Справа № 820/1890/16
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2016-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

27 травня 2016 р. № 820/1890/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Зінченка А.В.,

суддів - Панченко О.В., Спірідонова М.О.

при секретарі судового засідання - Кікояна Г.О.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представників відповідача - Скригонюка І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Національної поліції України та Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про визнання рішення та дій протиправними, визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_3, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Національної поліції України, Департаменту внутрішньої безпеки національної поліції України, в якому з урахуванням уточнення позовних вимог, просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення Національної поліції України в частині включення його до списку поліцейських, які підлягають атестуванню; визнати незаконним та скасувати рішення (висновок) Центральної атестаційної комісії Національної поліції України від 21.01.2016 року та зазначене в розділі IV « Результати атестування (висновок атестаційної комісії) атестаційного листа», а саме: « 4- займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність» , яке прийняте стосовно ОСОБА_3; визнати протиправним та скасувати наказ Національної поліції України від 18.02.2016 року № 110 о/с в частині його звільнення; поновити на посаді заступника начальника Управління внутрішньої безпеки в Харківській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України з 24.02.2016 року; зобов'язати нарахувати та виплатити грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

Ухвалою суду від 27.05.2016 року позовна вимога ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення Національної поліції України в частині включення його до списку поліцейських залишена без розгляду.

У судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримав у повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити, пославшись на те, що висновок атестаційної комісії від 21.01.2016 року та відповідно його звільнення з посади у зв'язку із службовою невідповідністю є незаконними, а відтак цей висновок атестаційної комісії та наказ від 18.02.2016 року за №110 о/с підлягають скасуванню, оскільки згідно з висновком директора Департаменту внутрішньої безпеки НП України позивач відповідає займаній посаді. Також він пройшов тестування і отримав задовільні результати тестів. З цих підстав він відповідає всім критеріям оцінювання, зазначеним у пункті 16 розділу IV Інструкції, а отже відповідає займаній посаді, тому відсутні будь-які законні підстави для його звільнення зі служби в НП України.

В судовому засіданні та у письмових запереченнях проти позову представник відповідача - НП України - вважає, що позивача на законних підставах звільнено зі служби в поліції, оскільки згідно з висновком атестаційної комісії, яке прийнято більшістю голосів, присутніх на засіданні членів атестаційної комісії, позивач займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. Підставою для прийняття такого рішення атестаційною комісією стали: негативність до змін, низький професійний потенціал позивача, корупційні ризики, ризик неприйняття нових цінностей та стандартів поліції; не відвертий, уникає від відповіді на питання. Вважає, що атестування позивача проведено у межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений наказом МВС України №1465 від 17.11.2015 року .

Представник другого відповідача у судове засідання не прибув, про місце день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Розглянувши відомості про належне повідомлення відповідача, враховуючи положення ст.ст.35,128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_3 проходив службу в органах внутрішніх справ з серпня 1988 року. Відповідно до заяви від 07.11.2015 року на підставі наказу № 13 о/с від 07.11.2015 року він призначений на посаду заступника начальника Управління внутрішньої безпеки в Харківській області управління внутрішньої безпеки в Харківській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції із присвоєнням спеціального звання «полковник поліції» -ас.14-15.

18.01.2016 року позивач пройшов тестування у Центральній атестаційній комісії Національної поліції України за результатами якого набрав 54 бали зі 120. За результатами проведеного атестування прийнятий висновок про невідповідність займаній посаді та наказом від 18.02.2016 року № 110 о/с позивача звільнено зі служби в поліції за п.5 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (службова невідповідність).

Перевіряючи рішення відповідачів на відповідність положенням ч.3 ст.2 КАС України, суд зазначає наступне.

Судовим розглядом встановлено, що з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого та всебічного вивчення визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри при призначенні на вищу посаду, переміщенні на нижчу, звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, на підставі ст. 57 Закону України "Про Національну поліцію", Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 17 листопада 2015 року №1465 видано наказ Національної поліції України від 20.11.2015 року № 210 о/с "Про проведення атестування поліцейських апарату Національної поліції України, головних управлінь Національної поліції в Київській області та м. Києві.

