Справа № 804/1305/16
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2016-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 травня 2016 р. Справа № 804/1305/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1,
секретаря судового засіданняОСОБА_2,
представника позивача ОСОБА_3,
представника відповідача-1 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» ОСОБА_6, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії,-
04 березня 2016 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_5 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» ОСОБА_6, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Акціонерного товариства «Дельта Банк» про:
- визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію АТ «Дельта Банк» щодо не включення позивача до переліку вкладників АТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.03.2016 відкрито провадження по справі № 804/1305/16 та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 30.03.2016 о 11:30.
Відповідач -1 заперечив проти позову з підстав, викладених у письмових запереченнях на адміністративний позов. Відповідач-1 зазначив, що під час відповідної перевірки зясовано, що за рядом договорів банківських вкладів (перелік, яких наведений в додатку № 1 до протоколу від 14.09.2015), укладених між ОСОБА_7 та фізичними особами після 16.01.2015 року включно, здійснювалися перерахування коштів на вкладні рахунки з рахунків фізичних осіб, що є одночасно кредиторами банку. Отже, при їх укладанні банком надано окремим кредиторам фізичним особам переваги перед іншими кредиторами, що є недопустимим з підстав, визначених п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Окрім того, фактично кошти вносилися третіми особами, що є порушенням як умов договору банківського вкладу (депозиту), так і Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк». У даному випадку, кошти вносилися не особисто позивачем, а були перераховані з рахунку іншого вкладника ОСОБА_8. Зазначені факти підтверджують наміри позивача отримати вигоду не від розміщення вкладу у банку, а отримати вклади за рахунок коштів Фонду. Отже, такі договори банківського вкладу (депозиту) є нікчемними, а саме тому позивача не було включено до реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду.
Відповідач - 2 подав до суду заперечення проти адміністративного позову, в яких зазначив, що у переданому Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» ОСОБА_6 переліку вкладників ПАТ «Дельта Банк» інформація про вкладника ОСОБА_5 відсутня, у звязку з чим дані про позивача не могли бути враховані під час складання Загального реєстру. Єдиною підставою для включення позивача до Загального реєстру є наявність даних про таку особу у складеному Уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Відповідач - 2 зазначив, що діє виключно в межах повноважень, встановленим чинним законодавством, а за відсутності правових підстав не має права вчиняти будь які дії, що не передбачені законом, або вчиняти їх передчасно, а тому просить суд відмовити в задоволенні адміністративного позову повністю.
У судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити його повністю.
Представник відповідача - 1 проти позовних вимог заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях на адміністративний позов, просив суд відмовити в його задоволенні повністю.
Представник відповідача - 2 в судове засідання не прибув, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом та підтверджується наявними матеріалами справи, між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (далі ПАТ «Дельта Банк») укладені договори банківського вкладу (депозиту):
Згідно з пунктом 1.8 договорів банківського вкладу (депозиту), зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в ОСОБА_7, або готівкою через касу ОСОБА_7 в день укладання сторонами цього Договору.
Відповідно до ч.ч. 1 і 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь - які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
При цьому, під бездіяльністю розуміється пасивна поведінка суб'єкта владних повноважень, а під порушенням прав, свобод та інтересів - наявність негативних протиправних наслідків для позивача як наслідок такої бездіяльності.
Таким чином, для вирішення вказаного спору, з огляду на зміст та обсяг заявлених позивних вимог, визначальним є встановлення обставин, які свідчать про те, чи було допущено Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_6 невиправдано пасивну поведінку відносно позивача при формуванні переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, та чи настали на момент розгляду справи для позивача негативні наслідки.
Судом встановлено та наявними матеріалами справи підтверджено, що постановою Правління Національного банку України від 30.10.2014 № 692/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії проблемних, банку встановлено окремий статус.
На підставі постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 № 150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_6.
Тимчасову адміністрацію запроваджено строком на три місяці, з 3 березня 2015 року по 2 червня 2015 року включно.
Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 71 від 08.04.2015 внесено зміни до рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.03.2015 № 51, змінено пункт 2 та зазначено: тимчасову адміністрацію запровадити строком на шість місяців з 03.03.2015 на 02.09.2015.

Відповідно до частини 2 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом 1-го року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав визначених частиною третьою цієї статті.

Судом встановлено, що Комісією з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк» здійснено перевірку договорів (правочинів) за вкладними операціями на предмет виявлення договорів (правочинів), що є нікчемними з підстав, передбачених частиною 3 статті 38 Закону, перевірці підлягали договори (правочини) за вкладними операціями укладені після 15.01.2015.

