Справа № 2218/7703/12
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2016-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" травня 2016 р. м. Київ К/800/33399/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А. (доповідач)
СуддівМороз Л.Л.
Шведа Е.Ю.
секретар судового засідання Носенко Л.О.,

за участі представників: Генеральної прокуратури України Грищенко С.А., Міністерства оборони України Рудник Ю.М., Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницького Столаби Ю.М., директора Приватної фірми "Добродій" Березинця І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у касаційному порядку у залі суду адміністративну справу за позовом військового прокурора Західного регіону України в інтересах держави - Міністерства оборони України в особі Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницького до Хмельницької міської ради, Хмельницького міського управління земельних ресурсів, та земельної реформи, Виконавчого комітету Хмельницької міської ради, Приватної фірми (далі - ПФ) "Добродій" про захист прав землекористувачів за касаційною скаргою Прокуратури західного регіону України з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 листопада 2012 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2013 року

в с т а н о в и л а :

У грудні 2005 року військовий прокурор Західного регіону України в інтересах держави - Міністерства оборони України в особі Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницького в Хмельницькому міськрайонному суді Хмельницької області пред'явив позов до Хмельницької міської ради, Хмельницького міського управління земельних ресурсів та земельної реформи, Виконавчого комітету Хмельницької міської ради Приватної фірми "Добродій" про захист прав землекористувачів.

Просив:

- визнати недійсним Державний акт на право постійного користування землею площею 0,0226 га по вул. Свободи, 40 в м. Хмельницькому серії ХМ №001554, №809, який виданий ПФ "Добродій";

- визнати недійсними рішення Виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 24 жовтня 2002 року № 920, від 27 лютого 2003 року № 183 та від 12 лютого 2003 року № 30 в частині надання дозволу на будівництво об'єктів містобудування з видачею забудовникам архітектурно-планувальних завдань та технічних умов на проектування ПФ "Добродій" під будівництво офісу на земельній ділянці площею 0,0236 га по вул. Свободи, 40 в м. Хмельницькому;

- визнати недійсним рішення Хмельницької міської ради від 05 жовтня 2005 року в частині надання земельної ділянки площею 0,0236 га по вул. Свободи,40 в м. Хмельницькому ПФ "Добродій" в оренду терміном на 2 роки під будівництво офісу.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Останньою постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 листопада 2012 року, залишеною без зміни ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2013 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі Прокуратура західного регіону України з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Як видно з матеріалів справи, позовна заява військового прокурора Західного регіону України, серед інших вимог, містить вимоги про визнання недійсними рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 24 жовтня 2002 року № 920, від 27 лютого 2003 року № 183 та від 12 лютого 2003 року № 30 в частині надання дозволу на будівництво об'єктів містобудування з видачею забудовникам архітектурно-планувальних завдань та технічних умов на проектування ПФ "Добродій" під будівництво офісу на земельній ділянці площею по вул. Свободи, 40 в м. Хмельницькому.

Рішенням від 24 жовтня 2002 року № 920 Виконавчий комітет Хмельницької міської ради вирішив внести на розгляд сесії міської Ради пропозиції про погодження місця розташування об'єктів на землях комунальної власності згідно з додатком у вигляді списку забудовників, яким надається дозвіл на погодження місця розташування об'єктів містобудування на землях комунальної власності. У цьому списку зазначено й ПФ "Добродій", погоджено місце розташування об'єкту під будівництво офісу та складських приміщень на земельній ділянці площею 0,0236 га по вул. Свободи, 40, згідно з архітектурно-планувальним завданням, технічними умовами відповідних організацій, укладенням угоди з Департаментом житлово-комунального господарства, благоустроєм прилеглої території.

Іншим рішенням від 12 лютого 2003 року № 30 Хмельницький міськвиконком вирішив погодити місце розташування об'єктів містобудування на землях комунальної власності також згідно з додатком - списком забудовників, погодження місця розташування об'єктів містобудування яких вноситься на розгляд сесії міської Ради, у тому числі й ПФ "Добродій" на земельній ділянці площею 0,0236 га під будівництво офісу по вул. Свободи, 40, згідно з архітектурно-планувальним завданням, технічними умовами відповідних організацій, укладенням угоди з Департаментом житлово-комунального господарства, благоустроєм прилеглої території.