На підставі вищезазначеного наказу проведено атестацію позивача - полковника поліції ОСОБА_3, що підтверджує відповідний атестаційний лист-а.с.16-17. Зі змісту атестаційного листа, за висновком прямого керівника позивача, полковник поліції ОСОБА_3, відповідає займаній посаді. Водночас, згідно з висновком атестаційної комісії від 21.01.2016 року, останній займаній посаді не відповідає та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Частина перша статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" та Інструкція про порядок проведення атестування поліцейських, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17 листопада 2015 року №1465 (далі по тексту - Інструкція), зокрема її пункт 3 розділу І визначає, що атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри. Атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що прийняття рішення про проведення атестації відносно конкретного поліцейського та, власне, проведення атестації може мати місце у виключних випадках, а саме: при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

При цьому, такі підстави для проведення атестації, як для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, є наслідком виявлення ознак невідповідності поліцейського займаній посаді, зокрема: в силу фізичного стану, хвороби, неналежної професійної підготовки, порушення порядку і правил несення служби; метою проведення атестації для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність є вирішення можливості в той чи інший спосіб залишення на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби у зв'язку зі службовою невідповідністю виходячи з професійних, моральних і особистих якостей.

Зазначене вище узгоджується із висновком Верховного Суду України, що викладений у постанові від 11 березня 2014 року у справі №21-13а14.

Відповідно до ст. 11, 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В судовому засіданні відповідачем, на якого покладено тягар доказування, не доведено, що позивач підлягав атестації та, відповідно, включенню до списку поліцейських, які підлягають атестації, оскільки не наведено підстав для проведення атестації позивача, що передбачені частиною другою статті 57 Закону України "Про Національну поліцію", та не надано відповідних доказів, які б підтверджували, що позивач мав бути призначений на вищу посаду без проведення конкурсу, або щодо нього виявлено ознаки службової невідповідності, наприклад за станом здоров'я чи у зв'язку із не виконанням службових обов'язків.

Також, колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 9 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію", працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Пункт 10 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" встановлює, що працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів. Указані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Наведені правові норми вказують, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою або проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Із долученого до матеріалів справи наказу Національної поліції України від 07.11.2015 року № 13 о/с "По особовому складу" Департаменту внутрішньої безпеки встановлено, що позивач, який мав спеціальне звання "підполковник міліції", призначений старшим оперуповноваженим в особливо важливих справах з присвоєнням спеціального звання "підполковник поліції" в порядку переатестування, як такий, що прибув з Міністерства внутрішніх справ.

Суд враховує, що у згаданому наказі міститься словосполучення "в порядку переатестування", однак, звертає увагу, що норми Закону України "Про Національну поліцію", у тому числі розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення", не передбачають процедури переатестації та не встановлюють додаткових підстав для атестації. Отже, посилання в наказі Національної поліції України від 07 листопада 2015 року № 13 о/с "По особовому складу" на не передбачену Законом процедуру переатестації не може створювати правових наслідків та не приймається судом до уваги.

Таким чином, позивач прийнятий на службу до поліції шляхом видання наказу про призначення за його згодою; при цьому такий наказ не містить умов про проведення конкурсу та тимчасовість призначення на посаду.

Крім того, відповідно до норм статті 58 Закону України "Про Національну поліцію", призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків.

Враховуючи викладене, на думку суду, рішення Національної поліції України в частині включення позивача до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, та дії щодо проведення його атестації є протиправними.

Разом з тим, враховуючи, що позивач добровільно погодився на проходження атестації, та пройшов процедуру атестації, підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання рішення Національної поліції України в частині включення позивача до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, що складений на виконання наказу начальника Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 26.02.2016 р. № 58 "Про організацію проведення тестування керівного складу" протиправним, немає.

Аналізуючи наявність підстав для прийняття Центральною атестаційною комісією Національної поліції України рішення від 21.02.2016 р. про невідповідність позивача займаній посаді та подальшому звільненню зі служби поліції через службову невідповідність, суд зазначає наступне.

