Справа № 816/370/16
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2016-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

31 травня 2016 рокум. ПолтаваСправа № 816/370/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Ясиновського І.Г.,

за участю: секретаря судового засідання - Петренко О.В.,

представника відповідача - Мироненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Прокурора Полтавської області Попова Сергія Юрійовича про визнання порушеними прав, в реалізації житлових прав, встановлення факту, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

23 березня 2016 року ОСОБА_2 (надалі за текстом також - позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Прокурора Полтавської області Попова Сергія Юрійовича (надалі за текстом також - відповідач), відповідно до якої просив:

І. визнати порушеними права людини гарантовані ст.ст. 3, 4 п.1, 6 п.1, 10, 13 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.2 п.1 Протоколу №4 до Європейської Конвенції сім'ї учасника бойових дій, колишнього радянського офіцера ОСОБА_2 (ОСОБА_3 - дружини, ОСОБА_4 - дочки /1978р.н./, ОСОБА_5 - дочки /1983р.н/, ОСОБА_6 - внучки /2004 р.н./), зокрема, в наслідок відмови в реалізації житлових прав гарантованих чинним законодавством України:

A) як сім'ї військовослужбовця запасу, звільненого у запас по скороченню Збройних Сил, яка згідно ст. 43 Житлового Кодексу, п.п. 45, 39 «Правил квартирного обліку», яка «користується перевагою у строках одержання житлових приміщень» - «не пізніше, ніж у тримісячний строк з дня прибуття до місця проживання, обраного з урахуванням існуючого порядку прописки»:

Рішенням Октябрського райсуду м. Полтави від 17.09.1999, ухвалою судової колегії в цивільних справах Полтавського облсуда від 14.10.1999, рішенням голови Полтавського облсуду В.І.Оніщенко, рішенням судді Верховного Суду України І.Л.Самсіним від 08.09.2000 №7655с99, Голови Верховного Суду України В.Ф.Бойко від 11.10.2000 №7655с99, рішенням від 24.02.2000 №08/41-2000 заступника прокурора Полтавської області О.В.Закорецьким, рішенням від 11.08.2000 №08/41-00 В.О. прокурора Полтавської області О.В. Закорецьким, рішенням від 09.08.2000 №08/41-00 заступником прокурора області О.В. Канарчуком, рішенням від 12.02.2001 №8-14937-00 заступником Генерального прокурора України В.Кудрявцевим, за позовом ОСОБА_2, до : Міністерства Оборони України; Полтавської облдержадміністрації; Виконкому Полтавської міської ради.

Б) як сім'ї учасника бойових дій, згідно черги в «пільговій» черзі учасників війни, в відповідності з вимогами ст. 43 Житлового Кодексу України, п.п. 44, 38 «Правил квартирного обліку» з 28.03.2008 згідно рішення від 28.03.2008 №Б01-16-09/230 начальника відділу обліку та розподілу житла Полтавського міськвиконкому в відповідності до рішення Октябрського райсуду м. Полтави від 17.09.1999.

В) Рішенням громадської комісії з житлових питань при Полтавському міськвиконкомі від 26.10.2001, Протокол №13 пункт 21, реалізувати житлові права сім'я ОСОБА_2 згідно ст.ст. 32, 50 ЖК України, в відповідності з якими сім'я ОСОБА_2 з 26 травня 2001 року має право на отримання трьох однокімнатних квартир: ОСОБА_2, ОСОБА_3 - однокімнатної квартири; ОСОБА_4 - однокімнатної квартири; ОСОБА_5, ОСОБА_6 - однокімнатної квартири;

II. Визнати сім'ю ОСОБА_2 жертвою злочину геноциду, який здійснюється Україною по відношенню до колишніх радянських офіцерів, звільнених у запас або відставку в період з 1990 року по 03.02.1995 рік, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, в органах місцевого самоврядування, зокрема в питанні реалізації їх житлових прав в наслідок:

А) Створення Полтавським міськвиконкомом і збереження на протязі 25 років Кабінетом Міністрів України «пільгової черги» із числа сімей військовослужбовців запасу і відставки, які згідно ст. 43 Житлового Кодексу, п.п. 45, 39 «Правил квартирного обліку», «користується перевагою у строках одержання житлових приміщень» - «не пізніше, ніж у тримісячний строк з дня прибуття до місця проживання, обраного з урахуванням існуючого порядку прописки», черга на отримання житла в якій не наступить до смерті заявника.

