Справа № 808/3917/15
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2016-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Головуючий у 1 інстанції Семененко М.О.
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

01 червня 2016 рокусправа № 808/3917/15
Приміщення суду за адресою: 49083, м. Дніпропетровськ, пр.імені Газети Правда, 29

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білак С.В., суддів: Олефіренко Н.А. Шальєвої В.А. , секретар судового засідання Царьова Н.П., з участю представників позивача - ОСОБА_2, ОСОБА_3, представників відповідача - ОСОБА_4, ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2015 року у справі №808/3917/15 за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Приазовський сирзавод" про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду, -

ВСТАНОВИВ:

20 липня 2015 року Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області (далі - позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Приазовський сирзавод (далі - відповідач), в якому просив суд застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації будівель аміачних холодильних установок та адміністративної будівлі ТДВ Приазовський сирзавод, розташованих за адресою: Запорізька область, смт. Приазовське, вул. Карла Маркса, 83, шляхом їх відключення від мережі електроживлення та опечатування вхідного рубильника електрощитових, а також опечатування запірної арматури аміачної холодильної установки у положенні закрито до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що за результатами проведеної перевірки позивачем встановлено численні порушення Товариством з обмеженою відповідальністю Приазовський сирзавод вимог правил пожежної та техногенної безпеки, які створюють загрозу життю та здоровю людей, у звязку з чим наявні підстави для часткового зупинення виконання робіт на території Товариства з обмеженою відповідальністю Приазовський сирзавод.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2015 р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції зроблено невірний висновок, щодо порушень, які не усунуті відповідачем.

Не проведено повторну ідентифікацію обєкту підвищеної небезпеки у звязку зі зміною номенклатури небезпечних речовин (не враховані стиснуті та вибухонебезпечні гази). У п.1 ідентифікації обєкту підвищеної небезпеки у звязку зі зміною номенклатури небезпечних речовин, а саме у відстані від Товариства з обмеженою відповідальністю «Приазовский сирзавод» до інших обєктів не вказано газову заправну станцію, яка значно ближче інших вказаних у ідентифікації обєктів, у звязку з чим висновок за результатами ідентифікації, що обєкт не визначено обєктом підвищеної небезпеки не відповідає дійсності.

Зазначив, що свідоцтво про реєстрацію в Державному департаменті страхового фонду документації відповідача, як «потенційно небезпечного обєкта» не є доказом того, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Приазовський сирзавод» не відноситься до «обєктів підвищеної небезпеки».

Під час перевірки також встановлено порушення, які на момент розгляду справи не були усунені, а саме: обєкт ТДВ «Приазовський сирзавод» не обладнано системою раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення, на обєкті не забезпечено наявність не менш ніж трьох захисних костюмів типу Л-1 для проведення аварійних робіт у загазованому аміаком приміщенні, не перероблено план локалізації та ліквідації аварійних ситуацій і аварій у звязку із закінченням терміну його дії та із урахуванням усіх чинників небезпеки притаманних обєкту підвищеної небезпеки (не враховані стиснуті та вибухонебезпечні гази), деревяні конструкції даху будівлі котельні, гаражу, майстерні, магазину, адміністративній будівлі не оброблені вогнезахисною речовиною.

За наведених обставин, підстави для відмови в задоволенні позовних вимог, відмови в застосуванні заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації обєкта Товариства з обмеженою відповідальністю «Приазовський сирзавод» шляхом відключення від мережі енергоживлення та опечатування вхідного рубильника електрощитових, опечатування запірної арматури аміачної холодильної установки у положенні «закрито» до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки у суду першої інстанції були відсутні.

Представники позивача в судовому засіданні підтримали доводи апеляційної скарги.