У відповідності до положень пунктів 10-13 розділу IV Інструкції з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування. За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі - професійний тест) та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийняті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу. Атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування. За рішенням атестаційної комісії поліцейські, які проходять атестування, проходять співбесіду з відповідною атестаційною комісією.

Пунктами 15-16 розділу IV Інструкції передбачено, що атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. Атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: 1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій);

2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4) оцінки з професійної і фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6) наявність дисциплінарних стягнень; 7) результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

За правилами, встановленими пунктами 17-20 розділу IV Інструкції, атестаційна комісія проводить розгляд матеріалів за відсутності особи, щодо якої приймається рішення. Голосування проводиться за відсутності особи, щодо якої приймається рішення, і запрошених осіб.

Рішення атестаційної комісії приймаються більшістю голосів присутніх на засіданні членів атестаційної комісії. У разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос голови атестаційної комісії. Усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення.

Отже, враховуючи викладені вище норми, суд приходить зазначає, що висновок атестаційної комісії про відповідність чи не відповідність поліцейського займаній посаді приймається за результатами розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, у тому числі: результати тестування за професійним тестом та тестом на загальні здібності та навички; атестаційний лист; матеріали співбесіди; документи, що надійшли на запити атестаційної комісії, результати тестування на поліграфі та матеріали особової справи поліцейського, з яких можна встановити повноту виконання функціональних обов'язків, показники службової діяльності, наявність заохочень та дисциплінарних стягнень.

Суд зауважує, що визначення терміну "службова невідповідність" Закон України "Про Національну поліцію" не містить. Разом з тим, виходячи із вимог та обмежень, що ставляться до поліцейського та загального розуміння понять, практики Верховного суду України (справа 21-13а14), можна дійти висновку, що особами, що не відповідають займаним посадам, є не тільки працівники в силу фізичного стану, хвороби, неналежної професійної підготовки, але й особи, які порушують установлені чинним законодавством порядок і правила несення служби. До таких осіб можна віднести й осіб, які зловживали своїми правами, порушували встановлені чинним законодавством обов'язки по виконанню служби. Отже, у конкретних справах мають значення фактичні обставини, що мали місце і передували звільненню особи.

Колегією суддів встановлено, що відповідно до змісту атестаційного листа, позивач охарактеризований безпосереднім керівником виключно з позитивного боку, зокрема як дисциплінований та професійно підготовлений працівник, який постійно працює над підвищенням свого професійного рівня, за період служби мав 5 дисциплінарних стягнень та 14 заохочень; на момент атестації діючих стягнень не мав.

З дослідженого в судовому засіданні протоколу Центральної атестаційної комісії Апарату НП України ОП №15.00002115.0004046 від 21.01.2016 року вбачається, що комісією одноголосно (за - 5, проти - 0, утримались - 0 ) прийнято рішення, що позивач займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність (а.с.132). Як встановлено в судовому засіданні, Центральною атестаційною комісією №1 Апарату НП України при прийнятті рішення стосовно позивача досліджувались декларація про доходи, послужний список, інформаційна довідка, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини 5 Закону України «Про очищення влади», та інформація з відкритих джерел.

З досліджених в судовому засіданні вищевказаних документів (а.с.105-109) не вбачається, що позивач характеризується негативно чи має низькі показники службової діяльності. Згідно із довідкою про результати перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади», до позивача заборони, передбачені ст.ст.2-3 Закону України «Про очищення влади», не застосовуються; за результатами складання підсумкових заліків зі службової підготовки за 2014-2015 роки позивач отримав оцінки «добре» та «відмінно» (а. с. 106).

Крім того, у вказаному протоколі атестаційної комісії також не відображено, з яких мотивів виходила атестаційна комісія, приймаючи рішення про невідповідність позивача займаній посаді, та вважаючи за необхідне прийняти рішення про необхідність його звільнення зі служби в поліції, а не про необхідність його переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність. У вищевказаному протоколі також відсутній перелік питань, які були поставлені під час проведення співбесіди атестаційною комісією позивачу та на які позивач не надав чи уникав відповіді, як то зазначено в заперечення Національної поліції.

