Справа № 489/7862/15-а
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2016-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2016 р.м.ОдесаСправа № 489/7862/15-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Губницький Д.Г.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Шевчук О.А. та Федусика А.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01.04.2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва про визнання протиправною бездіяльність щодо не поновлення виплати пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 та зобов'язання перерахувати та поновити виплату пенсії з 07.10.2009р.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що управлінням Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва протиправно не було поновлено виплату пенсії, оскільки позивач вважає, що ним не було порушено порядок №22-1 про подання та оформлення документів для перерахунку та поновлення виплати пенсії.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01.04.2016 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначає про невідповідність висновків суду обставинам справи. При цьому апелянт вважає, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. У звязку з чим в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції і винесення нової постанови із задоволенням позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що 01.12.2015 р. ОСОБА_2, який представляє інтереси ОСОБА_1 було направлено на адресу управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва заяву про поновлення пенсії ОСОБА_1, крім того представником було допущено помилку, а саме зазначено імя по-батькові заявника - Ізмаїлович.

До заяви були доданні наступні документи: копія заяви з банку, копія картки платника податків, копія довіреності, копія пенсійного посвідчення, копії паспорту заявника та його представника (а.с.4).

Листом від 14.12.2015р. №295-А-01 управління Пенсійного Фонду України в Центральному районі повідомило про відмову в розгляді заяви про поновлення раніше призначеної пенсії, оскільки порушено процедуру визначену Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Судова колегія не приймає доводи апелянта та погоджується з доводами суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Право на соціальний захист громадян України закріплено статтею 46 Конституції України та конкретизоване у Законі України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Так, статтею 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальній захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених Законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створення мережі державних, комунальних, приватних закладів за догляду за непрацездатними.

Згідно з ст.24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та с рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Виходячи з цього, апелянти, проживаючи в державі Ізраїль, як громадянин України, мають такі ж самі конституційні права, як і інші громадяни України, так як Конституція Україні та пенсійне законодавство України не допускає обмеження права на соціальний захист, зокрема, права на отримання пенсії, за ознакою місця проживання громадянина України.

Згідно з п. 1. 1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" заява про призначення пенсії непрацюючим особам, подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті а також у містах та районі за місцем проживання (реєстрації).

Згідно з частиною 1 статті 44 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до п.1.5 Розділу І Порядку заява про поновлення виплати пенсії подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку я одержувача пенсії.

Згідно з п. 1.7 цього Порядку якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Зазначені норми не містить обмежень на подачу заяви про поновлення раніше призначеної пенсії представником пенсіонера, однак заява та документи подаються безпосередньо особою до управління, а не направляються поштою.

Тобто, Порядком виключено можливість направлення заяви про поновлення виплати раніше призначеної пенсії поштою.

Матеріалами справи встановлено, що для поновлення пенсії представником апелянта засобами поштового зв'язку було направлено заяву ОСОБА_1 до Пенсійного фонду, до заяви було додано наступні документи: копія заяви з банку, копія картки платника податків, копії довіреності, пенсійного посвідчення, паспорту заявника та представника.

Колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки предстанивком ОСОБА_1 було порушено процедуру звернення до пенсійного орган, а саме заява про поновлення раніше призначеної пенсії повинна бути подана особисто заявником або його представником до пенсійного фонду, а не направлена поштою.

Обов'язковості особистого подання заяви про поновлення пенсії має за мету лише встановлення дійсності волевиявлення пенсіонера (представника) та перевірку його особи, чого пенсійний орган не в змозі зробити при пересиланні відповідної заяви поштою.

З зазначеного вбачається, що представником апелянта ОСОБА_2 не було дотримано вимог вищезазначеного Порядку при звернення до пенсійного органу, які є обовязковими.

Крім того, з урахуванням вищезазначеного, колегія суддів зазначає, що управлінням Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва не було прийняті рішення про відмову в задоволенні заяви про поновлення раніше призначеної пенсії ОСОБА_1, лист управління від 14.12.2015 року №295-А-01 не встановлює будь-яких зобов'язань та не змінює права апелянта на пенсійне забезпечення, вказаний лист не є нормативно-правовим актом або правовим актом індивідуальної дії, а є відповіддю на звернення представника позивача, з чітким роз'ясненням які дії необхідно вчинити та які документи необхідно надати, а тому доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі щодо необґрунтованості рішення суду першої інстанції, яким було відмовлено у задоволенні позову саме у зв?язку з недотриманням процедури подання заяви, на думку судової колегії є безпідставними.

З огляду на зазначене судова колегія вважає, що постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обгрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству.

Доводи апелянта викладенні у апеляційній скарзі за змістом ідентичні наданим в адміністративному позові, зазначених висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального права.

За таких обставин, підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Оскільки судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. ст. 195,197,198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01.04.2016 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку, встановленому частиною 5 статті 254 КАС України, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя Л.Є.Зуєва

суддя О.А.Шевчук

суддя А.Г.Федусик