Б) Визнання законними дії Кабінету Міністрів України по створення пільгової черги із числа військовослужбовців звільнених у запас або відставку, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, в органах місцевого самоврядування, рішенням Октябрського райсуду м. Полтави від 17.09.1999, ухвалою судової колегії в цивільних справах Полтавського облсуда від 14.10.1999, рішенням голови Полтавського облсуду В.І.Оніщенко, рішенням судці Верховного Суду України І.Л.Самсіним від 08.09.2000 №7655с99, Голови Верховного Суду України В.Ф.Бойко від 11.10.2000 №7655с99/, рішенням від 24.02.2000 №08/41-2000 заступника прокурора Полтавської області О.В.Закорецьким, рішенням від 11.08.2000 №08/41-00 В.О. прокурора Полтавської області О.В. Закорецьким, рішенням від 09.08.2000 №08/41-00 заступником прокурора області О.В. Канарчуком, рішенням від 12.02.2001 №8-14937-00 заступником Генерального прокурора України В.Кудрявцевим, за позовом ОСОБА_2, до : Міністерства Оборони України; Полтавської облдержадміністрації; Виконкому Полтавської міської ради.

В) Відмови рішенням Голови Вищої ради Юстиції В.М.Колесниченко від 28.04.2010 №КО-643-2500/0/9-10 в притягненні до кримінальної відповідальності: Голову Верховного Суду України В.В.Онопенко; Заступника Голови Верховного Суду України А.Г.Ярему; Заступника Голови судової палати в цивільних справах Верховного Суду України М.В.Патрюк; Заступника Генерального прокурора України В.Кудрявцева; Заступника Генерального прокурора України О.Колінько; Заступника Генерального прокурора України Т.Корнякову, за злочин геноцида, який здійснюється Верховним Судом України з 08.09.2000, а Генеральною прокуратурою України з 12.02.2001 по відношенню до пенсіонерів Збройних Сил, військовослужбовців звільнених у запас або відставку в період з 1990 року по 03.02.1995 рік.

Г) Відмови реалізувати право учасника бойових дій ОСОБА_2 на безоплатну первинну і вторинну правову допомогу гарантовану Законом України «Про безоплатну правову допомогу» в наслідок:

а) Відмови директора Другого полтавського місцевого Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги наказом №29 від 22.09.2015 надати безоплатну вторинну правову допомогу згідно Заяви ОСОБА_2 від 16.08.2015: «надати мені безоплатну правову допомогу, що передбачає: надання мені адвоката для представництва моїх інтересів в: Київському окружному адміністративному суді; Київському апеляційному адміністративному суді; Європейському Суді з Прав Людини, при реалізації моїх житлових прав Кабінетом Міністрів України, Полтавською обласною державною адміністрацією і Полтавським міськвиконкомом згідно чинного законодавства України і рішення Октябрського райсуду м. Полтави від 17 вересня 1999 року.»

б) Відмови Міністра юстиції України П.Петренко надати сім'ї ОСОБА_2 первинну правову допомогу, зокрема: «Проінформувати письмово, який на сьогодні законодавчо врегульований порядок забезпечення житлом сімей військовослужбовців звільнених у запас або відставку в період з 1990 року по 03.02.1995 рік, які знаходяться на квартобліку при місцевих державних адміністраціях та виконавчих органах рад? Хто повинен здійснювати реалізацію житлових прав цієї категорії громадян України?»;

в) Відмови судді Полтавського окружного адміністративного суду Гіглави Ольги Василовної реалізувати право сім'ї ОСОБА_2 на безоплатну правову допомогу при розгляді справи №816/52/15-а за позовом сім'ї ОСОБА_2 до: Головного управління юстиції у Полтавській області начальник ГУ юстиції у Полтавській області Пашко Ірина Станіславовна; Полтавського обласного Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги директор Полтавського обласного Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги Дзюбенко Олександр Леонідович: ухвалою про залишення позовної заяви без руху від 15 січня 2015 року; ухвалою про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви від 21 травня 2015 року; ухвалою про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви від 15 червня 2015 року; недійсною ухвалою про повернення позовної заяви від 06 липня 2015 року;