Рішенням цього ж органу від 27 лютого 2003 року № 183 вирішено надати дозвіл на будівництво об'єктів містобудування з видачею архітектурно-планувальних завдань та технічних умов згідно з додатком - списком забудовників, яким надається дозвіл на будівництво об'єктів містобудування з видачею архітектурно-планувальних завдань та технічних умов на землях комунальної власності, зокрема й ПФ "Добродій" на земельній ділянці площею 0,0236 га під будівництво офісу по вул. Свободи, 40 на тих же умовах.

Позивач вважає, що незаконне вилучення відповідачем земельної ділянки по вул. Свободи, 40 у м. Хмельницькому з земель військового містечка № 44, які перебували у користуванні Міністерства оборони України, і видачі Державного акту на право постійного користування землею та прийняття виконавчим комітетом Хмельницької міської ради вказаних рішень призвело до порушення встановленого законом порядок управління державним майном - землями Міністерства оборони України.

Суди першої та апеляційної інстанцій у своїх рішеннях доводи позовної заяви не перевірили, відповідні обставини не встановили та не надали їм належної правової оцінки, а лише констатували факт їх прийняття та, зокрема, вказавши що рішення від 24 жовтня 2002 року № 920 не створює для позивача ніяких юридичних наслідків і не порушує його права, як землекористувача.

Така неповнота судового розгляду є суттєвою. Внаслідок не забезпечення повного та всебічного з'ясування обставин справи суди неправильно вирішили спір.

Також колегія суддів вважає необхідним вказати й на таке.

Предметом спору у цій частині є також правомірність Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою площею 0,0226 га по вул. Свободи, 40 у м. Хмельницькому, виданого ПФ "Добродій", та рішення Хмельницької міської ради народних депутатів від 05 жовтня 2005 року щодо надання цієї земельної ділянки ПФ "Добродій" в оренду терміном на 2 роки під будівництво офісу.

Кодекс адміністративного судочинства України, нормами якого керувалися суди першої та апеляційної інстанцій, набрав чинності з 01 вересня 2005 року.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду з позовом) компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Державний акт на право постійного користування землею не є актом органу місцевого самоврядування у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

У зв'язку із цим спір в цій частині не є публічно-правовим і не може бути вирішений відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України.

Вирішуючи спір в іншій частині позовних вимог, зокрема, щодо визнання неправомірним рішення суб'єкта владних повноважень про надання суб'єкту господарської діяльності земельної ділянки в оренду, суди виходили із того, що цей спір є також справою адміністративної юрисдикції.

Проте судами не взято до уваги, що відповідно до пунктів 1 та 6 частини першої статті 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, а також справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів.

Оскаржуване рішення є формою волевиявлення міської ради як орендодавця на зміну правовідносин сторін, які відповідно до закону врегульовані відповідним договором. Це рішення не має самостійного характеру та може бути реалізоване лише шляхом внесенням змін у договір оренди земельної ділянки.

Суди не звернули уваги на те, що у відносинах, які склалися між сторонами, відповідач діяв як учасник договірних правовідносин, а також те, що за змістом статті 12 Господарського процесуального кодексу України та статті 15 Цивільного процесуального кодексу України спори, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні договорів розглядаються в порядку господарського чи цивільного судочинства, в залежності від суб'єктного складу учасників.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення повинні бути законними і обґрунтованими.

Суди першої та апеляційної інстанцій не виконали вимог вказаного процесуального закону й ухвалили не законні не обґрунтовані рішення у цій справі. Вони підлягають скасуванню, а справа - направленню на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді суду першої інстанцій слід виконати вказівки суду касаційної інстанції, більш повно встановити обставини справи у відповідній частині позовних вимог та у залежності від встановленого - вирішити спір.

При цьому слід мати на увазі, що у відповідності до пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд зобов'язаний закрити провадження у випадку, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись статтями 210, 220, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Прокуратури західного регіону України з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері задовольнити частково.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 листопада 2012 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2013 року скасувати, а справу за позовом військового прокурора Західного регіону України в інтересах держави - Міністерства оборони України в особі Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницького до Хмельницької міської ради, Хмельницького міського управління земельних ресурсів та земельної реформи, Виконавчого комітету Хмельницької міської ради, Приватної фірми "Добродій" про захист прав землекористувачів направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі.

Судді Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Швед Е.Ю.