Перевірка здійснювалася на виконання наказу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк» від 29.05.2015 №408 та на виконання рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 27.07.2015 № 174/15

За результатами перевірки виявлено наявність ознак нікчемності у ряді договорів банківського вкладу (депозиту), що були укладені між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та фізичними особами - клієнтами ОСОБА_7 після 16.01.2015 включно - в період дії обмежень.

Результати засідання Комісії оформлені протоколом від 15.09.2015 (а.с. 120, т. 1), який затверджений Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк».

Згідно витягу з Протоколу: «Комісія дійшла до висновку, що умови договорів банківських вкладів (перелік яких наведений в додатку № 1 до Протоколу), укладені між ОСОБА_7 та фізичними особами після 16.01.2015 року включно, за якими здійснювалися перерахування коштів на вкладні рахунки з рахунків фізичних осіб, що є одночасно кредиторами ОСОБА_7, надають кредиторам фізичним особам переваги перед іншими кредиторами, а отже такі договори банківського вкладу є нікчемними з підстав, визначених пунктом 7 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Перелік таких правочинів наведений в додатку № 1 до цього Протоколу. У вказаному переліку містяться також і договори банківського вкладу (депозиту) від 24.02.2015: № 010-03726-240215 та № 011-03726-240215, укладені між ПАТ «Дельта Банк» та позивачем.

16 вересня 2015 року Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк» прийнято наказ № 813 «Щодо заходів, повязаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями» (а. с. 123, т. 1).

Наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк» № 836 від 22.09.2015 внесено зміни до наказу № 813 від 16.09.2015, в якому зазначено, що з метою недопущення подвійних виплат вкладникам гарантованої суми відшкодування коштів Фондом, наказано, зокрема, анулювати проводки по поверненню коштів з депозитних рахунків, відкритих відповідно до Договорів, або з поточних рахунків, на які відповідно до умов договорів були перераховані кошти після закінчення строку дії Договорів або дострокового розірвання, на рахунки фізичних осіб, які здійснили перерахування коштів на вкладні рахунки, відкриті відповідно до умов Договорів (перелік яких наведено в додатку № 5 до вказаного наказу); структурним підрозділам доручено надіслати вкладникам повідомлення про нікчемність правочинів.

23.09.2015 представником тимчасової адміністрації АТ «Дельта Банк» складені та надіслані на адресу позивача повідомлення №8821/2082 про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) № 010-03726-240215 від 24.02.2015 та повідомлення №8821/2083 про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) № 011-03726-240215 від 24.02.2015, укладених між АТ «Дельта Банк» та ОСОБА_5 на підставі пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Вирішуючи спір по суті суд виходить із наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року № 4452-VI (далі - Закон №4452-VI).

Уповноважена особа Фонду відповідно до Закону №4452-VI, це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Фонд є юридичною особою публічного права. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому Законом №4452-VI, здійснює такі функції:

- здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку;

- здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобовязань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Наслідками призначення уповноваженої особи Фонду є те, що Уповноважена особа Фонду від імені Фонду виконує функції з ліквідації банку відповідно до Закону та приступає до виконання своїх обовязків негайно після прийняття Фондом рішення про призначення уповноваженої особи Фонду.

Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку (частина 5 статті 45 Закону №4452-VI).

Відповідно до статті 26 Закону №4452-VI, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень.

Статтею 27 Закону №4452-VI, визначено, що Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно - правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 Закону № 4452-VI.

Судом встановлено, що Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не включила позивача до переліку, сформованого відповідно до статті 27 Закону № 4452-VI, що призвело до не включення останнього і в затверджений Фондом реєстр вкладників.

Відповідно до розділу ІІ «Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами», затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 № 14 (далі - Положення № 14), банк після отримання повідомлення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку повинен здійснити, зокрема:

- протягом тижня з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку - аналіз стану бази даних (установити записи про вкладників, у яких відсутні або некоректно введені реквізити) та порівняння інформації, що зазначена у базі даних, на повну відповідність даним з копій документів вкладників із справ з оформлення рахунків та усунення всіх виявлених помилок (за наявності);

- формування файлів та архівування бази даних про вкладників відповідно до вимог розділу II Правил;

- направлення до Фонду файлів бази даних разом із супровідним листом.

- направлення до Фонду файлів, зокрема, із переліком вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону.

Розділом V «Правил формування та ведення баз даних про вкладників», затверджених рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 9 липня 2012 року №3 (далі - Правила № 3) визначені особливості ведення бази даних у банках, що віднесені до категорії неплатоспроможних.