За таких обставин суд дійшов висновку, що рішення Центральної атестаційної комісії від 21.01.2016 року, про те, що ОСОБА_3, займаній посаді не відповідає та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність не ґрунтується на вимогах Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої Наказом міністра внутрішніх справ України №1465 від 17.11.2015 року, прийняте атестаційною комісією без урахування усіх обставин, що мали значення для його прийняття, а відтак підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Відповідно до пункту 24 Інструкції за результатами атестування висновки, зазначені в протоколі атестаційної комісії, заносяться до атестаційного листа, який підписується головою та секретарем комісії та в місячний строк направляється до керівника, якому надано право на призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції.

Згідно з пунктом 28 Інструкції керівники органів поліції, яким надано право призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції, зобов'язані через 15 календарних днів з дня підписання атестаційного листа з висновками, визначеними підпунктом 3 або 4 пункту 15 цього розділу, забезпечити його виконання шляхом видання відповідного наказу.

Оскільки, судом визнано протиправним та скасовано рішення Центральної атестаційної комісії від 21.01.2016 року, про те, що позивач займаній посаді не відповідає та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, яке слугувало єдиною підставою для винесення наказу Голови НП України №110 о/с від 18.02.2016 року про звільнення позивача зі служби в поліції, тому зазначений наказ є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Суд також звертає увагу на те, що спірний наказ відносно позивача видано на підставі у період його перебування на лікарняному - а.с.24-25, тоді як відповідно до положень ч.3 ст. 40 КЗпП України звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності не допускається

Суд зауважує, що відповідно до ч.1 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 року № 887 «Про утворення територіального органу Національної поліції» створено Департамент внутрішньої безпеки як міжрегіональний територіальний орган Національної поліції - юридичну особу публічного права. Наказом Голови НП України від 09.11.2015 року №83 затверджено Положення про ДВБ НП України.

Згідно з пунктами 4 та 5 розділу V вищевказаного Положення ДВБ НПУ є юридичною особою, що фінансується за рахунок коштів Державного бюджету, має самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби та банківських установах та печатку із зображенням Державного герба України та ідентифікаційним кодом ЄДРПОУ.

Враховуючи викладене вище суд приходить до висновку, що позовна вимога про поновлення ОСОБА_3 з 24.02.2016 року на службі в поліції на посаді заступника начальника Управління внутрішньої безпеки в Харківській області Депаратменту внутрішньої безпеки Національної поліції України є такою, що підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про стягнення з Депаратменту внутрішньої безпеки Національної поліції України на користь позивача грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу, то суд вважає її такою що підлягає задоволенню, оскільки, згідно з частиною 2 статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини першої статті 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та про поновлення на посаді у відносинах публічної служби. Отже, постанову суду в частині поновлення позивача на посаді та стягнення з відповідача на користь позивача грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць слід звернути до негайного виконання.

Відповідно до ст. 11, 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При зазначених обставинах, суд вважає вимоги позивача частково правомірними та такими, що, що підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 11, 69-71, 160-163, 167, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Національної поліції України та Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про визнання рішення та дій протиправними, визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення (висновок) Центральної атестаційної комісії національної поліції України від 21.01.2016 р. та зазначене в розділі ІV "Результати атестування (висновок атестаційної комісії) атестаційного листа", а саме: "4-займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службові невідповідність", яке прийняте стосовно ОСОБА_3.

Визнати протиправним та скасувати наказ Національної поліції України від 18 лютого 2016 року №110-о/с в частині звільнення полковника поліції ОСОБА_3 зі служби в поліції.

Поновити полковника поліції ОСОБА_3 на посаді заступника начальника управління внутрішньої безпеки в Харківській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України з 24 лютого 2016 року.

Зобов'язати Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України нарахувати та виплатити ОСОБА_3 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

Постанова суду в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді заступника начальника управління внутрішньої безпеки в Харківській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України виконується негайно.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги.

Постанова в повному обсязі виготовлена 30 травня 2016 року.

Головуючий суддя А.В. Зінченко

Судді О.В. Панченко

М.О. Спірідонов