Справа № 808/5638/14
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2015-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 листопада 2015 рокусправа № 808/5638/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Олійник Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2014 року

у адміністративній справі № 808/5638/14 за позовом ОСОБА_1 до Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області, та Державної екологічної інспекції у Запорізькій області про визнання дій протиправними та скасування припису, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2014 року частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1, визнано протиправним та скасовано припис Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області №000094/94 від 13.12.2013 року, в решті позовних вимог ОСОБА_1 судом відмовлено, та стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 36,54 грн. судового збору.

Зазначена постанова суду першої інстанції оскаржена відповідачем по справі з підстав помилкового застосування до спірних правовідносин норм матеріального права, та неврахування доводів відповідача, які свідчать про порушення ОСОБА_1 вимог ст. 125 Земельного Кодексу України в частині неодержання протягом 2010-2014 років документа, що посвідчує право власності або право постійного користування земельною ділянкою загальною площею 2,7858 га та її державної реєстрації, та про безпідставність тверджень позивача, оскільки на момент проведення перевірки державна реєстрація права користування вищевказаною земельною ділянкою позивачем не проведена, а його звернення до Запорізької міськради, управління з питань земельних відносин Запорізької міськради, та Департаменту агропромислового розвитку Запорізької облдержадміністрації, не можуть вважатися належно вжитими з його боку заходами по оформленню своєї частки 8/100 земельної ділянки, оскільки відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06.09.2012 № 5245-УІ, з 01.01.2013 року вживати всі можливі заходи треба було вже з Запорізькою обласною державною адміністрацією, керуючись ст.122 Земельного Кодексу України. За вказаних обставини просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволені вимог позивача в повному обсязі.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що оскаржуваний у цій справі позивачем припис Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області від 13.12.2013 № 000094/94 (а.с.99), яким у зв'язку з не проведенням ОСОБА_1 державної реєстрації права власності (користування) земельною ділянкою загальною площею 2,7858 га під розташування нежитлової будівлі літ. «А-1», літ. «А-3» позивачу приписано в місячний термін усунути порушення земельного законодавства, з попередженням про наслідки невиконання вказаного припису та необхідності повідомлення про його виконання до 14.01.2014 року - був винесений на підставі Акту перевірки № 203 від 13.12.2013 р., оформленого державним інспектором сільського господарства в Запорізькій області Яковлевою В.Ю. за результатами проведеної перевірки щодо дотримання вимог земельного законодавства на земельній ділянці НЗ «Хортиця» по АДРЕСА_1, за висновками якої: державна реєстрація права користування земельною ділянкою загальною площею 2,7858 га на території НЗ «Хортиця» по АДРЕСА_1 під розташування нежитлової будівлі літ, «А-1», літ. «А-3» (землі історико-культурного призначення) власниками майна не проведена згідно вимог чинного земельного законодавства, що є порушенням ст.125 Земельного кодексу України.

Задовольняючи вимоги позивача в частині скасування припису від 13.12.2013 №000094/94, суд першої інстанції спираючись на положення ч.3 ст.2, ч.1 ст.11, ч.1 ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України виходив з того, що оскаржуваним приписом позивача зобов'язано в місячний термін усунути встановлені в ході проведеної перевірки порушення земельного законодавства - провести державну реєстрацію права власності (користування) всією земельною ділянкою загальною площею 2,7858 га, при тому, що частка позивача у праві власності на нежитлову будівлю, яка розташована, на цій ділянці становить лише 8/100, але можливість здійснення такої реєстрації відповідачами нормативно, та належними і допустимими доказами не доведена, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про необґрунтованість припису, та винесення його відповідачем без урахування усіх обставин, що мають значення для його прийняття.

Судова колегія вважає наведені висновки суду першої інстанції безпідставними та такими, що суперечать матеріалам справи, оскільки із змісту оскаржуваного припису (а.с.99) чітко вбачається, що ОСОБА_1 було зобов'язано усунути порушення земельного законодавства в частині не проведення державної реєстрації права власності (користування) земельною ділянкою пропорційно належних йому 8/100 часток нежитлової будівлі літ. «А-1», літ. «А-3», розташованих на земельній ділянці загальною площею 2,7858 га.

