Справа № 826/8352/16
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2016-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

06 червня 2016 року м. Київ № 826/8352/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., ознайомившись із позовною заявою і доданими до неї матеріалами

за позовомОСОБА_1
до Міністерства аграрної політики та продовольства України, Генеральної прокуратури України, Прокуратури Київської області, Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Головного управління Держгеокадастру в Київській області, Управління Держгеокадастру в Києво-Святошинському районі, Києво-Святошинської районної державної адміністрації, Державного підприємства Виробничий науково-дослідний агрокомбінат «Пуща-Водиця», Шевченківського районного суду м.Києва
про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов'язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Міністерства аграрної політики та продовольства України, Генеральної прокуратури України, Прокуратури Київської області, Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Головного управління Держгеокадастру в Київській області, Києво-Святошинської районної державної адміністрації, Державного підприємства Виробничий науково-дослідний агрокомбінат «Пуща-Водиця», Шевченківського районного суду м.Києва про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов'язання вчинити дії.

Ознайомившись з позовною заявою позивача, суд встановив, що вона не відповідає вимогам статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на наступне.

Завданням адміністративного судочинства згідно ч. 1 ст. 2 КАС України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно визначень, наведених в п. п. 6, 8 ч. 1 ст. 3 цього Кодексу, адміністративний позов - це звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах; позивач в адміністративній справі - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Аналіз наведених норм дає підстави стверджувати, що до адміністративного суду може звернутися фізична або юридична особа, права, свободи чи інтереси якої порушено суб'єктом владних повноважень у зв'язку із винесенням останнім рішення (нормативно-правового акта чи правового акта індивідуальної дії), вчиненням дій або не вчинення дій, які повинні бути вчинені в межах повноважень органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхньої посадової чи службової особи, іншого суб'єкта при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Вимоги позивача повинні стосуватися захисту або відновлення його прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єкта владних повноважень.

При вирішенні питання щодо прийняття до розгляду в порядку адміністративного судочинства позову суду слід визначитись, зокрема, з такими питаннями: які саме права, свободи чи інтереси позивача порушені, в чому саме вони полягають і якими саме рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень вони порушені; чи відносяться спірні правовідносини до публічно-правових; чи не підлягає порушені право, свобода чи інтереси фізичної або юридичної особи захисту в порядку іншого провадження.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Отже, позовні вимоги повинні бути викладені максимально чітко та зрозуміло з метою їх подальшого належного виконання. При цьому позовні вимоги не можуть бути викладені у формі припущень, можливості чи умови.

Позивач просить визнати незаконною бездіяльність та дії відповідачів щодо ненадання відповіді на запити на отримання публічної інформації та ненадання запитуваних копій, зобов'язати відповідачів надати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевірити правильність та об'єктивність наданої інформації, які надіслані відповідачам. Стягнути з відповідачів кошти на відшкодування шкоди, завданої їхньою бездіяльністю та діями на користь позивача за сплату судового збору, інших витрат, які зроблені позивачем по даній адміністративній справі (за відправку рекомендованих листів, роздруківку документів тощо).

Однак позовні вимоги не містять реквізитів запитів на отримання публічної інформації на які відповідачами не було надано відповіді (дати, номеру). Крім того позивачу необхідно уточнити у разі якої потреби відповідачам необхідно здійснити перевірку та об'єктивність наданої інформації. Окрім того, позивач не зазначає суму, яка повинна бути відшкодована відповідачами, зокрема, кожним із них.

З урахуванням наведеного вище, позивачу необхідно уточнити заявлені позовні вимоги щодо кожного з відповідачів та суми витрат, які позивач просить відшкодувати, зокрема, чітко вказати яку суму витрат та, з якого саме відповідача слід стягнути, та, з урахуванням таких уточнень, надати суду уточнюючий позов, разом із примірниками для всіх сторін.

Відповідно до частини третьої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про судовий збір» судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі виключно через установи банків чи відділення зв'язку.

Ставки сплати судового збору встановлено ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", із змінами, внесеними згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" № 484-VIII від 22.05.2015, відповідно до якої встановлюється ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою - 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Суд звертає увагу позивача, що позови та заяви, які подаються до судів та містять декілька самостійних вимог, є об'єктом сплати судового збору за кожну таку вимогу.

Отже, в силу статті 6 Закону України «Про судовий збір» з позовних заяв, що містять кілька вимог немайнового характеру, судовий збір справляється з кожної вимоги окремо.

Позивачем заявлено дві позовні вимоги немайнового характеру (без уточнених позовних вимог), однак судовий збір сплачено лише за одну вимогу про що свідчить наявна в матеріалах справи квитанція № 70 від 01.06.2016 р. на суму 551,21 грн.

Таким чином, позивачу необхідно усунути вказаний недолік позовної заяви, доплатити судовий збір, беручи до уваги уточнення до позовних вимог, які ним повинні бути зроблені, та надати докази такої сплати.

Підсумовуючи наведене вище, позивачу необхідно усунути вказані недоліки позовної заяви, а саме уточнити позовні вимоги та надати суду докази доплати судового збору, з урахуванням кількості заявлених позовних вимог немайнового характеру (по 551,20 грн. за кожну вимогу).

Відповідно до частини першої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху з наданням позивачеві часу для усунення недоліків позову. Позивачу необхідно усунути названі недоліки позову та привести позовну заяву у відповідність з приписами статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 106-108 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву без руху.

2. Встановити позивачу п'ятиденний строк з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені пунктом 1 частини третьої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Іщук