Представники відповідача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечували.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що в період з 15.06.2015 року по 30.06.2015 року співробітниками ГУ ДСНС України у Запорізькій області, на підставі наказу №126 від 24.04.2015 року та посвідчення на перевірку №305 від 28.04.2015 року, проведено планову перевірку додержання (виконання) вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту ТДВ Приазовський сирзавод, розташованого за адресою: Запорізька область, смт. Приазовське, вул. Карла Маркса, 83, за результатами якої складено акт №222 від 30.06.2015 року.

В акті перевірки позивачем встановлено порушення ТДВ Приазовський сирзавод:

1. пункту 8 розділу ІІ Правил пожежної безпеки в Україні, а саме територія підприємства, а також будівлі, споруди, приміщення не забезпечені відповідними знаками безпеки згідно з ДСТУ ISO 6309:2007 Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форма та колір;

2. пункту 3 розділу ІІ Правил пожежної безпеки в Україні на підприємстві не встановлено порядок (систему) оповіщення людей про пожежу, з яким ознайомлені всі працівники;

3. підпункту 2.5 розділу ІІІ Правил пожежної безпеки в Україні не піддані вогнезахисній обробці деревяні конструкції в будівлі котельної, гаражу, майстерні, магазину, адміністративній будівлі;

4. підпункту 1.2 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні будівлі, приміщення та споруди не обладнано автоматичними системами протипожежного захисту (системами пожежної сигналізації) відповідно до чинних нормативно-правових актів;

5. пункту 3 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні, НАПБ Б.01.008-2004, НАПБ Б.03.001-2004 будівлі, споруди, приміщення, технологічні установки не забезпечено первинними засобами пожежогасіння (вогнегасниками), відповідно до вимог та норм;

6. підпункту 3.10 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні вогнегасники не навішено на вертикальні конструкції на висоту не більше 1,5 метру від рівня підлоги до нижнього торця вогнегасників і на відстані від дверей, достатній для її повного відчинення;

7. підпункту 3.18 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні вогнегасники, які експлуатуються на обєкті, не забезпечено обліковими (інвентарними) номерами;

8. підпункту 1.20 розділу ІV Правил пожежної безпеки в Україні не проведено заміри опору ізоляції електричних мереж;

9. підпункту 1.6 розділу ІV Правил пожежної безпеки в Україні електросвітильники не обладнано скляними ковпаками;

10. підпункту 1.6 розділу ІV Правил пожежної безпеки в Україні зєднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів не здійснено за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів (гвинтових, болтових тощо);

11. пункту 12 розділу ІІ Правил пожежної безпеки в Україні, постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2014 року №564, Положення про ДПД (ДПК) не проведено обовязкове особисте страхування членів добровільних ДПД (на випадок загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання, одержаних під час ліквідації пожежі або наслідків аварії), відповідно до вимог нормативно правових актів;

12. пп.25 п.1 ст.20 Кодексу цивільного захисту України, п.3 постанови Кабінету Міністрів України №956 від 11.07.2002 року Про ідентифікацію і декларування безпеки обєктів підвищеної небезпеки, п.3.1.1 Правил техногенної безпеки у сфері цивільного захисту на підприємствах, в організаціях, установах та на небезпечних територіях не проведено повторну ідентифікацію обєктів підвищеної небезпеки (не враховані стиснуті та вибухонебезпечні гази);

13. пп.10 п.1 ст.20 Кодексу цивільного захисту України, п.11 Закону України Про обєкти підвищеної небезпеки, п.3.1.1 Правил техногенної безпеки у сфері цивільного захисту на підприємствах, в організаціях, установах та на небезпечних територіях не перероблено план локалізації та ліквідації ситуацій і аварій у звязку із закінченням терміну його дії та із урахуванням усіх чинників небезпеки притаманних обєкту підвищеної небезпеки (не враховані стиснуті та вибухонебезпечні гази);

