Справа № 751/1917/16-а
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2016-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 751/1917/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Овсієнко Ю.К. Суддя-доповідач: Літвіна Н. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді Літвіної Н.М.

Суддів Коротких А.Ю.

Хрімлі О.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 квітня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області, третя особа на стороні відповідача - Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України про визнання незаконною постанови, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області про визнання незаконною постанови № 22065922 від 04 лютого 2016 року про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-а-1826/2009, виданого Новозаводським районним судом міста Чернігова 10 вересня 2010 року.

Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 квітня 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач - ОСОБА_3, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 22 вересня 2015 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області Данілевським О.М. винесено постанову про відновлення виконавчого провадження № 22065922 з примусового виконання виконавчого листа № 2-а-1826/2009, виданого Новозаводським районним судом міста Чернігова 10 вересня 2010 року, про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районні в місті Чернігові здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_3 як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліда 2 групи відповідно до ст. ст. 50, 54 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 22 травня 2008 року.

Відповідно до листів Управління Пенсійного фонду України в місті Чернігові № 22007/04 від 30 вересня 2015 року та № 26078/04 від 30 листопада 2015 року наданих на письмову вимогу державного виконавця вбачається, що зобов'язання управління здійснити ОСОБА_3 перерахунок та виплату пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліда 2 групи відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 22 травня 2008 року реально виконано. Доплата в сумі 117 992, 62 грн. (за період з 22 травня 2008 року по 30 листопада 2010 року) нарахована та виплачена в листопаді 2010 року. Оскільки в рішенні суду кінцевий термін не вказаний, управлінням проводилася виплата пенсії в подальшому в розмірах, встановлених цим рішенням суду (довідка за період з 01 грудня 2010 року та по 31 жовтня 2011 року). З 01 листопада 2011 року розмір пенсії був приведений у відповідність згідно з чинним законодавством.

04 лютого 2016 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області Данілевським О.М. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 22065922 з примусового виконання виконавчого листа № 2-а-1826/2009, виданого Новозаводським районним судом міста Чернігова 10 вересня 2010 року, про зобов'язання УПФУ в Новозаводському районні в місті Чернігові здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_3 як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліда 2 групи відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 22 травня 2008 року на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» - фактичне повне виконання згідно з виконавчим документом.

Перевіряючи відповідність спірної постанови державного виконавця вимогам чинного законодавства, колегія суддів зазначає наступне.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 2 цього Закону примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб (ст. 6 Закону).

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 11 Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Приписи приведених норм узгоджуються із положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підстави закінчення виконавчого провадження передбачені ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Матеріалами справи підтверджується факт повного виконання судового рішення, що стало підставою для винесення оскаржуваної постанови.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції стосовно того, що при винесенні постанови № 22065922 від 04 лютого 2016 року про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець діяв в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Доводи апелянта стосовно того, що оскаржувана постанова є незаконною з тих підстав, що аналогічну постанову від 29 листопада 2010 року про закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа по справі №2-а-1826/09 постановою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 06 липня 2015 року по справі №751/6525/15-а, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2015 року, було визнано незаконною та скасовано, колегією суддів не приймаються до уваги.

Під час розгляду справи, про яку зазначає позивач, досліджувались обставини щодо винесення постанови від 29 листопада 2010 року про закінчення виконавчого провадження згідно з п. 8 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки, як було встановлено судами, вказана стаття регулює підстави для зупинення, а не закінчення виконавчого провадження.

На момент винесення у 2010 році даної постанови відповідачем не було доведено виконання вимог ч. 3 ст. 75 та наявність підстав, визначених ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Разом з тим, постанова, оскарження якої становить предмет позову по справі, що розглядається, була винесена за наявності правових підстав, а саме - п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», що підтверджено документально.

Доводи апеляційної скарги висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Виходячи із вимог ст. 71 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем повною мірою виконано обов'язок доказування правомірності свого рішення та підтверджено його законність і обґрунтованість.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 квітня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Літвіна Н.М.

Судді Коротких А.Ю.

Хрімлі О.Г.

Головуючий суддя Літвіна Н. М.

Судді: Коротких А. Ю.

Хрімлі О.Г.