При цьому, судова колегія зазначає, що приписи аналогічні оскаржуваному у цій справі, Державною інспекцією сільського господарства в Запорізькій області були винесені іншим співвласникам нежитлової будівлі Літ. А-1 та А-3 бази відпочинку загальною площею 5294 кв.м., розташованої на території НЗ «Хортиця», тобто: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які спільно із позивачем по цій справі придбали вказане нежитлове приміщення у відповідних частках за договором купівлі-продажу від 22.10.2009 року з ТОВ «Національний клуб Запорізька січ» (а.с.13-16), і які з часу його придбання та державної реєстрації права власності та по 2014 рік не оформили права власності (користування) земельною ділянкою (землі історико-культурного призначення) загальною площею 2,7858 га за адресою: АДРЕСА_1.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач по справі набувши право власності на нежитлову будівлю 28.10.2009 року, вперше разом з іншими співвласниками звернувся за оформленням своєї частки земельної ділянки до голови Запорізької міськради - 16.07.2010 року (а.с.25), і отримав у відповідь роз'яснення начальника Управління земельних ресурсів Запорізької міськради від 30.07.2010 року за № 3487 (а.с.26) про необхідність подання до управління земельних ресурсів Запорізької міськради рішень попередніх років про відведення земельної ділянки та згоду НЗ «Хортиця» на передачу земельної ділянки. Проте, запропонованих документів позивач до управління земресурсів протягом 2010-2013 р.р. не надавав, а вже 14.01.2014 року до Управління з питань земельних ресурсів Запорізької міськради представником позивача - ОСОБА_9 було подано аналогічне звернення з питання виділення ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6., ОСОБА_1, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в оренду земельної ділянки площею 27858 кв.м, що розташована на земельній ділянці площею 27858 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 на території НЗ «Хортиця», з повідомленням про те, що будь-яких рішень про відведення земельної ділянки площею 27858 кв.м. за вказаною адресою в попередні роки не приймалося, а НЗ «Хортиця» будь-яких претензій з приводу оренди земельної ділянки не заявляло, що фактично свідчить про надання згоди на передачу в оренду цієї земельної ділянки (а.с.27).

У відповідь на звернення представника позивача ОСОБА_9 від 14.01.2014 року (а.с.27), начальник Управління з питань земельних ресурсів листом за № 0347 від 31.01.2014 року (а.с.28) повідомив, що рішенням №5 від 09.11.2005 «Про видачу Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою НЗ «Хортиця» встановлені межі та надана НЗ «Хортиця» в постійне користування земельна ділянка загальною площею 2359,3400 га. На підставі даного рішення Національним заповідником «Хортиця», який є державним підприємством, отриманий Державний акт на право постійного користування землею. У зв'язку з прийняттям Закону України від 06.09.2012 № 5245-VІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», з 01.01.2013 року землі державної та комунальної власності в України вважаються розмежованими, і відповідно до повноважень органів місцевого самоврядування відноситься передача земель них ділянок тільки комунальної власності міста. Питання передачі земельних ділянок державної власності відноситься до компетенції обласних державних адміністрацій.

Згідно матеріалів справи, в подальшому представник позивача ОСОБА_9, діючи в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які спільно із позивачем по цій справі придбали нежитлове приміщення у відповідних частках за договором купівлі-продажу від 22.10.2009 року з ТОВ «Національний клуб Запорізька січ», 04.03.2014 року звернувся до Департаменту культури, туризму, національностей та релігій Запорізької облдержадміністрації з вимогою надати ОСОБА_1 та ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки площею 27858 кв.м, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 (а.с.29), і у відповідь на вказане звернення, листом Департаменту культури, туризму, національностей та релігій Запорізької облдержадміністрації від 11.03.2015 № 01-03-25/350 (а.с.30) ОСОБА_9 був повідомлений, що проекти землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягають погодженню з органом виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини (яким визначено Департамент), якщо вони розташовані на території земель історико-культурного призначення, пам'яток культурної спадщини місцевого значення, її охоронних зон (ст.186-1 Земельного кодексу України), і відповідно надання дозволу по суті виходить за межі компетенції Департаменту, а тому для отримання вищезазначеного дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки необхідно звернутися саме до обласної державної адміністрації.