14. пп.25 п.1 ст.20 Кодексу цивільного захисту України, п.11 Закону України Про обєкти підвищеної небезпеки, п.3.1.1 Правил техногенної безпеки у сфері цивільного захисту на підприємствах, в організаціях, установах та на небезпечних територіях не проведено узгодження переробленого плану локалізації та ліквідації ситуацій і аварій у звязку із закінченням терміну його дії та із урахуванням усіх чинників небезпеки притаманних обєкту підвищеної небезпеки (не враховані стиснуті та вибухонебезпечні гази) з територіальним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади, до компетенції якого віднесено питання захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру;

15. пп.9 п.1 ст.20 Кодексу цивільного захисту України, п.12 Порядку декларування безпеки обєктів підвищеної небезпеки не перероблено декларацію безпеки обєкту підвищеної небезпеки у звязку із закінченням терміну її дії;

16. пп.9 п.1 ст.20 Кодексу цивільного захисту України, п.7, 21, 22, 23 Порядку декларування безпеки обєктів підвищеної небезпеки не проведено незалежну експертизу переробленої декларації безпеки обєкту підвищеної небезпеки у звязку із закінченням терміну її дії;

17. п.1 ст.53 Кодексу цивільного захисту України, п.3.1.1, 4.4.1 наказу МНС України від 15.08.2007 року №557, п.4.1 Правил улаштування, експлуатації та технічного обслуговування систем раннього виявлення надзвичайної ситуації та оповіщення людей у разі їх виникнення не обладнано обєкти підвищеної небезпеки системою раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення;

18. пп.25 п.1 ст.20 Кодексу цивільного захисту України, п.6.4 Правил улаштування, експлуатації та технічного обслуговування систем раннього виявлення надзвичайної ситуації та оповіщення людей у разі їх виникнення перед початком монтажу систем комплексу оповіщення письмово повідомити про це органи ДСНС України;

19. пп.8 п.1 ст.20 Кодексу цивільного захисту України, п.7, 10, 11 додаток 1 Порядку проведення навчання керівного складу та фахівців, діяльність яких повязана з організацією і здійсненням заходів з питань цивільного захисту не пройдено навчання директором підприємства на курсах цивільного захисту;

20. пп. л) п.1 ст.69 Кодексу цивільного захисту України, п.1 Порядку і правил проведення обовязкового страхування цивільної відповідальності субєктів господарювання за шкоду, яка може бути заподіяна пожежами та аваріями на обєктах підвищеної небезпеки, включаючи пожежовибухонебезпечні обєкти та обєкти, господарська діяльність на яких може призвести до аварій екологічного і санітарно-епідеміологічного характеру, п.4.9.5, 4.9.6 наказу МНС України від 15.08.2007 року №557 не проведено обовязкове страхування цивільної відповідальності субєкту господарювання за шкоду, яка може бути заподіяна пожежами та аваріями на обєктах підвищеної небезпеки;

21. пп.25 п.1 ст.20 Кодексу цивільного захисту України, п.4.9.3 наказу МНС України від 15.08.2007 року №557 за результатами перевірки підготувати по підприємству план заходів щодо усунення недоліків і призначити відповідальних за виконання пунктів припису. Копію наказу надіслати до ГУ ДСНС у Запорізькій області;

22. пп.8 п.1 ст.20 Кодексу цивільного захисту України, додатку 1 Положення про порядок підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації керівних кадрів і фахівців у сфері цивільного захисту не проведено навчання диспетчерської служби підприємства на територіальних курсах цивільної оборони;

23. пп.25 п.1 ст.20 Кодексу цивільного захисту України, додатку №1 Методики прогнозування наслідків виливу (викиду) небезпечних хімічних речовин при аваріях на промислових обєктах і транспорті не розроблено табло чергового диспетчера хімічно небезпечного обєкту;

24. пп.25 п.1 ст.20 Кодексу цивільного захисту України, додатку №1 Методики прогнозування наслідків виливу (викиду) небезпечних хімічних речовин при аваріях на промислових обєктах і транспорті не розроблено інструкцію чергового диспетчера хімічно небезпечного обєкту про порядок дій у разі виникнення аварії з НХР для виконання завдань під час виникнення аварії з небезпечними хімічними речовинами;

