Справа № 289/568/16-а
Суддя: Малахова Н.М.
Дата ухвалення: 2016-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Сіренко Н.С.
Суддя-доповідач:Малахова Н.М.
УХВАЛА
іменем України

"01" червня 2016 р. Справа № 289/568/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Малахової Н.М.
суддів: Жизневської А.В.
Котік Т.С.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Радомишльського районного суду Житомирської області від "13" квітня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Радомишльської міської ради Житомирської області, треті особи - Радомишльський районний відділ земельних ресурсів , Радомишльська районна державна адміністрація Житомирської області , Міністерство оборони України , Прокуратура Радомишльського району Житомирської області про встановлення відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень ,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 ОСОБА_1 звернувся до Радомишльського районного суду Житомирської області з адміністративним позовом про встановлення відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень при прийнятті рішення щодо розпорядження майном колишньої військової частини та земельною ділянкою, на якій вона була розташована.
Ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 13.04.2016 позовну заяву ОСОБА_1 повернуто.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати вказану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Розглянувши справу у межах визначених ст. 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.
Постановляючи ухвалу про повернення позову, суд першої інстанції дійшов висновків про те, що позивачем у компетенційних спорах є суб`єкт владних повноважень, якщо він вважає, що інший суб`єкт владних повноважень - відповідач, своїм рішенням або діями втрутився у його компетенцію або у випадку, коли прийняття такого рішення чи вчинення дій є його прерогативою. Отже, суд першої інстанції дійшов висновків, що позивач у даному випадку не наділений адміністративною процесуальною дієздатністю в частині пред`явлення позову щодо визнання відсутності компетенції (повноважень) у відповідача.
Колегія судів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, оскільки вони ґрунтуються на приписах чинного законодавства.
Відповідно до ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Згідно частини 3 статті 11 КАС України кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд.
Завданням адміністративного судочинства, відповідно до ст. 2 КАС України, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин.
Отже, адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Розгляду та задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин. При цьому, при зверненні до суду позивачу необхідно обирати такий спосіб захисту, який би міг відновити його становище та захистити порушене, на його думку право. Застосування конкретного способу захисту права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення.
Частиною другою статті 17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема:
1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;
2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;
3) спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;
4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів;
5) спори за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України;
6) спори щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму;
7) спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.
За змістом ст. 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про:
1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб`єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень;
2) зобов`язання відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії;
3) зобов`язання відповідача - суб`єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій;
4) стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю;
5) виконання зупиненої чи невчиненої дії;
6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;
7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.
Адміністративний позов суб`єкта владних повноважень може містити інші вимоги у випадках, встановлених законом.
Згідно матеріалів справи адміністративний позов ОСОБА_1 містить вимогу про встановлення відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень.
Однак, під компетенційними спорами розуміються спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління (публічної адміністрації), у тому числі делегованих повноважень. Особливістю таких спорів є те, що сторонами у них - як позивачем, так і відповідачем - є суб`єкти владних повноважень. Тобто, позивачем у компетенційних спорах є суб`єкт владних повноважень, якщо він вважає, що інший суб`єкт владних повноважень - відповідач своїм рішенням або діями втрутився у його компетенцію або що прийняття такого рішення чи вчинення дій є його прерогативою.
Отже, позивач не наділений адміністративною процесуальною дієздатністю в частині пред`явлення позову щодо визнання відсутність компетенції (повноважень) у відповідача.
Відтак, правильними є висновки суду першої інстанцій про те, що адміністративний позов, відповідно до приписів пункту 6 частини четвертої статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України, може містити вимогу про встановлення компетенції, однак, така вимога може мати місце лише у спорі між близькими за функціями суб`єктами владних повноважень, що виник з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність.
Пунктом 3 ч.3 ст.108 КАС України визначено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позовну заяву подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності.
Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків про повернення позовної заяви.
Доводи апеляційної скарги про те, що позивач згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має право на справедливий і відкритий розгляд його справи, не свідчать про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки у спірних правовідносинах позивач не наділений здатністю, тобто правом, звертатися до суду з таким позовом. Окрім того, повернення позовної заяви не позбавляє позивача права на звернення до суду за захистом порушеного права з врахуванням приписів Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 199, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, ухвалу Радомишльського районного суду Житомирської області від "13" квітня 2016 р. без змін.
Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Н.М. Малахова

судді: А.В. Жизневська

Т.С. Котік

Роздруковано та надіслано:р.л.п.
1- в справу:
2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_1

АДРЕСА_1 - відповідачу/відповідачам: Радомишльська міська рада Житомирської області вул. Мала Житомирська, 12,м.Радомишль,Житомирська область,12201 Прокуратура Житомирської області вул.1-го Травня, 11,м.Житомир,10008
4-третій особі: Радомишльський районний відділ земельних ресурсів - вул.Котовського,33,м.Радомишль,Житомирська область,12201,
5- Радомишльська районна державна адміністрація Житомирської області - майдан Соборний , 12,м.Радомишль,Житомирська область,12200,
6- Міністерство оборони України - проспект Повітрофлотський,6,м.Київ 168,03168,
7- Прокуратура Радомишльського району Житомирської області - вул.М.Житомирська,54,м.Радомишль,Житомирська область,12200,