Так, у разі прийняття Національним банком України рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних банк виконує дії, визначені пунктом 4 розділу II Положення №14.

При виплаті за рахунок цільової позики Фонду коштів за вкладами за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, інформаційний рядок з полем «N рядка у файлі» цього вкладника зберігається в базі даних, у тому числі якщо залишок коштів після виплати буде нульовим.

Згідно розділу VI Правил № 3 банк розробляє внутрішній документ про порядок формування бази даних про вкладників, збереження інформації, що введена в базу даних, а також наказом визначає осіб, відповідальних за формування та збереження інформації. Відповідальні особи призначаються щодо кожного відокремленого підрозділу і банку - юридичної особи.

Після отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних керівник банку забезпечує передачу бази даних у повному обсязі уповноваженій особі Фонду.

В ході судового розгляду справи судом встановлено, що саме формування та направлення повідомлень про нікчемність правочинів від 23.09.2015 № 8821/2083 та №8821/2082 мало наслідком не включення позивача до переліку вкладників та Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Надаючи юридичну оцінку доводам відповідачів щодо правомірності не включення позивача до такого переліку та в подальшому до Загального реєстру, з огляду на нікчемність правочинів, укладених між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» від 24.02.2015 № 010-03726-240215 та № 011-03726-240215, суд, виходячи із системного аналізу положень нормативних актів, що діяли станом на час виникнення спірних правовідносин, зазначає таке.

Відповідно до статті 37 Закону №4452-VI, Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право, зокрема:

- вчиняти будь - які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку;

- продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь - яких операцій;

- повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів;

- заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду, у тому числі позови про винесення рішення, відповідно до якого боржник банку має надати інформацію про свої активи;

- звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку.

Згідно із статтею 38 Закону № 4452-VI, Фонд зобовязаний забезпечити збереження активів та документації банку.

Щодо позовної вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію АТ «Дельта Банк» щодо не включення позивача до переліку вкладників АТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, суд зазначає наступне.

У відповідності до ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобовязана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Згідно з п. 7 ч. 3 ст. 38 цього Закону, правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Чинне законодавство України розділяє два самостійні види нікчемності правочинів: 1) нікчемного правочину, з підстав, визначених статтею 228 Цивільного кодексу України, наслідки нікчемності якого застосовуються судом; 2) нікчемного правочину, з підстав визначених частиною 3 статті 38 Закону №4452-VI, визначення якого нікчемним може бути здійснено субєктом владних повноважень шляхом повідомлення сторін правочину у межах процедури тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

Під час розгляду справи судом зясовано та відповідачем -1 наголошено на тому, що позивач отримав кошти від іншої особи - вкладника, сума вкладу якого перевищувала гарантовану суму, яка підлягає відшкодуванню за рахунок Фонду гарантування вкладів, з метою отримання окремими кредиторами (первинними вкладниками) переваг, не передбачених законодавством, що прямо вказує на нікчемність такого правочину.

У відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 38 Закону № 4452-VI, Фонд протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами; має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

З аналізу зазначених норм вбачається як обовязок уповноваженої особи, у визначені строки, скласти перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, так і обовязок, протягом дії тимчасової адміністрації, забезпечити перевірку правочинів на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними. При цьому, повідомлення стороні, про визначення договору нікчемним, може бути направлено уповноваженою особою Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації.

Судом встановлено, що на час розгляду справи ліквідація банку не завершена.

За результатами перевірки правочинів, укладених ПАТ «Дельта Банк» після 16.01.2015, відповідачем - 1 було встановлено, що ряд правочинів, зокрема і правочини, вчинені між банком та ОСОБА_5, є нікчемними на підставі п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI, у звязку з чим позивачу були направлені повідомлення від 23.09.2015 № 8821/2083 та № 8821/2082 про нікчемність правочинів.

Отже, з урахуванням вищенаведеного, судом не встановлено пасивної поведінки відповідача - 1 відносно позивача при складанні переліку вкладників АТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а тому суд дійшов висновку про відсутність з боку Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» ОСОБА_6 протиправної бездіяльності щодо не включення ОСОБА_5 до такого переліку.

Щодо решти заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Наведеними вище положеннями норм чинного законодавства встановлено, що під час процедури перевірки та виявлення правочинів, що є нікчемними, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зобовязана діяти в межах процедури, визначеної наведеними вище положеннями Закону № 4452-VI, саме на виконання яких відповідачем - 1 направлені на адресу позивача повідомлення про нікчемність правочину від 23.09.2015 за вих. № 8821/2082 та № 8821/2083.