25. пп.25 п.1 ст.20 Кодексу цивільного захисту України, додатку №1 Методики прогнозування наслідків виливу (викиду) небезпечних хімічних речовин при аваріях на промислових обєктах і транспорті не затверджено інструкцію чергового диспетчера хімічно небезпечного обєкту про порядок дій у разі виникнення аварії з НХР начальником спеціально уповноваженого територіального органу виконавчої влади, до компетенції якого віднесено питання захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій, на території якого знаходиться ХНО;

26. пп.25 п.1 ст.20 Кодексу цивільного захисту України, п.21 Порядку проведення огляду, випробування та експертного обстеження (технічного діагностування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, п.6.3.1, 6.3.2 додатку 10 НПАОП 8.1.00-1.04-90 Правила устройства и безопасной эксплуатации аммиачных холодильных установок, додатку 3 Переліку машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки не проведено експертне обстеження сосудів працюючих під тиском з метою визначення технічного стану, умов і строку подальшої безпечної експлуатації;

27. пп.25 п.1 ст.20 Кодексу цивільного захисту України, п.6.3.9 НПАОП 8.1.00-1.04-90 Правила устройства и безопасной эксплуатации аммиачных холодильных установок не занесені результати експертного обстеження в паспорти сосудів працюючих під тиском;

28. пп.25 п.1 ст.20 Кодексу цивільного захисту України, п.6.3.10, 6.4.4 НПАОП 8.1.00-1.04-90 Правила устройства и безопасной эксплуатации аммиачных холодильных установок не нанесено фарбою спеціальні відомості відповідно до п.6.4.4 Правил експлуатації АХУ на кожний сосуд працюючий під тиском після видачі дозволу на його експлуатацію;

29. пп.25 п.1 ст.20 Кодексу цивільного захисту України, п.6.6 НПАОП 8.1.00-1.04-90 Правила устройства и безопасной эксплуатации аммиачных холодильных установок, п.21 Порядку проведення огляду, випробування та експертного обстеження (технічного діагностування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, додатку 3 Переліку машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки не проведена періодична перевірка на міцність тиском усіх аміачних трубопроводів;

30. пп.25 п.1 ст.20 Кодексу цивільного захисту України, п.11.4.1 НПАОП 8.1.00-1.04-90 Правила устройства и безопасной эксплуатации аммиачных холодильных установок не забезпечено наявність не менш ніж трьох захисних костюмів типу Л-1 для проведення аварійних робіт у загазованому аміаком приміщені;

31. пп.25 п.1 ст.20 Кодексу цивільного захисту України, п.12.1.5 НПАОП 8.1.00-1.04-90 Правила устройства и безопасной эксплуатации аммиачных холодильных установок не забезпечено зберігання балонів з аміаком з деревяними прокладками між балонами;

32. пп.25 п.1 ст.20 Кодексу цивільного захисту України, п.12.1.7 НПАОП 8.1.00-1.04-90 Правила устройства и безопасной эксплуатации аммиачных холодильных установок не забезпечено зберігання балонів з аміаком написи Небезпечно, Забороняється палити, У разі пожежі телефонувати…;

33. пп.25 п.1 ст.20 Кодексу цивільного захисту України, п.8.3.10 НПАОП 1.1.10-1.04-01 Правил безпечної роботи з інструментом і приладами не забезпечено зберігання балонів у вертикальному положенні у спеціальних стойках, які виключають можливість їх падіння;

34. пп.25 п.1 ст.20 Кодексу цивільного захисту України, п.8.3.12 НПАОП 1.1.10-1.04-01 Правил безпечної роботи з інструментом і приладами не забезпечено зберігання балонів з накрученими на них запобіжними ковпаками;

35. пп.25 п.1 ст.20 Кодексу цивільного захисту України, п.8.3.4 НПАОП 1.1.10-1.04-01 Правил безпечної роботи з інструментом і приладами не забезпечено захист балонів з газами від дії сонячних промінів та інших джерел тепла;

