Справа № 2а-3139/10/0370
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2016-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2016 року м. Київ К/800/40065/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Черпака Ю.К.,

Швеця В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні заяву ОСОБА_4 про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду в справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Державної фіскальної служби, Ягодинської митниці Міндоходів визнання незаконним та скасування наказів про звільнення, поновлення на публічній службі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу за касаційною скаргою Яготинської митниці Міндоходів на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 05 березня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2015 року, -

в с т а н о в и в :

25 лютого 2015 року ОСОБА_4 звернувся до Волинського окружного адміністративного суду із заявою про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі в справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Міністерства доходів і зборів України, Ягодинської митниці Міндоходів про визнання незаконними та скасування наказів про звільнення, поновлення на публічній службі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 05 березня 2015 року заяву задоволено частково та стягнуто з Ягодинської митниці Міндоходів на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі в сумі 31508,12 грн. В решті вимог заяви відмовдено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2015 року скасовано ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 05 березня 2015 року та прийнятно нову, якою заяву ОСОБА_4 про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду задоволено повністю. Стягнуто з Ягодинської митниці Міндоходів на користь ОСОБА_4 126064,74 грн. середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду.

Не погоджуючись з ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 05 березня 2015 року та ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2015 року, Яготинська митниця Міндоходів звернулась до суду з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та ухвалити нову про відмову у задоволенні заяви про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, суд, в межах ст. 220 КАС України, прийшов до висновку відмову у задоволенні касаційної скарги, на підставі наступного.

Судом апеляційної інстанцій встановлено, що постановою Волинського окружного адміністративного суду від 21 березня 2011 року позов ОСОБА_4 до Державної митної служби України, Яготинської митниці про визнання незаконними та скасування наказів про звільнення, поновлення на публічній службі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу задоволено повністю. Визнано незаконними та скасовано пункт 1 наказу Державної митної служби України від 02 лютого 2011 року №136-к По особовому складу митних органів, пункти 1, 2 наказу Яготинської митниці від 03 лютого 2011 року №87-к Про оголошення наказу Держмитслужби України від 02.02.11 №136-к По особовому складу митних органів та підпункт 1.1 пункту 1 наказу Яготинської митниці від 07 лютого 2011 року №103-к Про внесення змін до наказу Яготинської митниці від 03.02.11 №87-к Про оголошення наказу Держмитслужби України від 02.02.11 №136-к По особовому складу митних органів в частині звільнення з митних органів ОСОБА_4 Позивача поновлено на посаді начальника сектору митного оформлення №1 митного поста Ковель Яготинської митниці з 03 лютого 2011 року та стягнуто на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 7 215,60 грн.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 21.03.2011 року в частині, допущеній до негайного виконання, відповідачами добровільно виконано не було.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2011 року постанову Волинського окружного адміністративного суду від 21 березня 2011 року скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до Державної митної служби України, Яготинської митниці про визнання незаконними та скасування наказів про звільнення, поновлення на публічній службі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 25 березня 2014 року постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2011 року скасовано, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 21 березня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Державної митної служби України, Яготинської митниці про визнання незаконними та скасування наказів про звільнення, поновлення на публічній службі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу залишено в силі.

Встановлено, що 13.04.2011 року Волинським окружним адміністративним судом за заявою позивача за вх. № 7223/11 від 08.04.2011 року були видані виконавчі листи № 1744/2011 та № 1745/2011 про негайне виконання судового рішення в частині поновлення його на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми одного місяця.

Наказом Державної фіскальної служби України від 17.01.2015 року № 133-о «Про виконання рішення суду» на виконання постанови Волинського окружного адміністративного суду від 21.03.2011 року скасовано пункт 1 наказу Державної митної служби України від 02.02.2011 року № 130-к «По особовому складу митних органів» в частині припинення просування на державній службі в митних органах України ОСОБА_4, начальника сектору митного оформлення № 1 митного поста «Ковель» Ягодинської митниці. Наказано керівнику Ягодинської митниці Міндоходів, яка є правонаступником Ягодинської митниці, поновити Лотоцького І.Т.на рівнозначній посаді в Ягодинській митниці Міндоходів.

Із записів у трудовій книжці ОСОБА_4 вбачається, що 17.02.2015 року внесено запис № 26 про визнання недійсним запису №22 та про поновлення на посаді начальника сектору митного оформлення №1 митного поста «Ковель» Ягодинської митниці.

