Справа № 233/1430/15-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2016-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Малінов О.С.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2016 року справа №233/1430/15-а

84301, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Геращенка І.В., Арабей Т.Г., Міронової Г.М.

секретар Челахова О.О.

за участю позивача не зявився

представника позивача не зявився

представника відповідача ОСОБА_2, довіреність № 2361/10 від 11.05.2016 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Костянтинівської обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 25 серпня 2015 року у справі № 233/1430/15-а за позовом ОСОБА_3 до Костянтинівської обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 19 березня 2015 року,-

ВСТАНОВИВ:

30 березня 2015 року ОСОБА_3 звернулась до Костянтинівського міськрайонного суду з адміністративним позовом до Костянтинівської обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 19 березня 2015 року. (а.с.1-3)

Постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 25 серпня 2015 року у справі № 233/1430/15-а позовні вимоги задоволено у повному обсязі, постанову серії АА № 187168 від 19.03.2015 року, винесену першим заступником начальника Костянтинівської обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області ОСОБА_4 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за частиною 5 статті 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення - скасовано, провадження у справі закрито. (а.с. 48-49)

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, Костянтинівська обєднана Державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Донецькій області звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що вона прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вважає, що платники єдиного внеску, які перебувають на обліку в фіскальних органах, розташованих на території АТО та продовжують здійснювати господарську діяльність, сплачувати заробітну плату повинні виконувати всі встановлені Законом «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» функції. Зазначає, що Закон України № 1669 не скасовує обовязків, визначених частиною 2 статті 6 Закону № 2464, а дає можливість платникам єдиного внеску на період проведення АТО не виконувати їх у встановлені строки (своєчасно) та повному обсязі. Умовою такого звільнення (відстрочення) є заява у довільній формі, яка подається до контролюючого органу за основним місцем обліку або за місцем тимчасового проживання, не пізніше 30 календарних днів, наступних за днем закінчення АТО та сертифікат Торгово-промислової палати України. (а.с.52-53)

Позивач та його представник в судове засідання не зявились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, на адресу суду представником позивача надіслані заперечення, в яких він заперечує проти задоволення апеляційної скарги.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати постанову суду першої інстанції та відмовити у задоволені позову у повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги та наданих заперечень, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що головним державним ревізором інспектором відділу адміністрування ЄСВ Управління доходів і зборів 18 березня 2015 року складено протокол АА № 576083 відносно ОСОБА_3, яка працює головним бухгалтером ТОВ «Торговий дім «Лідер» за вчинення нею адміністративного правопорушення, а саме, несплату єдиного соціального внеску за грудень 2014 року на суму 22703,26 грн., станом на 20.01.2015 р. недоїмка 36280,53 грн. по граничному строку сплати 20 січня 2015 року, за порушення пункту 8 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», за частиною 5 статті 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. (а.с.4,5,44)

Першим заступником начальника Костянтинівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області ОСОБА_4 19 березня 2015 року винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АА №187168 та притягнуто ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 2550 гривень за порушення передбачене частиною 5 статті 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. (а.с.7).

Суть спірних правовідносин полягає у визначенні правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 2550 грн., що регулюється нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення та Податкового кодексу України, а також у дотриманні контролюючим органом всіх процесуальних норм при прийнятті рішення субєкта владних повноважень.

За приписами підпункту 20.1.41 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право складати стосовно платників податків фізичних осіб та посадових осіб платників податків юридичних осіб протоколи про адміністративні правопорушення у порядку, встановленому законом.

Відповідно до пунктів 11, 12 частини 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове соціальне страхування, у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Відповідно до частин 3, 4, 5 статті 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, несплата або несвоєчасна сплата єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у тому числі авансових платежів, у сумі, що не перевищує трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб від двадцяти п'яти до п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Несплата або несвоєчасна сплата єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у тому числі авансових платежів, у сумі більше трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Дії, передбачені частиною третьою або четвертою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, протокол та постанова по справі про адміністративне правопорушення були складені за відсутністю ОСОБА_3, жодних пояснень по суті правопорушення, встановленого податковим органом, позивач не надавала. Копію постанови про накладення адміністративного стягнення отримано позивачем 19 березня 2015 року.