Спільно з діями судді Харківського апеляційного адміністративного суду Кононенко Зої Олексіївної при розгляді справи №816/52/15-а: ухвалою від 20 лютого 2015 року; ухвалою від 06 квітня 2015 року; ухвалою від 27 лютого 2015 року,

Спільно з діями суддів Вищого адміністративного суду України при розгляді справи №816/52/15-а:

ОСОБА_20 ухвалою від 06 березня 2015 року, справа №К/800/10228/15;

ОСОБА_21 ухвалою від 22 квітня 2015 року, справа №К/800/18042/15;

ОСОБА_22 ухвалою від 14 травня 2015 року, ухвалою від 10 липня 2015 року, справа №К/800/21612/15.

г) Відмови:

- Ухвалою від 11 листопада 2015 року судді Київського окружного адміністративного суду Панової Г.В.;

- Ухвалою від 20 січня 2016 року, судова справа №810/5359/15, Київського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Головуючого: БєловоїЛ.В., Суддів: Гром Л.М., Міщука М.С.

- Ухвалою від 09 лютого 2016 року, справа №К/800/3031/16, судді Вищого адміністративного суду України Ситникова О.Ф.: при розгляді судової справи №810/5359/15 за адміністративним позовом сім'ї ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України, міністра юстиції України, Члена Вищої ради юстиції Петренко Павла Дмитровича реалізувати право сім'ї ОСОБА_2 на розгляд судової справи по реалізації прав сім'ї учасника бойових дій ОСОБА_2 на безоплатну первинну і вторинну правову допомогу Міністерством юстиції України згідно чинного законодавства України Окружним адміністративним судом м. Києва.

III. Зобов'язати прокурора Полтавської області Попова Сергія Юрійовича згідно повноважень наданих ст.121 Конституції України, ст.ст. 11, 23 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р.№1627-VІІ представлять інтереси сім'ї учасника бойових дій ОСОБА_2 при реалізації житлових прав і порушених загальновизнаних прав людини і громадянина в судах України.

Позивач у судове засідання не з'явився, відповідно до позовної заяви просив справу розглядати без його участі в порядку письмового провадження.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив суд відмовити у його задоволенні в повному обсязі.

Надаючи оцінку позовним вимогам ОСОБА_2 в частині визнання порушеними права сім'ї учасника бойових дій, колишнього радянського офіцера ОСОБА_2 внаслідок відмови в реалізації житлових прав гарантованих чинним законодавством України, а також визнання сім'ї ОСОБА_2 жертвою злочину геноциду, який здійснюється Україною по відношенню до колишніх радянських офіцерів, звільнених у запас або відставку в період з 1990 року по 03.02.1995 рік, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, в органах місцевого самоврядування, зокрема в питанні реалізації їх житлових прав, суд виходив з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Згідно з ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, сКодексу адміністративного судочинстваування чи визнання не чинними адміністративних договорів; спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Дія Кодексу адміністративного судочинства України поширюється на публічно-правові відносини, що виникають між фізичною, юридичною особою та суб'єктом владних повноважень.

Пунктом 7 ч.1 ст.3 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено поняття суб'єкта владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства України, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно зі ст.ст. 2, 3, 17 Кодексу адміністративного судочинства України визначальним критерієм віднесення справи до справ адміністративної юрисдикції є наявність стороною у справі суб'єкта владних повноважень та виконання ним у спірних відносинах владних управлінських функцій у сфері публічно-правових відносин.

Отже, при визначенні публічно-правових відносин серед широкого спектру суспільних відносин, суд звертається до характеристики їх змісту, ознаками яких, зокрема, є:

1) обов'язкова участь у цих відносинах суб'єкта, який наділений публічно-владними повноваженнями.

2) підпорядкованість одного учасника публічно-правових відносин іншому - суб'єкту владних повноважень.

3) імперативність публічно-правових відносин.

4) домінування публічно-правового інтересу у цих відносинах.

Тобто, основу публічно-правових відносин складають публічні інтереси, що відображають потреби держави, приватні ж інтереси пов'язані із потребами окремої особи, яка вступає у приватноправові відносини для задоволення свого приватного інтересу.

Так, вказані позовні вимоги позивача обґрунтовані порушенням його прав та його сім'ї в реалізації житлових прав як осіб, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, в органах місцевого самоврядування, зокрема в питанні реалізації їх житлових прав.

При цьому, позивач посилається на положення Житлового кодексу Української РСР та Правила обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень в Українській РСР.

Так, відповідно до статті 31 Житлового кодексу Української РСР (у редакції на яку посилається позивач) встановлено, що громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім'ю.

При цьому, Правила обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР затверджені на виконання статті 60 Житлового кодексу Української РСР.

Таким чином, можливо зробити висновок, про те, що за своїм змістом та правовим характером вимоги позивача стосуються спору саме в сфері житлових правовідносин, що, на думку суду, виключає розгляд вказаної справи в порядку адміністративного судочинства стосовно визначених вище вимог.

Суд зауважує, що правовідносини в цих вимогах регулюються нормами Цивільного кодексу України та Житлового кодексу України, а тому не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Держава, юридичні особи публічного права, можуть виступати учасниками цивільних відносин (статті 2, 15 Цивільного кодексу України), і розгляд такого спору між ними проводиться за правилами цивільного судочинства.

Згідно статті 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Суд зауважує, що Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено винятків з установленого Цивільного процесуального кодексу України правила, зокрема, щодо розгляду спорів про реалізацію права на житло, про зміну статусу житла, з метою його приватизації та набуття права приватної власності на нерухоме майно, про встановлення юридичних фактів.

Отже, спір про право, який виник з питань реалізації позивачем права на житло, а також при встановленні юридичних фатків, не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин та підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

В окружного адміністративного суду відсутні повноваження розглядати справи, які віднесенні не до адміністративного, а до іншого судочинства.

Відповідно частини 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства суд закриває провадження у справі, якщо її не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись пунктом 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Провадження за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Прокурора Полтавської області Попова Сергія Юрійовича про визнання порушеними прав, в реалізації житлових прав, встановлення факту, зобов'язання вчинити дії - закрити в частині вимог, відповідно до яких ОСОБА_2 просив:

"І. визнати порушеними права людини гарантовані ст.ст. 3, 4 п.1, 6 п.1, 10, 13 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.2 п.1 Протоколу №4 до Європейської Конвенції сім'ї учасника бойових дій, колишнього радянського офіцера ОСОБА_2 (ОСОБА_3 - дружини, ОСОБА_4 - дочки /1978р.н./, ОСОБА_5 - дочки /1983р.н/, ОСОБА_6 - внучки /2004 р.н./), зокрема, в наслідок відмови в реалізації житлових прав гарантованих чинним законодавством України:

A) як сім'ї військовослужбовця запасу, звільненого у запас по скороченню Збройних Сил, яка згідно ст. 43 Житлового Кодексу, п.п. 45, 39 "Правил квартирного обліку", яка "користується перевагою у строках одержання житлових приміщень" - "не пізніше, ніж у тримісячний строк з дня прибуття до місця проживання, обраного з урахуванням існуючого порядку прописки":

Рішенням Октябрського райсуду м. Полтави від 17.09.1999, ухвалою судової колегії в цивільних справах Полтавського облсуда від 14.10.1999, рішенням голови Полтавського облсуду В.І.Оніщенко, рішенням судді Верховного Суду України І.Л.Самсіним від 08.09.2000 №7655с99, Голови Верховного Суду України В.Ф.Бойко від 11.10.2000 №7655с99, рішенням від 24.02.2000 №08/41-2000 заступника прокурора Полтавської області О.В.Закорецьким, рішенням від 11.08.2000 №08/41-00 В.О. прокурора Полтавської області О.В. Закорецьким, рішенням від 09.08.2000 №08/41-00 заступником прокурора області О.В. Канарчуком, рішенням від 12.02.2001 №8-14937-00 заступником Генерального прокурора України В.Кудрявцевим, за позовом ОСОБА_2, до : Міністерства Оборони України; Полтавської облдержадміністрації; Виконкому Полтавської міської ради.