36. пп.25 п.1 ст.20 Кодексу цивільного захисту України, п.8.3.6 НПАОП 1.1.10-1.04-01 Правил безпечної роботи з інструментом і приладами не заборонено сумісне зберігання балонів з киснем та балонів з горючими газами (ацетиленом, пропаном);

37. пп.25 п.1 ст.20 Кодексу цивільного захисту України, п.4.1.1, 4.1.2 ДСТУ 2708:2006 Повірка засобів вимірювальної техніки, п.13.12 наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 08.09.1998 року №177 Про затвердження Правил будови і безпечної експлуатації трубопроводів пари та гарячої води - не проведено державну перевірку усіх манометрів встановлених в котельні;

38. пп.25 п.1 ст.20 Кодексу цивільного захисту України, п.13.13 наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 08.09.1998 року №177 Про затвердження Правил будови і безпечної експлуатації трубопроводів пари та гарячої води - не заборонено експлуатацію манометрів котельні які не пройшли державну перевірку та з розбитим склом.

У звязку із виявленими порушеннями позивач звернувся до суду з позовом для застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю).

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України Про основні засади державного нагляду контролю у сфері господарської діяльності.

Відповідно до частини 5 статті 4 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг субєктами господарювання можуть бути призупинені виключно за рішенням суду. Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг субєктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення субєкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Частиною 4 статті 4 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності визначено, що виключно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.

Відповідно до ч.1 ст.64 Кодексу цивільного захисту України (далі КЦЗ України) центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Згідно ч.1 ст.67 КЦЗ України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить:

11) складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень;

12) звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, обєктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоровю людей.

Частиною 2 статті 68 КЦЗ України передбачено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоровю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.7 ст.7 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом пяти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до субєкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Зі змісту даної норми слідує, що право на звернення до суду виникає у органу державного нагляду на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, та за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг.

Виходячи із системного аналізу положень КЦЗ України та Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності органи ДСНС мають право звертатися до суду з позовом про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоровю людей.

У разі ж, якщо такі порушення не створюють загрозу життю та здоровю людей, орган ДСНС зобовязаний скласти припис про зобовязання підконтрольного суб'єкта усунути виявлені порушення та може застосувати штрафні санкції у разі невиконання припису у встановлені строки, що не потребує зупинення виробництва та відповідно звернення до адміністративного суду.

За таких обставин, під час розгляду даної адміністративної справи необхідно встановити, чи є виявлені позивачем порушення такими, що створюють загрозу життю та здоровю людей, та відповідно чи наявні підстави для застосування судом заходів реагування у сфері державного нагляду.

Щодо порушень, які стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду, а саме: на підприємстві не встановлено порядок (систему) оповіщення людей про пожежу, з яким ознайомлені всі працівники; не проведено заміри ізоляції електричних мереж; не проведено обовязкове особисте страхування членів добровільних ДПД (на випадок загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання, одержаних під час ліквідації пожежі або наслідків аварії), відповідно до вимог нормативно-правових актів; не пройдено навчання директором підприємства на курсах цивільного захисту; не проведено експертне обстеження сосудів аміачної холодильної установки, які працюють під тиском з метою визначення технічного стану, умов і строку подальшої безпечної експлуатації; не проведено періодичну перевірку на міцність під тиском аміачних трубопроводів, на момент розгляду справи в суді першої інстанції вищезазначені порушення усунуті позивачем, що не заперечувалось позивачем, а тому такі порушення колегією суддів не досліджуються.

