Справа № 826/6415/15
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2016-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/6415/15 Головуючий у 1-й інстанції: Кротюк О.В. Суддя-доповідач: Оксененко О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

24 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Губської Л.В., Федотова І.В.,

при секретарі - Пономаренко О.В.,

за участю позивача - ОСОБА_2, представника відповідачів - Луцька Р.М., представника третьої особи - Усачової А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_5 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Міністра юстиції України Петренка Павла Дмитровича, Міністерства юстиції України, третя особа - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Міністра юстиції України Петренка Павла Дмитровича, Міністерства юстиції України, третя особа - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправними дій Міністерства юстиції України по реєстрації постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики № 749 від 23.05.2014; визнання протиправними дій Міністра юстиції України Петренка Павла Дмитровича по реєстрації постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики №749 від 23.05.2014; скасування державної реєстрації від 29.05.2014 № 566/25343 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики №749 від 23.05.2014.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій Міністерства юстиції України по реєстрації постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики №749 від 23.05.2014, ОСОБА_2 та особа, яка приєдналася до апеляційної скарги - ОСОБА_5, подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати постанову суду першої інстанції в зв'язку з порушенням судом норм матеріального та процесуального права та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в цій частині.

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивача, представника відповідача та третьої особи, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачаться з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 29 квітня 2014 року за №566/25343 Міністерством юстиції України зареєстровано постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики №749 від 23.05.2014.

Вважаючи, що реєстрація вказаної постанови здійснено з порушенням норм чинного законодавства, а дії по її реєстрації є протиправним, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1992 року № 731, державна реєстрація нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, які виступають суб'єктами нормотворення здійснюється відповідно до Указу Президента України від 03 жовтня 1992 року «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади» та цього Положення.

Пунктом 2 Указу Президента України від 03 жовтня 1992 року № 493/92 «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади» встановлено, що державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, органів господарського управління та контролю здійснює Міністерство юстиції України.

Державна реєстрація нормативно-правового акта полягає у проведенні правової експертизи на відповідність його Конституції та законодавству України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколам до неї, міжнародним договорам України, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та acquis communautaire, антикорупційної експертизи, а також з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, прийнятті рішення про державну реєстрацію цього акта, присвоєнні йому реєстраційного номера та занесенні до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів.

Відповідно до п. 6 цього ж Положення, державну реєстрацію, зокрема, нормативно-правових актів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади здійснює Мін'юст.

Таким чином, функції щодо державної реєстрації нормативно-правового акта покладено на Міністерство юстиції України.

Так, на виконання вимог Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від12.04.2005 № 34/5 та з метою проведення державної реєстрації постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 23.05.2014 №749, Комісією був направлений відповідник комплект документів до Міністерства юстиції України.

Після проведення правової експертизи щодо відповідності Конституції та законам України, вимогам нормопроектувальної техніки та експертизи щодо відповідності acquis communautaire, 29 травня 2014 року постанову НКРЕ від 23.05.2014 №749 було зареєстровано Міністерством юстиції України було проведено за № 566/25343.

Крім того, листом Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини від 23.05.2014 № 12.0.1-48/4820 установлено, що постанова НКРЕ від 23.05.2014 № 749 відповідає положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практиці Європейського суду з прав людини.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що оскаржувана постанова, відповідає чинному законодавству та не порушує і не обмежує встановлені законом права і законні інтереси позивача.

При цьому, в своїй апеляційній скарзі позивач посилається на те, що згідно з діючою до 08.07.2008 редакцією ч.1 ст. 11 Закону України «Про природні монополії» національні комісії природних монополій є центральними органами виконавчої влади із спеціальним статусом, які утворюються та ліквідуються Президентом України.

Проте, з 08 липня 2008 року національні комісії природних монополій перестали бути центральними органами виконавчої влади зі спеціальним статусом та втратили законодавче право приймати акти, які мають ознаки нормативно-правових, та як наслідок, НКРЕКП не мала підстав для встановлення тарифів на ЖКП, відтак, прийнята ним постанова - прийнята із перевищенням повноважень.

Однак, колегія суддів зазначає, що вказане питання не відноситься до справи, що розглядається, оскільки стосується повноважень Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг щодо прийняття нормативно-правових актів, в той час як предметом спору по даній справі є реєстрація Міністерством юстиції України вже прийнятого нормативно-правового акту.

При цьому, надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що апелянтом було змінено підстави адміністративного позову, зокрема, визначено нові підстави заявленого позову, а саме зазначено, що Міністерство юстиції України не мало повноважень на реєстрацію спірного нормативно-правового акту, оскільки Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг не є ні міністерством, ні центральним органом виконавчої влади.

Так, відповідно до статті 137 КАС України позивач може протягом всього часу судового розгляду збільшити або зменшити розмір позовних вимог, подавши письмову заяву, яка приєднується до справи. До початку судового розгляду справи по суті позивач може змінити підставу або предмет адміністративного позову, подавши письмову заяву, яка приєднується до справи. Заява про зміну позовних вимог повинна відповідати вимогам, які встановлені цим Кодексом для позовних заяв. У разі невідповідності такої заяви вимогам статті 106 цього Кодексу суд своєю ухвалою повертає її позивачу. Ухвала суду, прийнята за результатами розгляду питання про прийняття заяви про зміну позовних вимог, окремо не оскаржується.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що позивач мав право на зміну підстави адміністративного позову лише до початку судового розгляду справи та винесення рішення по суті спору. Під час перегляду справи судом апеляційної інстанції така можливість відсутня, а тому, колегія суддів зазначені вище доводи апеляційної скарги до уваги не приймає.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої та не дають підстави вважати, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального та права, які регулюють спірні правовідносини, та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно, оцінивши фактичні обставини справи, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позову.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_5 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Ухвалу в повному тексті виготовлено 30 травня 2016 року.

Головуючий суддя Оксененко О.М.

Судді: Губська Л.В.

Федотов І.В.