Б) як сім'ї учасника бойових дій, згідно черги в "пільговій" черзі учасників війни, в відповідності з вимогами ст. 43 Житлового Кодексу України, п.п. 44, 38 "Правил квартирного обліку" з 28.03.2008 згідно рішення від 28.03.2008 №Б01-16-09/230 начальника відділу обліку та розподілу житла Полтавського міськвиконкому в відповідності до рішення Октябрського райсуду м. Полтави від 17.09.1999.

В) Рішенням громадської комісії з житлових питань при Полтавському міськвиконкомі від 26.10.2001, Протокол №13 пункт 21, реалізувати житлові права сім'я ОСОБА_2 згідно ст.ст. 32, 50 ЖК України, в відповідності з якими сім'я ОСОБА_2 з 26 травня 2001 року має право на отримання трьох однокімнатних квартир: ОСОБА_2, ОСОБА_3 - однокімнатної квартири; ОСОБА_4 - однокімнатної квартири; ОСОБА_5, ОСОБА_6 - однокімнатної квартири;

II. Визнати сім'ю ОСОБА_2 жертвою злочину геноциду, який здійснюється Україною по відношенню до колишніх радянських офіцерів, звільнених у запас або відставку в період з 1990 року по 03.02.1995 рік, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, в органах місцевого самоврядування, зокрема в питанні реалізації їх житлових прав в наслідок:

А) Створення Полтавським міськвиконкомом і збереження на протязі 25 років Кабінетом Міністрів України "пільгової черги" із числа сімей військовослужбовців запасу і відставки, які згідно ст. 43 Житлового Кодексу, п.п. 45, 39 "Правил квартирного обліку", "користується перевагою у строках одержання житлових приміщень" - "не пізніше, ніж у тримісячний строк з дня прибуття до місця проживання, обраного з урахуванням існуючого порядку прописки", черга на отримання житла в якій не наступить до смерті заявника.

Б) Визнання законними дії Кабінету Міністрів України по створення пільгової черги із числа військовослужбовців звільнених у запас або відставку, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, в органах місцевого самоврядування, рішенням Октябрського райсуду м. Полтави від 17.09.1999, ухвалою судової колегії в цивільних справах Полтавського облсуда від 14.10.1999, рішенням голови Полтавського облсуду В.І.Оніщенко, рішенням судці Верховного Суду України І.Л.Самсіним від 08.09.2000 №7655с99, Голови Верховного Суду України В.Ф.Бойко від 11.10.2000 №7655с99/, рішенням від 24.02.2000 №08/41-2000 заступника прокурора Полтавської області О.В.Закорецьким, рішенням від 11.08.2000 №08/41-00 В.О. прокурора Полтавської області О.В. Закорецьким, рішенням від 09.08.2000 №08/41-00 заступником прокурора області О.В. Канарчуком, рішенням від 12.02.2001 №8-14937-00 заступником Генерального прокурора України В.Кудрявцевим, за позовом ОСОБА_2, до : Міністерства Оборони України; Полтавської облдержадміністрації; Виконкому Полтавської міської ради.

В) Відмови рішенням Голови Вищої ради Юстиції В.М.Колесниченко від 28.04.2010 №КО-643-2500/0/9-10 в притягненні до кримінальної відповідальності: Голову Верховного Суду України В.В.Онопенко; Заступника Голови Верховного Суду України А.Г.Ярему; Заступника Голови судової палати в цивільних справах Верховного Суду України М.В.Патрюк; Заступника Генерального прокурора України В.Кудрявцева; Заступника Генерального прокурора України О.Колінько; Заступника Генерального прокурора України Т.Корнякову, за злочин геноцида, який здійснюється Верховним Судом України з 08.09.2000, а Генеральною прокуратурою України з 12.02.2001 по відношенню до пенсіонерів Збройних Сил, військовослужбовців звільнених у запас або відставку в період з 1990 року по 03.02.1995 рік.

