Справа № 814/252/13-а
Суддя: Середа О. Ф.
Дата ухвалення: 2016-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2016 року Справа № 814/252/13-а

м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Середи О.Ф., розглянув в порядку письмового провадження справу

за позовом: Приватного підприємства «БАЯ», м. Миколаїв

до відповідача: Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва Миколаївської області Державної податкової служби, м. Миколаїв

Суть спору: визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 08.01.2012 року № ,

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство «БАЯ» (надалі - позивач) звернулося до суду з позовом Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва Миколаївської області Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 08.01.2012 року № .

Відповідач позовні вимоги не визнає повністю з підстав, викладених у запереченнях.

Відповідно до пункту 4 статті 122 КАС України судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Державною податковою інспекцією у Ленінському районі м. Миколаєва Миколаївської області Державної податкової служби проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Приватного підприємства «БАЯ» з питань правомірності формування податкового кредиту та податкових зобов"язань по взаємовідносинах з ПП "ГРАДОСТРОЙІНВЕСТ - СВ" за січень 2012 року.

За результатами перевірки складено Акт № 3849/22-200/32283343, в якому зазначено встановлені перевіркою порушення ПП "БАЯ", а саме пп. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України ПП "БАЯ" завищено суму податкового кредиту з податку на додану вартість у розмірі 13 000 грн., у тому числі за січень 2012 року в сумі 13 000 грн.

На підставі Акту перевірки відповідачем було прийнято податкове повідомлення - рішення № від 08 січня 2013 року щодо сплати суми грошового зобов"язання в розмірі 19 500 грн., з яких за основним платежем 13 000 грн., штрафних санкцій 6 500 грн.

Судом встановлено, що ДПІ у Ленінському районі Миколаївської області ДПС при проведенні перевірки бралися до уваги акти отримані від інших ДПІ, щоб в повному обсязі дослідити ланцюг формування податкового кредиту та податкового зобов"язання.

При проведені перевірки було використано податкову інформацію від ДПІ у м. Херсоні Херсонської області Державної податкової служби, в якій виявлено факти, які свідчать про порушення платником податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. Відповідно до отриманого від ДПІ у м. Херсоні Херсонської області Державної податкової служби листа 08.10.12 року № 5057/7/406 з актом 02.10.12 року № 534/22-4/34555182 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ПП „Градостройінвест-СВ" щодо підтвердження господарських відносин із контрагентами постачальниками ТОВ „фірма „Радіус Інвест", ТОВ „Компанія „Дельта Групп Інвест" та з контрагентами покупцями за січень 2012 року».

Відповідно до схеми руху ПДВ за січень 2012 року встановлено, що ПП "Градостройінвест-СВ" мало взаємовідносини з наступними суб'єктами господарювання. За податковим кредитом (загальним) - „постачальники": ТОВ „фірма„Радіус Інвест", м. Переяслав-Хмельницький, має стан 8; ТОВ „Компанія „Дельта Групп Інвест", м. Переяслав-Хмельницький, має стан 8; ТОВ „фірма „Радіус Інвест": Працівниками ДПІ у Переяслав-Хмельницької ОДПІ Київської області складено акт №85/23-1/37517328 від 25.06.2012р., відповідно до якого правочини вчинені ТОВ „фірма "Радіус Інвест" визнано нікчемними.

ТОВ Компанія „Дельта Групп Інвест": Працівниками ДПІ у Переяслав - Хмельницької ОДПІ Київської області складено акт № 86/23-1/37517333 від 25.06.2012р., відповідно до якого правочини вчинені ТОВ „Компанія "Дельта Групп Інвест" визнано нікчемними.

В ході проведення перевірки встановлено відсутність фінансово-господарської діяльності ПП „Градостройінвест-СВ" неможливість фактичного здійснення ПП „Градостройінвест- СВ" господарських операцій, відсутність майна та інших матеріальних ресурсів, економічно необхідних для здійснення операцій з купівлі -продажу за січень 2012 року; здійснення операцій із товаром, який не придбавався; відсутність необхідних умов для досягнення результатів економічної діяльності в разі відсутності управлінського та технічного персоналу, основних фондів, складських приміщень, транспортних засобів.

Оскільки на ПП „Градостройінвест-СВ" відсутні трудові ресурси, складські приміщення, виробничі потужності для здійснення будь-якого виду діяльності, вбачається проведення транзитних фінансових потоків спрямованих на здійснення операцій надання податкової вигоди переважно з контрагентами, які не виконують свої податкові зобов'язання, зокрема, у випадках, коли операції здійснюються через посередників з метою штучного формування валових витрат та податкового кредиту, не мають реального товарного характеру.

Враховуючи вищевикладене, та те що ПП „Градостройінвест- СВ" підприємство формує податковий кредит від підприємств, які не відображають взаєморозрахунки, в зв'язку з чим виникли розбіжності; на балансі підприємства відсутні основні засоби; директором, бухгалтером та засновником є одна особа.

Таким чином, враховуючи висновок ГВПМ ДПІ у м. Херсоні Херсонської області ДПС, згідно якого СГД у вказані періоди не мало основних фондів, складських приміщень, автотранспортних засобів, не підтверджено реальність проведення фінансово - господарської діяльності, розрахунків та обставин їх здійснення, також враховуючи акти перевірок підприємств постачальників ТОВ „фірма„Радіус Інвест", ТОВ „Компанія „Дельта Групп Інвест" можливо дійти висновку про нереальність здійснення господарських операцій.

Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань та фінансових результатів.

Первинні документи підлягають обов'язковій перевірці працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов'язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству, логічна ув'язка окремих показників (п.п. 2.15 п. 2 Положення).

Забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать нормативно-правовим актам, встановленому порядку приймання, зберігання і витрачання грошових коштів, товарно-матеріальних цінностей та іншого майна, порушують договірну і фінансову дисципліну, задають шкоди державі, власникам, іншим юридичним і фізичним особам. Такі документи повинні бути передані керівнику підприємства, установи для прийняття рішення (п.п. 2.16 п. 2 Положення).

Наведені обставини свідчать, що за січень 2012 року господарська діяльність ПП „Градостройінвест-СВ" має наступні ознаки нереальності здійснення: безпідставне віднесення до складу податкового кредиту сум з ПДВ не підтверджені з боку контрагентів постачальників, відсутні фізичні, технічні та технологічні можливості до вчинення задекларованих господарських операцій, а саме:

відсутній кваліфікований персонал, незначний штат, працюючих осіб при тому, що статутна діяльність потребує участі більшої кількості людей, в т.ч. за спеціальною освітою;

наявність в штаті тільки керівних посад;

відсутні основні фонди (за умови, що вони необхідні для здійснення операцій), у тому числі: транспортні засоби, приміщення для зберігання товарів, неможливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо.

Враховуючи вищенаведене, встановлено відсутність у січні 2012 року господарської діяльності, відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, оборотних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів при значних обсягах реалізації товарів (робіт, послуг).

Тобто неможливо підтвердити Факт переходу товару саме від ПП „Градостройінвест-СВ" до ПП «БАЯ».

У висновках даного акту зазначено порушення пп. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового Кодексу України VI із змінами та доповненнями ПП «БАЯ», за наслідками чого встановлено завищення суми податкового кредиту з податку на додану вартість у розмірі 13 000,00 грн.

Статтею 2 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.99р. № 996-ХІУ (із змінами та доповненнями) зазначено, що сфера дії Закону поширюється на всіх юридичних осіб створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Виходячи з вимог п. 2 ст. 3 Закону України '"Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.99р. № 996-ХІУ (із змінами та доповненнями) бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Правила податкового обліку визначаються відповідними нормативними документами, що регламентують порядок оподаткування в Україні.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п.п.1.2 п.1, п.п.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95р. № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.95р. за № 168/704, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.99р. № 996-ХІУ (із змінами тк доповненнями) встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за № 168/704 первинні документи (на паперових і машинолічільних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити; назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартістному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Відповідно до п.2.15 та п.2.16 вищевказаного Положення забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості, первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.99р. № 996-ХІУ (із змінами та доповненнями).

Первинні документи, які складені з порушенням вимог бухгалтерського обліку, що зазначено в акті перевірки не можуть слугувати і використовуватись для податкового обліку, так як податковий облік ґрунтується на бухгалтерському обліку.

Враховуючи вищенаведене, угоди укладені без мети настання реальних наслідків.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших .документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Водночас статтею 1 Закону України від 16.07.99 N 996-ХІУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Так, згідно з пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Водночас відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за тавкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на гтибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними рервинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Крім того, відповідно до висновків актів Державної податкової інспекції у м. Херсоні Херсонської області ДПС від 01.06.2012 року № 90/15-3/34555182 та від 11.07.2012 року № 98/15-3/34555182 визнано нікчемними угоди, укладені ПП "Градостройінвест-СВ" з контрагентами.

ПП "Градостройінвест-СВ" звернулось до Херсонського окружного адміністративного суду про визнання протиправними дії щодо складання актів від 01.06.2012 року № 90/15-3/34555182 та від 11.07.2012 року № 98/15-3/34555182 про неможливість проведення зустрічної звірки ПП "Градостройінвест-СВ".

Херсонський окружний адміністративний суд 06 лютого 2013 року справу № 2а-3893/12/2170 за позовом ПП "Градостройінвест-СВ" задовольнив частково та визнав протиправними дії щодо складання актів від 01.06.2012 року № 90/15-3/34555182 та від 11.07.2012 року № 98/15-3/34555182 про неможливість проведення зустрічної звірки.

Але, Одеський апеляційний адміністративний суд 09 жовтня 2014 року постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2013 року по справі № 2а-3893/12/2170 скасував та прийняв нове рішення у справі, яким в задоволенні адміністративного позову ПП "Градостройінвест-СВ" відмовив.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

На підставі вище викладеного, суд дійшов висновку, що якщо господарська операція фактично не відбулася, та первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін фактів щодо реального здійснення господарської операції. Факт оплати не є безумовним доказом реального характеру господарської операції.

За приписами частини 2 статті 19 Конституції України органи державно влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийнятті (вчинені) вони відповідно до вимог статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта суб'єктів владних повноважень, обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином суд встановив, що позов не ґрунтується на фактичних обставинах, які повинні доводить певними доказами у відповідності із статтями 69, 71 КАС України.

За таких обставин, позов не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 158, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У позові Приватного підприємства «БАЯ» - відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення/отримання постанови, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постанови за наслідками апеляційного провадження.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга, подана після закінчення встановлених строків залишається без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Головуючий суддя О. Ф. Середа