Щодо виявлених порушень, а саме: не проведено обовязкове страхування цивільної відповідальності субєкту господарювання за шкоду, яка може бути заподіяна пожежами та аваріями на обєктах підвищеної небезпеки; не розроблено табло чергового диспетчера хімічно небезпечного обєкту; не забезпечено наявність не менш ніж три захисних костюми типу Л-1 для проведення аварійних робіт у загазованому аміаком приміщенні, колегія суддів погоджується з тим, що такі порушення не створюють реальну загрозу життю та здоровю людей, а тому контроль за усуненням вищевказаних порушень повинен здійснюватись органами ДСНС шляхом прийняття відповідних розпорядчих документів та не потребує застосування судом заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю), шляхом часткового зупинення діяльності підприємства.

Стосовно порушення Деревяні конструкції даху будівлі котельні, гаражу, майстерні, магазину, адміністративної будівлі не оброблені вогнезахисною речовиною, необхідно зазначити, що відповідно до п.2.5 розділу ІІІ Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 №1417, деревяні конструкції в будинках усіх ступенів вогнестійкості, крім V, повинні піддаватися вогнезахисному оброблянню, за винятком вікон, дверей, воріт, підлоги, стелажів.

З матеріалів справи вбачається, що частково виявлене порушення спростовується наданим до матеріалів справи технічним паспортом будівлі, відповідно до якого дах будівлі котельні залізобетонний, а відтак не повинен піддаватися вогнезахисному оброблянню.

Щодо інших приміщень судами встановлено, що 03.08.2015 між відповідачем та ТОВ Спецвогнезахист укладено договір №28/2015 на виконання робіт по вогнезахисній обробці, відповідно до п.1.1 якого замовник ТДВ Приазовський сирзавод доручає, а виконавець ТОВ Спецвогнезахист бере на себе зобовязання по виконанню наступних робіт: розробка робочого проекту по вогнезахисній обробці конструкцій будівель підприємства ТДВ Приазовський сирзавод, прохідна, магазин, адміністративний корпус, гараж, майстерня, а також провести вогнезахисну обробку деревяних конструкцій прохідної, магазину, адміністративного корпусу, гаражу, майстерні.

Отже, позивачем вживаються заходи по проведенню вогнезахисної обробки.

Враховуючи викладене, а також те, що згідно винесеного позивачем припису від 06.07.2015 відповідачу надано достатньо тривалий час на усунення вказаного порушення (до 30.12.2015), суд першої інтанції вірно дійшов висновку, що дане порушення не потребує нагального вирішення та не створює реальної загрози життю та здоров'ю людей.

Щодо необхідності проведення повторної ідентифікації обєкта підвищеної небезпеки у звязку зі зміною номенклатури небезпечних речовин (не враховані стиснуті та вибухонебезпечні гази), суд зазначає, що в матеріалах справи міститься повідомлення про результати ідентифікації обєктів підвищеної небезпеки, затверджене директором ТДВ Приазовський сирзавод 27.07.2015 року, та яке направлено на адресу Територіального управління Держгірпромнагляду у Запорізькій області та адресу ГУ ДСНС в Запорізькій області.

На час перевірки відповідач не був обєктом підвищеної небезпеки.

Стосовно встановлених порушень не перероблено план локалізації та ліквідації аварійних ситуацій і аварій у звязку із закінченням терміну його дії та із урахуванням усіх чинників небезпеки притаманних обєкту підвищеної небезпеки (не враховані стиснуті та вибухонебезпечні гази), не проведено узгодження переробленого плану локалізації та ліквідації аварійних ситуацій і аварій у звязку із закінченням терміну його дії та із урахуванням усіх чинників небезпеки притаманних обєкту підвищеної небезпеки (не враховані стиснуті та вибухонебезпечні гази) з територіальним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади, до компетенції якого віднесено питання захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру; не перероблено декларацію безпеки обєкту підвищеної небезпеки у звязку із закінченням терміну її дії; не проведено незалежну експертизу переробленої декларації безпеки обєкту підвищеної небезпеки у звязку із закінченням терміну її дії; не обладнано обєкт ТДВ Приазовський сирзавод системою раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення, необхідно зазначити, що встановлення вищевказаних порушень було обумовлено тим, що позивач вважає ТДВ Приазовський сирзавод обєктом підвищеної небезпеки.