Таким чином постанова Волинського окружного адміністративного суду від 21.03.2011 року в частині поновлення Лотоцького І.Т.на посаді добровільно виконана відповідачем Державною фіскальною службою України лише 17.02.2015 року шляхом прийняття наказу від 17.01.2015 року № 133-о «Про виконання рішення суду».

Задовольняючи заяву частково щодо стягнення з Ягодинської митниці Міндоходів на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі в сумі 31508,12 грн., суд першої інстанції виходив з того, що положення статті 236 КЗпП України не можуть бути поширені на період дії постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.09.2011 року до її скасування Вищим адміністративним судом України ухвалою від 25.03.2014 року, оскільки у відповідачів були відсутні підстави для поновлення позивача на посаді у зв'язку із скасуванням постанови Волинського окружного адміністративного суду від 21.03.2011 року, оскільки рішення про поновлення на роботі виконано не було, а в подальшому постанова Львівського апеляційного адміністративного суду була скасована.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний адміністративний суд погодився з порушеним правом позивача на вчасне поновлення його на роботі та фактом затримки Ягодинською митницею Міндоходів виконання рішення суду, проте задовольнив суму в розмірі 126064,74 грн., виходячи з довідки Яготинської митниці.

При цьому обґрунтовано вказував на помилковість висновку суду першої інстанції, що дії статті 236 КЗпП України не можуть бути поширені на період дії постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.09.2011 року.

З таким висновком суду апеляційної інстанції погоджується суд касаційної інстанції на підставі наступного.

Відповідно до статті 235 КЗпП у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

За правилами частини другої статті 235 зазначеного Кодексу при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Статтею 236 КЗпП встановлено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Зазначена вище стаття КЗпП не містить застережень, що власник або уповноважений ним орган не відповідає за затримку виконання рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, якщо працівник не вчинив додаткові дії, в цьому випадку - пред'явлення рішення до примусового виконання, що вказують на його бажання поновитися на роботі.

Відповідно до частини першої статті 255 КАС постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Частиною другою статті 257 КАС встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

При цьому пунктом 3 частини першої статті 256 КАС передбачено, що постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

Частиною четвертою статті 257 КАС законодавець обумовив питання примусового виконання судових рішень у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року № 606-XIV. Цим підкреслюється винятковість саме примусового виконання рішення адміністративного суду.

Відповідно до статті 2 вказаного Закону примусове виконання рішень покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Правова природа діяльності органів державної виконавчої служби та її основне призначення полягає саме в примусовому виконанні рішень суду, в тому числі постанов судів про поновлення на посадах у відносинах публічної служби, які набрали законної сили, що і є підставою для негайного їх виконання. Добровільне виконання рішення суду боржником - це його законодавчо встановлений обов'язок. Зокрема, зазначений обов'язок не є похідним від дій особи (подання заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження), яку поновлено на роботі. В таких випадках держава в особі органу державної виконавчої служби несе відповідальність за виконання остаточних судових рішень.

При цьому, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 34 постанови від 6 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Враховуючи те, що постанова Волинського окружного адміністративного суду від 21.03.2011 року, яка підлягала негайному виконанню в частині поновлення на роботі, не виконана, а позивача не поновлено на посаді начальника сектору митного оформлення №1 митного поста Ковель Яготинської митниці, то суд касаційної інстанції погоджується з висновкам суду апеляційної інстанції, що позивач має право відповідно до статті 236 КЗпП на виплату йому середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення. в частині поновлення ОСОБА_4 на роботі.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 КАС України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Оскільки касаційна скарга не містить доводів щодо невірного застосування норм матеріального права, а саме на розмір стягнення середнього заробітку за час невиконання рішення суду, а також інших доводів то колегія суддів дане питання не вирішує.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, вважає, що ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2015 року ґрунтується на вірно встановлених фактичних обставинах справи, яким дана належна юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допущено порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, доводи викладені в касаційній скарзі не спростовують висновків суду, тому підстави для скасування або зміни рішення відсутні.

Касаційне провадження в частині перегляду в касаційному порядку ухвали Волинського окружного адміністративного суду від 05 березня 2015 року слід закрити як помилково відкрите, оскільки зазначена ухвала скасована ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2015 року.

Відповідно до ч.1 ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2015 року - без змін, оскільки суд апеляційної інстанції не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судового рішення.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 231 КАС України суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Яготинської митниці Міндоходів залишити без задоволення, а ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2015 року - без змін.

Касаційне провадження в частині перегляду в касаційному порядку ухвали Волинського окружного адміністративного суду від 05 березня 2015 року закрити.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді О.Ф. Ситников

Ю.К. Черпак

В.В. Швець