Г) Відмови реалізувати право учасника бойових дій ОСОБА_2 на безоплатну первинну і вторинну правову допомогу гарантовану Законом України "Про безоплатну правову допомогу" в наслідок:

а) Відмови директора Другого полтавського місцевого Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги наказом №29 від 22.09.2015 надати безоплатну вторинну правову допомогу згідно Заяви ОСОБА_2 від 16.08.2015: "надати мені безоплатну правову допомогу, що передбачає: надання мені адвоката для представництва моїх інтересів в: Київському окружному адміністративному суді; Київському апеляційному адміністративному суді; Європейському Суді з Прав Людини, при реалізації моїх житлових прав Кабінетом Міністрів України, Полтавською обласною державною адміністрацією і Полтавським міськвиконкомом згідно чинного законодавства України і рішення Октябрського райсуду м. Полтави від 17 вересня 1999 року."

б) Відмови Міністра юстиції України П.Петренко надати сім'ї ОСОБА_2 первинну правову допомогу, зокрема: "Проінформувати письмово, який на сьогодні законодавчо врегульований порядок забезпечення житлом сімей військовослужбовців звільнених у запас або відставку в період з 1990 року по 03.02.1995 рік, які знаходяться на квартобліку при місцевих державних адміністраціях та виконавчих органах рад? Хто повинен здійснювати реалізацію житлових прав цієї категорії громадян України?";

в) Відмови судді Полтавського окружного адміністративного суду Гіглави Ольги Василовної реалізувати право сім'ї ОСОБА_2 на безоплатну правову допомогу при розгляді справи №816/52/15-а за позовом сім'ї ОСОБА_2 до: Головного управління юстиції у Полтавській області начальник ГУ юстиції у Полтавській області Пашко Ірина Станіславовна; Полтавського обласного Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги директор Полтавського обласного Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги Дзюбенко Олександр Леонідович: ухвалою про залишення позовної заяви без руху від 15 січня 2015 року; ухвалою про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви від 21 травня 2015 року; ухвалою про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви від 15 червня 2015 року; недійсною ухвалою про повернення позовної заяви від 06 липня 2015 року;

Спільно з діями судді Харківського апеляційного адміністративного суду Кононенко Зої Олексіївної при розгляді справи №816/52/15-а: ухвалою від 20 лютого 2015 року; ухвалою від 06 квітня 2015 року; ухвалою від 27 лютого 2015 року,

Спільно з діями суддів Вищого адміністративного суду України при розгляді справи №816/52/15-а:

ОСОБА_20 ухвалою від 06 березня 2015 року, справа №К/800/10228/15;

ОСОБА_21 ухвалою від 22 квітня 2015 року, справа №К/800/18042/15;

ОСОБА_22 ухвалою від 14 травня 2015 року, ухвалою від 10 липня 2015 року, справа №К/800/21612/15.

г) Відмови:

- Ухвалою від 11 листопада 2015 року судді Київського окружного адміністративного суду Панової Г.В.;

- Ухвалою від 20 січня 2016 року, судова справа №810/5359/15, Київського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Головуючого: БєловоїЛ.В., Суддів: Гром Л.М., Міщука М.С.

- Ухвалою від 09 лютого 2016 року, справа №К/800/3031/16, судді Вищого адміністративного суду України Ситникова О.Ф.: при розгляді судової справи №810/5359/15 за адміністративним позовом сім'ї ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України, міністра юстиції України, Члена Вищої ради юстиції Петренко Павла Дмитровича реалізувати право сім'ї ОСОБА_2 на розгляд судової справи по реалізації прав сім'ї учасника бойових дій ОСОБА_2 на безоплатну первинну і вторинну правову допомогу Міністерством юстиції України згідно чинного законодавства України Окружним адміністративним судом м. Києва".

Роз'яснити позивачу, що повторне звернення до суду з цією самою позовною заявою не допускається.

Роз'яснити позивачу про його право на звернення до місцевого загального суду із відповідним позовом в порядку, встановленому цивільним судочинством.

Копію ухвали направити особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд.

Повний текст ухвали виготовлено 06 червня 2016 року.

Суддя І.Г. Ясиновський