенко Л.П.
судді -Димерлія О.О.
судді -Єщенко О.В.
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 07 квітня 2016 року за позовом ОСОБА_4 до інспектора патрульної служби першої роти другого батальйону ГУ МВС України в Одеській області рядового міліції Барбула Владислава Володимировича, третя особа - Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції про визнання рішення суб'єкта владний повноважень неправомірним, закриття провадження у справі,-

В С Т А Н О В И Л А :

04.11.2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду першої інстанції з позовом до інспектора патрульної служби першої роти другого батальйону ГУ МВС України в Одеській області рядового міліції Барбула Владислава Володимировича, третя особа - Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною постанови та її скасування у справі про адміністративне правопорушення від 27.10.2015 року № 696534 та закриття провадження у справі.

В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що постановою відповідача від 27.10.2015 року його було неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП. Позивач вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки докази на підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення відсутні.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 07 квітня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняття нової постанови про задоволення адміністративного позову.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п.1 ч.1 ст.197 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 27.10.2015 року інспектором патрульної служби першої роти другого батальйону ГУ МВС України в Одеській області рядовим міліції було складено відносно ОСОБА_4 протокол про адміністративне правопорушення серії ПС2 №696534.

У вказаному протоколі відповідачем вказано, що ОСОБА_4, о 07:45, керуючи автомобілем марки Toyota Cаmry, державний номер НОМЕР_1, по вул. Люстдорфська дорога, 23 в м. Одесі не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 Правил дорожнього руху - напрямки руху по смугах.

Зазначене стало підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП за ознакою порушення водіями вимоги дорожнього знаку, шляхом винесення постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №696534 від 27.10.2015 року.

Дорожнім знаком 5.16 "Напрямки руху по смугах" «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306 встановлюється кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них, а за п. 1.3 Правил учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Суб'єктом правопорушення в цій статті, зокрема, є особа, яка керувала транспортним засобом у момент його вчинення.

Слід зазначити, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 251 КУпАП.).

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи, а якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі; протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами; у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання; при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що інспектором патрульної служби першої роти другого батальйону ГУ МВС України в Одеській області зафіксовано нібито вчинення позивачем правопорушення 27.10.2015 року о 07.45 год. В свою чергу, постановою по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_4 було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення, допущене 17.10.2015 року о 08 год.01 хв.

Зазначені суперечності у процесуальних документах не дають можливості чітко встановити дату та час вчинення правопорушення, що є одними з основних обставин, які підлягають з'ясуванню для притягнення особи до відповідальності.

У складених протоколі про адміністративне правопорушення та постанові у справі про адміністративне правопорушення відсутні будь-які відомості щодо наявних доказів про вчинене правопорушення, однак, до суду на підтвердження вчиненого ОСОБА_4 відповідачем було надано відеозапис.

Відповідно до ст.. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження.

В даному випадку оскаржувана позивачем постанова не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис.

Із наданого відеозапису правопорушення, оглянутого судом, неможливо чітко встановити державний номер зафіксованого на ньому автомобіля.

Крім того, згідно відеозапису, наданого відповідачем, рух автомобіля зафіксований на ньому о 08:44 год., що також не співпадає з часом вчинення правопорушення, зафіксованого у протоколі про адміністративне правопорушення і у постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Таким чином, постанова про адміністративне правопорушення складена відповідачем не у відповідності до вимог КупАП, та не може бути належним підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, як і інші надані відповідачем докази.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, оскільки відповідачем, як суб'єктом владних повноважень не доведено правомірність прийняття постанови №696534 від 27.10.2015 року, колегія суддів вважає, що вимоги позивача стосовно скасування зазначеної постанови у справі про адміністративне правопорушення є правомірними та підлягають задоволенню.

В свою чергу, у поданому адміністративному позові ОСОБА_4 просив також закрити провадження по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів вважає, що вказані вимоги позивача не підлягають задоволенню, з огляду на наступне:

Відповідно до норм КУпАП суд, в даному випадку, не є органом уповноваженим розглядати справу про адміністративне правопорушення та виносити постанову по суті справи про адміністративне правопорушення (закривати провадження у справі про адміністративне правопорушення).

При розгляді даної адміністративної справи суд повинен керуватися порядком здійснення адміністративного судочинства, встановленим Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 ст. 162 КАС України встановлено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії; зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача коштів; тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З огляду на зазначене, визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень, а саме - визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення є, на думу колегії суддів, належним способом захисту прав позивача, оскільки в повній мірі поновлює його права.

З урахуванням викладеного, колегія судів вважає, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з'ясовано обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, у зв'язку з чим, судове рішення відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 202 КАС України, підлягає скасуванню з прийняттям по справі нової постанови про часткове задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст. 195, ст. 197, п.3 ч.1 ст. 198, п.1 ч.1 ст. 202, ст. 207, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 07 квітня 2016 року скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 27.10.2015 року № 696534, складену відносно ОСОБА_4

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Л Л.П. Шеметенко

Суддя: О.О. Димерлій
Суддя: О.В. Єщенко