Справа № 127/4883/16-а
Суддя: Овсюк Є. М.
Дата ухвалення: 2016-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/4883/16-а
Провадження №2-а/127/224/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2016 р. Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого Овсюка Є.М.,

при секретарі Олійник І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позов мотивований тим, що постановою № 215 від 26.02.2016 року адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1360 гривень. Копію даної постанови отримала сестра позивача ОСОБА_2 - 03.03.2016 року. Позивач вважає вказану постанову незаконною, оскільки він являється хворою людиною - інвалідом ІІ групи, проживає один, сімї не має, ні з ким спілкується та поштової кореспонденції не отримує, тому що страждає на психічне захворювання. Наведене змусило позивача звернутись до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач та представник позивача - адвокат Терещенко О.В. позовні вимоги уточнили, дали пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та просили суд її задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно постанови № 215 адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради від 26.02.2016 року на ОСОБА_1 накладено адміністративний штраф в розмірі 1360 гривень за порушення нею ст. 152 КУпАп, а саме ОСОБА_1 самовільно зайняв, шляхом обгородження дерев'яним парканом та сіткою «Рабиця», земельну ділянку територіальної громади м.Вінниця, площею 894 кв.м. понад норму, в межах будинковолодіння та використовує її при відсутності документа, що засвідчує право на використання та володіння землею за адресою: вулиця Тимощука, біля земельної ділянки № 30, чим вчинив правопорушення передбачене ст.. 152 КУпАП.

Відповідно до п.п.6.13.1.(7) Правил благоустрою м.Вінниці на об'єктах благоустрою забороняється встановлювати самовільно тимчасові або постійні огорожі та відгородження.

Згідно з п.п.6.13.1.(22) Правил благоустрою м.Вінниці на об'єктах благоустрою забороняється займати самовільно земельні ділянки і використовувати їх при відсутності документа, що засвідчує право на використання та володіння землею;

Правила благоустрою території міста Вінниці, затвердженні рішенням Вінницької міської ради №104 від 01.03.2011 року, прийняті у відповідності до Закону України «Про благоустрій населених пунктів» (п.2.ч.1 ст.10), проект Правил пройшов обговорення на громадських слуханнях і лише після цього був затверджений рішенням Вінницької міської ради від 01.03.2011 року № 104, та станом на сьогодні є чинними та підлягають до обов'язкового виконання на всій території міста Вінниці.

Згідно ч. 1 статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить: затвердження місцевих програм та заходів з благоустрою населених пунктів; затвердження правил благоустрою територій населених пунктів; створення в разі необхідності органів і служб для забезпечення здійснення спільно з іншими суб'єктами комунальної власності благоустрою населених пунктів, визначення повноважень цих органів (служб); визначення на конкурсних засадах підприємств, установ та організацій (балансоутримувачів), відповідальних за утримання об'єктів благоустрою.

Відповідно до ч.1 ст.73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній* території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Пунктом 4 статі 20 Законом України «Про благоустрій населених пунктів визначено, що рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов'язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

Рішенням Вінницької міської ради від 01.02.2013р. №1148 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку та передачу земельних ділянок у власність», затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку громадянам м. Вінниці.

Відповідно до п. 2.12 вказаного рішення ОСОБА_1 та його сестрі ОСОБА_2 надано безоплатно у спільну сумісну власність земельну ділянку по вул. Тимощука, 30 площею 770 кв. м (частина будинковолодіння) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, згідно з технічною документацією та рішенням Староміського районного суду від 12.12.2008р.

Разом з цим, в п. 2.12.1. зазначено, що земельну ділянку площею 894 кв. м, що знаходиться в користуванні (понад норму в межах будинковолодіння) необхідно оформити відповідно до чинного законодавства.

Проведеною Департаментом самоврядного контролю перевіркою встановлено, що на земельній ділянці площею 894 кв. м. по вул. Тимощука, 30 об'єкти нерухомого майна відсутні. Земельна ділянка огороджена дерев'яним парканом та сіткою рябицею.

За результатами перевірки складено акт №271/9-03-14 від 31.07.2013, в якому вищевказаним громадянам рекомендовано оформити правовстановлюючі документи на земельну ділянку, загальною площею 894 кв. м., яка розташована по вул. Тимощука, 30. У разі не оформлення даної земельної ділянки, звільнити її.

Згідно ст. 116 Земельного Кодексу громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно ст.. 125 Земельного кодексу України передбачає, що, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Вінницькою міською радою, в межах повноважень передбачених ст. 12 Земельного кодексу України, не приймались будь які рішення щодо передачі позивачу ОСОБА_1 у користування земельної ділянки площею 894 кв.м. по вулиці Тимощука, 30 у м. Вінниці. Реєстрація права користування земельною ділянкою площею 894 кв.м. не здійснювалась, тому земельна ділянка вважається самовільно зайнятою.

Відповідно ч. 2 ст. 9 КАС України суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, статтею 68 Конституції України, як нормативно-правового акту, який має вищу юридичну силу, визначено: «кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів.

При винесенні рішення в справах адміністративного судочинства суд керується кодексом адміністративного судочинства, відповідно до якого і приймає рішення, зокрема ст. 159 даного Кодексу, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч.1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч.1 п. 4 ст. 293 КУпАП орган при розгляді скарги по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі наведеного, суд вважає, що уточнені позовні вимоги про врахування особи правопорушника і в зв'язку з чим зменшення розміру штрафу, обґрунтовані, доведенні, а тому підлягають задоволенню, оскільки на переконання суду обставини, які наведені в постанові по справі про адміністративне правопорушення знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, але суд приймає до уваги, те, що позивач є інвалідом ІІ групи, страждає на психічні захворювання, отримує державну соціальну допомогу в розмірі 1074 гривень, що значно менша ніж штраф накладений на нього відповідачем, а тому суд вважає за необхідне змінити розмір штрафу накладеного на ОСОБА_1 постановою № 215 від 26.02.2016 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Вінницької міської ради з 1360 гривень на двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 340 гривень в межах стягнення передбаченого ст.. 152 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 11, 69, 71, 86, 158 - 163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Змінити розмір штрафу накладеного на ОСОБА_1 постановою № 215 від 26.02.2016 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Вінницької міської ради з 1360 гривень на двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 340 гривень в межах стягнення передбаченого ст. 152 КУпАП.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: