Справа № 523/18049/15-а
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2016-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2016 р. Справа № 523/18049/15-а

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Бузовський В.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Стас Л.В.

суддів Турецької І.О., Косцової І.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2016 року по справі за позовом Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 про знесення металевого гаражу -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради (далі позивач, Суворовська РА ОМР), звернувся з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач, ОСОБА_1М.) про зобов'язання відповідача за власний рахунок демонтувати металевий гараж розташований за адресою м. Одеса, вул. Ядова, 24-а. В обґрунтування позовних вимог представник Суворовської РА ОМР посилався на те, що відповідачем за зазначеною адресою металевий гараж було встановлено без належного дозволу та відведення земельної ділянки. Припис КП «ЖКС «Пересипський» від 24.09.2015р., яким відповідачу було запропоновано усунути порушення шляхом прибирання металевого гаража ОСОБА_1 не виконано.

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2016 року у задоволенні позову Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради - відмовлено.

В апеляційній скарзі, представник Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2016 року скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач, ОСОБА_1, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. За адресою: м. Одеса, вул. Ядова 24-а. ОСОБА_1 без належного дозволу та без відведення земельної ділянки встановив металевий гараж площею 18,0 кв.м.

Також судом першої інстанції встановлено, що 21 лютого 2013 року, на виконання рішення Одеської міської ради №443 від 13.12.2012р., між КП «ЖКС «Пересипське» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 150/1 пайової участі для власників (користувачів, орендарів) гаражів для утримання об'єктів благоустрою (далі Договір №150/1), (а.с. 23).

Строк дії Договору №150/1 встановлено на один рік з 01.01.2013р. по 31.12.2013р. та вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду.

Додатковою угодою до Договору №150/1 вказаний договір було розірвано з 01.09.2015р., (а.с. 22). Додаткова угода до Договору №150/1 ОСОБА_1 не підписана, та була надіслана відповідачу 20.09.2015р., (а.с. 21).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, та вважає, що при винесенні оскаржуваної постанови, судом не було допущено помилкового застосування норм матеріального права, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Статтею 627 ЦК України, визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В силу ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Договір набирає чинності з моменту його укладення.

Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відпорвідно до ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Статтею 654 ЦК України, встановлено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Як вбачається з матеріалів справи, пунктом 2.1.3 Договору № 150/1 визначено, що у випадку неможливості продовження дії договору КП «ДЄЗ «Пересипський» письмово повідомляє ОСОБА_1, не пізніше ніж за місяць до закінчення дії Договору про причини, що унеможливлюють продовження дії договору.

Пунктом 7.1 Договору № 150/1 встановлено, що Договір набуває чинності з 01.01.2013р., (п. 3 ст. 631 ЦК України) і діє до 31.12.2013р. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що при прийнятті рішення Одеською міською радою №443 від 13.12.2012р., яка діяла як власник зайнятої під гараж земельної ділянки, було погоджено користування гаражами, які самовільно встановлені громадянами та встановлено оплату за користування ними, що стало підставою для укладення договорів в тому числі і Договору №150/1 укладеному між КП «ДЄЗ «Пересипське» (яке в силу своїх повноважень виконувало рішення міської ради) та ОСОБА_1, 21.02.2013р., а отже встановлення та користування гаражем не може бути визнано самовільним, оскільки між сторонами було досягнуто згоди з усіх істотних умов, а саме щодо розміщення гаражу, користування ним, оплата, а отже між сторонами виникли договірні відносини.

Враховуючи те, що розірвання Договору №150/1 не відбулося в порядок визначений умовами договору та в порядку визначеному законом, отже Договір №150/1 є чинним до теперішнього часу.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, надавши належну оцінку обставинам справи, прийшов до вірних висновків про необґрунтованість позовних вимог Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, які не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги колегія суддів не приймає, оскільки вони ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів, а також на невірному тлумаченні норм матеріального права. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2016 року по справі за позовом Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 про знесення металевого гаражу залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: