Справа № 352/2370/15-а 2-а/352/17/16
Суддя: Каралюс Володимир Маріянович
Дата ухвалення: 2016-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2016 року Справа № 876/2316/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Каралюса В.М.,

суддів: Затолочного В.С., Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі на постанову Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 09 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області про зобовязання провести перерахунок та виплату пенсії -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2015 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області, в якому просила зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії, включивши до складу заробітної плати для призначення пенсії державного службовця матеріальну допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань зі збереженням відсоткового проценту нарахування пенсії станом на призначення пенсії, починаючи з 01.11.2015 року.

Постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 09 березня 2016 року позов задоволено. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області з 01 листопада 2015 року провести перерахунок раніше призначеної ОСОБА_2 пенсії державного службовця із включенням у місячний розрахунок заробітної плати для призначення пенсії сум матеріальної допомоги на оздоровлення і матеріальної допомоги на соціально-побутові потреби зі збереженням відсоткового проценту нарахування пенсії станом на час призначення пенсії та виплачувати ОСОБА_2 пенсію згідно цього перерахунку.

Не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції, його оскаржив відповідач, який в поданій апеляційній скарзі, покликаючись на те, що оскаржувана постанова ухвалена з невідповідністю нормам матеріального та процесуального права, а також при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги покликається на те, що матеріальна допомога є одноразовою виплатою і не зазначена в переліку складових заробітної плати, передбачених ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу», тому вона не включається до заробітку, що враховується при перерахунку пенсії державним службовцем.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, а тому, колегія суддів, у відповідності до ч.1 п.2 ст.197 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе розглядати справу у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення з наступних підстав.

В силу дії норми ч.7 ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж роботи в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

Позивач ОСОБА_2 з 31.03.2014 р. отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування»; її стаж роботи в органах місцевого самоврядування складає 10 років 9 місяців 27 днів; на даний час розмір пенсії становить 2892,36 грн.

Відповідач обчислив розмір пенсії позивачці із заробітку без врахування сум матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові потреби, яка за період з 01.03.2012 р. до 28.02.2014 р. склала в загальному 14690 грн. та з якої утримано всі обов'язкові платежі, в тому числі до пенсійного фонду.

Відповідно до вимог ч.2 ст.33 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок; згідно ч.6 ст.33 Закону державним службовцям можуть встановлюватися надбавки за високі досягнення в праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога.

Статтею 37 вказаного Закону встановлено, що пенсія державного службовця вираховується у відсотковому відношенні до його заробітку, в який включаються всі види оплати праці, на які сплачуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (з 01.01.2011 р. - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування).

Відповідно до вимог ч.1 ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» N 1788-XII до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV визначає, що до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: 1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; 2) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Саме до цього зводиться правова позиція, яка висловлена в постанові Верховного Суду України від 06.11.2013 р. у справі № 21-350а13. У відповідності з вимогами ст.244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

У вказаній постанові Верховного Суду України наголошено, що висновок касаційного суду про те, що матеріальна допомога, на яку нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак яка не включається до складу заробітної плати державного службовця, не враховується при обчисленні розміру його пенсії, є наслідком порушення правил застосування норм права: перевагу було надано положенням законів № 3723-XII та № 108/95-ВР, які щодо спірних відносин є загальними; у той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - ст.41 Закону № 1058-IV та ст.66 Закону № 1788-XII.

Таким чином необґрунтованим є посилання апелянта на п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р., згідно якого з 01.06.2015 р. скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до ряду законів, у тому числі і ЗУ «Про державну службу», ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

З урахуванням того, що позивачу призначено пенсію 31.03.2014 р., вказаний закон до неї не застосовується.

З огляду на закріплене у ч.1 ст.58 Конституції України правило щодо зворотної дії в часі законів обґрунтованою є вимога позивача про зобов'язання провести перерахунок раніше призначеної пенсії державного службовця зі збереженням відсоткового проценту нарахування пенсії станом на час призначення пенсії. Станом на 01.04.2014 р. пенсія державним службовцям призначалась у розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а на даний час відсоткове відношення до зарплати при призначенні пенсії зменшене до 60 %. Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обґрунтованість заявленого позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області залишити без задоволення, а постанову Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 09 березня 2016 року у справі № 352/2370/15-а без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.М. Каралюс

суддя В.С. Затолочний

суддя З.М. Матковська