Зазначені повідомлення є рішенням субєкта владних повноважень, а відтак тягнуть за собою певні правові наслідки для учасників правовідносин, у тому числі для особи, щодо якої вони прийняті, проте повідомлення про нікчемність правочинів від 23.09.2015 №8821/2082 та № 8821/2083 позивачем не оскаржувалися та не скасовані. З огляду на те, що повідомлення про нікчемність правочину від 23.09.2015 № 8821/2082 та № 8821/2083 станом на день розгляду справи є чинними, вказане виключає підстави для зобовязання відповідача - 1 включити позивача до переліку вкладників, тобто вжити заходів, що є похідними, за наслідками визнання такого рішення субєкта владних повноважень протиправним.

За таких обставин, у суду відсутні підстави для зобовязання відповідача - 1 включити позивача до переліку вкладників АТ «Дельта Банк» для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування за вкладом в АТ «Дельта Банк» згідно: договору №010-03726-240215 від 24.02.2015 банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у євро у розмірі 51742,23 грн. та договору № 011-03726-240215 від 24.02.2015 банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у доларах США у розмірі 42489,36 грн. та надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію щодо позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в АТ «Дельта Банк» згідно договору № 010-03726-240215 від 24.02.2015 банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у євро у розмірі 51742,23 грн. та договору банківського вкладу (депозиту) № 011-03726-240215 від 24.02.2015 «Зростаючий» у доларах США у розмірі 42489,36 грн. за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки зазначені вимоги, з урахуванням наявності та чинності повідомлень про нікчемність правочинів від 23.09.2015 № 821/2082 та № 8821/2083, є передчасними, у звязку із чим не підлягають задоволенню судом.

Щодо позовних вимог про зобовязання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб здійснити відшкодування позивачу коштів за вкладом в АТ «Дельта Банк» згідно договору № 010-03726-240215 від 24.02.2015 банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у євро у розмірі 51742,23 грн. та договору № 011-03726-240215 від 24.02.2015 банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у доларах США у розмірі 42489,36 грн. за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб суд зазначає таке.

Відповідно до частини 5 статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 20 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.

Порядок відшкодування Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) коштів за вкладами фізичних осіб визначений Положенням про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами (далі - Положення), яке затверджено Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 року № 14.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку (пункт 3 розділу ІІІ Положення).

Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (пункт 2 розділу ІV Положення).

Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (пункт 4 розділу ІV Положення).

Таким чином, Загальний перелік вкладників формується Фондом виключно на підставі переліку вкладників, що складається уповноваженою особою Фонду, а тому оскільки, ОСОБА_5 не включена Уповноваженою особою до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Загального реєстру вкладників, то у Фонду відсутні підстави для здійснення відшкодування позивачу коштів за вкладами в ПАТ «Дельт Банк» згідно договору № 010-03726-240215 від 24.02.2015 банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у євро у розмірі 51742,23 грн. та договору банківського вкладу (депозиту) № 011-03726-240215 від 24.02.2015 «Зростаючий» у доларах США у розмірі 42489,36 грн. за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Доводи позивача про те, що відповідачем -1 та відповідачем -2 здійснені всі передбачені законом дії з безперешкодного відшкодування позивачу коштів за іншим договором банківського вкладу (депозиту) від 24.02.2015 № 012-03726-240215, який є аналогічним тим договорам, які є предметом цього судового розгляду, що свідчить про надуманість підстав для визнання вищеозначених договорів банківського вкладу (депозиту) нікчемними оцінюються судом критично, з огляду на те, що: по - перше, зазначені обставини не стосуються розгляду даної справи та не відносяться до предмету доказування у даній справі, по - друге, правовідносини, що відбулися за договором банківського вкладу від 24.02.2015 № 012-03726-240215, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_5 не є аналогічними тим, які є предметом розгляду у даній справі, оскільки безготівковий переказ грошових коштів ОСОБА_5 у розмірі 2412,00 дол. США по депозитному вкладу за договором № 012-03726-240215 від 24.02.2015 був здійснений ОСОБА_9, яка здійснила єдиний безготівковий переказ коштів, а тому відсутній намір штучного збільшення гарантованої суми, яка підлягає відшкодуванню за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

За таких обставин, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Згідно статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова або службова особа).

Керуючись ст. ст. 94, 158 - 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_5 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» ОСОБА_6, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 24 травня 2016 року.

Суддя ОСОБА_1