Отже, вищеописані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 з моменту придбання нежитлового приміщення у відповідній частці за договором купівлі-продажу від 22.10.2009 року з ТОВ «Національний клуб Запорізька січ», та до моменту винесення Державною інспекцією сільського господарства в Запорізькій області припису №000094/94 від 13.12.2013 року - не вчиняв дієвих та передбачених чинним законодавством дій по оформленню документів, що посвідчують право власності або право постійного користування земельною ділянкою загальною площею 2,7858 га та щодо державної реєстрації, але протягом 2010-2014 років всупереч вимог ст. 125 Земельного Кодексу України використовує земельну ділянку на якій розташована належна йому на праві власності частина нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_1

Факт звернення представника позивача ОСОБА_9 з листами у липні 2010 р. у січні та березні 2014 року до різних інстанцій, до повноважень яких не входить надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки - не може слугувати підтвердженням вжиття ОСОБА_1 в період 2010-2014 р.р. всіх можливих заходів по оформленню документів на користування земельною ділянкою, оскільки вказана процедура чітко прописана законодавцем, зокрема в ст.ст. 12, 122, 118, 123, 124, 126 134, 186, п.12 Перехідних положень Земельного кодексу України, ст.ст. 26,33,42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.25,30,56 Закону України «Про землеустрій», Цивільного кодексу (ст.635), Податкового кодексу (ст.288), і т.д.

Так, ч.2 ст.123 Земельного кодексу України чітко визначено, що особа, яка зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки).

Судом першої інстанції безпідставно не прийнято до уваги, що відповідач по справі в період 2010-2014 р.р. жодних із наведених в ст.123 Земельного кодексу України дій не вчиняв, а відповідно до вимог ст.15-2 Земельного кодексу України, ст.ст.5, 6, 9, 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», та п.3 Положення про державну інспекцію сільського господарства в Запорізькій області №108 від 28.02.2012р., Держсільгоспінспекції належить організація та здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі за дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю.

Формулюючи свої висновки тим, що частка позивача у праві власності на нежитлову будівлю, яка розташована на ділянці становить лише 8/100, і можливість здійснення такої реєстрації відповідачами нормативно, та належними і допустимими доказами не доведена, суд першої інстанції також не взяв до уваги, усі що три звернення в період 2010-2014 р.р. представника позивача направлялися до неналежних суб'єктів владних повноважень та без долучення визначеного законом переліку документів, тобто, такі звернення були формальними і не свідчать на реальний намір позивача на оформлення відповідних документів землекористування. Також судом першої інстанції не враховано, що звернення представника позивача про намір отримати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 2,7858 га. здійснювалися в інтересах усіх власників нежитлової будівлі, і окремих звернень про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки пропорційно належної позивачу 8/100 частки нежитлової будівлі літ. «А-1», літ. «А-3», розташованої на земельній ділянці загальною площею 2,7858 га, ні ОСОБА_1 ні його представником ОСОБА_9 не направлялося, а відповідні Приписи відповідача з вимогою усунути порушення земельного законодавства шляхом проведення державної реєстрації права власності (користування) земельною ділянкою загальною площею 2,7858 га були отримані усіма власниками нежитлової будівлі за адресою АДРЕСА_1.

Підсумовую вищенаведені обставини, судова колегія визнає помилковими висновки суду першої інстанції у цій справі про необґрунтоване винесення відповідачем припису, який судова колегія вважає законним з урахування тривалого терміну ухилення позивача від оформлення документів на землекористування, що є підставою для задоволення апеляційної скарги відповідача, та скасування постанови суду першої інстанції, з прийняттям у справі іншого рішення про відмову у задоволені позову в повному обсязі.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.202, ст.205, ст.207 КАС України, колегія суддів -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області - задовольнити

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2014 року - скасувати, та прийняти нову постанову про відмову в задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтею 212 КАС України

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: В.Ю. Поплавський

Суддя: Д.В. Чепурнов