Щодо пояснень відповідача з приводу повідомлення позивача про час і місце розгляду постанови про притягнення до адміністративної відповідальності телефонограмою, куди позивач не зявилась, про що складено акт, то колегія суддів не вважає це належним повідомленням позивача, оскільки остання не підтверджує зазначені обставини, що не спростовується матеріалами справи.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, суб'єкт владних повноважень, приймаючи рішення, що матиме вплив на права, свободи чи інтереси особи, особливо, якщо це рішення може мати несприятливі наслідки для особи не повинен порушувати право особи, щодо якої прийнято рішення на участь у процесі його прийняття. Особа, щодо якої приймають рішення, має право бути вислуханою суб'єктом владних повноважень: вона може наводити обставини та докази на їх підтвердження, правові аргументи тощо.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг сума грошового зобовязання (з урахування штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання.

Статтею 234-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що органи доходів і зборів розглядають справи про адміністративні правопорушення щодо порушення законодавства про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (стаття 165-1). Від імені органів доходів і зборів розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники органів доходів і зборів та їх заступники.

Згідно з статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанову у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається зі змісту постанови про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності останню притягнуто до адміністративної відповідальності саме за допущення податкового боргу за платежем єдиний внесок з юридичних осіб. Проте, така сума боргу мала виникнути лише за умови порушення зобовязання щодо сплати цього платежу.

Щодо наявності в діях (бездіяльності) ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною 5 статті 165-1, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 5 статті 165-1 Кодексу України про адміністративні право рушення визначено, що несплата або несвоєчасна сплата єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, вчинено особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі порушення, тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності від 150 до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Диспозиція наведеної норми передбачає декілька умов для її застосування - це порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску та водночас, вчинення дій (бездіяльності) особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне із правопорушень, зазначених у частині першій статті 165- 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Для визначення повторності, перебіг календарного року розпочинається з моменту притягнення особи до адміністративної відповідальності за одне із правопорушень, зазначених у частині 1 статті 165-1 Кодексу України про адміністративні правопоуршення.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що в діях (бездіяльності) ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною 5 статті 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з оскільки як вбачається зі змісту постанови першого заступника начальника Костянтинівської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області від 18 березня 2015 року серія АА 576083, ОСОБА_3, головного бухгалтера ТОВ «Торговий дім «Лідер» піддано адміністративному стягненню за правопорушення передбачене частиною 5 статті 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 16 березня 2015 року у справі № 233/1741/15-а скасовано постанову серії АА № 076687 від 5 лютого 2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності головного бухгалтера ТОВ ТД «Лідер» ОСОБА_3, передбаченої частиною 4 статті 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та закрито провадження по справі. Постанова сторонами не оскаржена та набрала законної сили. (а.с. 100)

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі чи не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Таким чином, матеріалами справи повністю спростовується в діях ОСОБА_3 склад адміністративного правопорушення яке передбачене частиною 5 статті 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: несплата єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування особою, яка протягом року піддана адміністративному стягненню за таке ж порушення.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивач просила скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії АА № 187168 від 19 березня 2015 року, а справу про адміністративне порушення відносно неї закрити у звязку з відсутністю у її діях складу такого правопорушення.

Відповідно до вимог статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з доводами суду першої інстанції щодо закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, але зазначає, що судом першої інстанції не зазначені підстави його закриття, які передбачені статтею 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З огляду на що колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що підставою для закриття провадження у зазначеній справі є відсутність складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Костянтинівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 25 серпня 2015 року у справі № 233/1430/15-а залишити без задоволення.

Постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 25 серпня 2015 року у справі № 233/1430/15-а за позовом ОСОБА_3 до Костянтинівської обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 19 березня 2015 року залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали складені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 25 травня 2016 року. Повний текст ухвали складений та підписаний у нарадчій кімнаті 30 травня 2016 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя І.В. Геращенко

Судді Т.Г. Арабей

ОСОБА_5