Постановою Кабінету Міністрів України Про ідентифікацію та декларування безпеки обєктів підвищеної небезпеки від 11.07.2002 №956, затверджено Порядок декларування безпеки об'єктів підвищеної небезпеки (далі - Порядок), який поширюється на всіх суб'єктів господарювання, у власності або користуванні яких є об'єкти підвищеної небезпеки, а також на всіх суб'єктів господарювання, які мають намір розпочати будівництво об'єктів підвищеної небезпеки.

Відповідно до п.3 Порядку суб'єкт господарювання, у власності або користуванні якого є хоча б один об'єкт підвищеної небезпеки, організовує розроблення і складання декларації безпеки об'єкта підвищеної небезпеки (далі - декларація безпеки) відповідно до вимог цього Порядку. Декларація безпеки складається за формою згідно з додатком 1 на основі дослідження суб'єктом господарювання ступеня небезпеки та оцінки рівня ризику виникнення аварій (далі - рівня ризику), що пов'язані з експлуатацією цих об'єктів.

В матеріалах справи містяться докази, які свідчать про те, що у звязку із скороченням обсягів виробництва наказом директора ТДВ Приазовський сирзавод від 14.02.2014 №22 виведено із експлуатації наступне обладнання: испарительный конденсатор ИК-125 1 шт., испарительный конденсатор ВКА 140 1 шт., испаритель аккумулятор холода ВВТ 180А 1шт., аммиачный компрессор НФ 611 1 шт., котел паровой Е 1,0-0,9 М, рег.№47747 1 шт., котел паровой Е 1,9, рег.№47892 1 шт..

Також судом першої інстанції з пояснень представників відповідача було встановлено, що у зв'язку з виведенням із експлуатації вищевказаного обладнання обсяг використання у виробничому процесі небезпечних речових скоротився, у зв'язку з чим за результатами проведеної ідентифікації підприємство має статус "потенційно небезпечного об'єкта", а не "обєкта підвищеної небезпеки".

На підтвердження наведеного до матеріалів справи надано свідоцтво про реєстрацію потенційно небезпечного обєкта ТДВ Приазовський сирзавод від 21.05.2015 року, видане Державним департаментом страхового фонду документації, відповідно до якого відповідача внесено до Державного реєстру потенційно небезпечних обєктів з присвоєнням йому реєстраційного номеру ПНО-01.23.2004.0001066 (т.1 а.с.98).

Жодних доказів на підтвердження того, що відповідач відноситься до обєктів підвищеної небезпеки позивач до суду першої та апеляційної інстанцій не надав, а тому його доводи про віднесення ТДВ Приазовський сирзавод до "обєкта підвищеної небезпеки" є безпідставними та не підтвердженими належними та допустимими доказами, а тому судом не приймаються.

Крім того, питання правомірності проведеної ідентифікації та її результати не є предметом розгляду в даній справі, а сама по собі незгода позивача з результатами проведеної ідентифікації не може бути належним доказом наявності підстав для застосування заходів реагування у вигляді зупинення діяльності підприємства за умови відсутності доказів наявності реальної загрози життю та здоров'ю людей.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) на підставі вищевикладених порушень, оскільки позивачем не доведено правомірність висновків про встановлені порушення.

Суд зазначає, що відповідно до ч.1ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно зі ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи викладене, при зверненні до суду з позовом про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) позивач зобовязаний довести необхідність їх застосування та спростувати заперечення відповідача, у разі їх наявності, в порядку передбаченому КАС України, чого в даному випадку зроблено не було.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 160, 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2015 р. у справі №808/3917/15 за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Приазовський сирзавод" про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 01 червня 2016 року, в повному обсязі ухвала складена 06 червня 2016 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складання рішення відповідно до ст.160 КАС України з дня складання рішення в повному обсязі.

Головуючий суддя С.В. Білак

Судді В.А.Шальєва

ОСОБА_6