Справа № 808/1264/16
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2016-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2016 року 11:35Справа № 808/1264/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стрельнікової Н.В.,

за участю секретаря Батигіна О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Кліон

до: Запорізької митниці Державної фіскальної служби

про: визнання протиправними та скасування картки відмови та рішення про коригування митної вартості,

ВСТАНОВИВ:

19 квітня 2016 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю КЛІОН ( далі позивач) до Запорізької митниці Державної фіскальної служби (далі відповідач), в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №112050000/2015/000335/2 від 21.10.2015 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 112050000/2015/00653 від 21.10.2015.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ним надано всі необхідні документи на підтвердження митної вартості імпортованого товару, які відповідають характеру угоди, а посилання митного органу на виявлення при перевірці розбіжностей є безпідставними.

Представник позивача, в судових засіданнях, підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі, надала суду пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві.

Представник відповідача проти заявлених вимог заперечувала, посилалась на те, що позивачем не було надано усіх витребуваних документів, що зумовило відсутність підстав для оформлення товару за першим методом.

З підстав викладених в письмових запереченнях просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити виходячи з наступних обставин.

З матеріалів справи судом встановлено, що між позивачем та компанією Authentic Canadian Seefoods Inc., укладено контракт №246F/2015А від 11.08.2015 (далі-контракт) на поставку свіжозамороженої або охолодженої риби різних видів та морепродуктів (за асортиментом, кількістю, вартістю та на умовах визначених сторонами і зазначених в інвойсах на кожну партію товару). Згідно вказаного контракту позивачем на митну територію України ввезений вантаж морожена мойва ціла (далі - товар).

Відповідно до інвойсу №1203 від 24.08.2015 товар постачався за ціною 1,00 доларів США за кг, на умовах CIF Одеса, Україна.

Для здійснення митного оформлення товару 19.10.2015 позивачем засобами електронного звязку до митного посту Запоріжжя центральний Запорізької митниці ДФС подано митну декларацію по формі МД-2 №112050000/2015/018425, відповідно до якої заявлена митна вартість товарів у розмірі 517534,09 гривень (тобто 21,30 грн. або 1,00 доларів США за 1 кг), тобто за ціною договору (перший метод визначення митної вартості).

Разом з вантажно-митною декларацією позивачем для оформлення товару надано пакет документів, а саме:

- контракт №246F/2015А від 11.08.2015;

- інвойс №1203 від 24.08.2015;

- калькуляція постачальника від 24.08.2015;

- прайс лист від 09.08.2015;

- платіжне доручення №1328 від 31.08.2015 та №1973 від 01.10.2015;

- коносамент №954367560 від 05.10.2015;

- сертифікат страхування №4047770;

- дублікат ветеринарного свідоцтва від 13.10.2015 серії ЄРД-00 №090936;

- ветеринарний сертифікат від 16.09.2015;

- сертифікат походження №б/н від 15.09.2015;

- сертифікат якості №1-15 від 16.09.2015;

- експортна декларація №6 від 21.08.2015 з перекладом.

Згідно ч.3 ст.53 Митного кодексу України митний орган дійшов висновку, що документи, які надані до митного оформлення товару, містять розбіжності, а саме:

- наданий до митного оформлення страховий сертифікат №4047770 від 22.08.2015 містить інформацію про страхову суму, але не містить відомостей про вартість страхування, що суперечить вимогам п.8 ч. 2 ст. 53 Митного кодексу Українищодо надання документів, що підтверджують митну вартість товару. Тобто надані документи не дають можливість перевірити та оцінити фактурну (дійсну) вартість товару та таким чином установити фактичний розмір витрат на страхування з урахуванням яких було сформовано митну вартість товару;

- наявні розбіжності в складових вартості, що зазначені в пункті 5.1 контракту від 11.08.2015 №246F/2015А вартість товару включає вартість упаковки, маркування, доставку відповідно до умов Інкотермс, оформлення товаросупровідних документів, податки і збори у країні продавця, а згідно калькуляції б/н від 24.08.2015 вартість товару включає вартість сировини, заморожування, пакування, маркування, витрати на транспортування та інші витрати, маржу компанії та страхування;

- згідно загальноприйнятої світової практики прейскурант (прайс-лист) який був наданий до митного оформлення має містити відомості щодо умов продажу товару, зокрема, характер тари та упаковки, відомості про країну виробництва/походження, виробника товару. Наданий до митного оформлення прайс-лист від 09.08.2015 не містить інформації про виробника товару, відомості про країну виробництва/походження, відсутня інформація щодо особливостей стану товару (наявність/відсутність харчових домішок та приправ);

- копія експортної декларації країни відправника від 21.08.2015 №6 подана без перекладу на українську мову або офіційну мову митних союзів членом яких є Україна, тому не можливо достовірно впевнитися в інформації, яку вона містить (ст. 254 МКУ);

- у платіжному дорученні №1328 від 31.08.2015 у гр. 70 «призначення платежу» наявне посилання на INVOISE 1140 від 11.08.2015, при цьому до митного оформлення подано інвойс №1203 від 24.08.2015. Крім цього, інвойсом №1203 від 24.08.2015 передбачено передплату за товар двома частками: 7168 USD та 41432 USD. У платіжному дорученні №1328 від 31.08.2015 зазначено суму 18225 USD, яка не відповідає умовам оплати зазначеним у інвойсі №1203 від 24.08.2015.

У зв'язку із виявленням розбіжностей у поданих до митного оформлення документах, митницею 19.10.2015 направлено декларанту відповідне електронне повідомлення, із зазначенням про необхідність надання наступних додаткових документів: договір (угоду, контракт) із третіми особами, повязаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; інші документи для підтвердження митної вартості за бажанням декларанта.

21 жовтня 2015 року на виконання вимог митного органу позивачем додатково надано: висновок Запорізької торговопромислової палати №ОИ-494 від 25.09.2015; лист постачальника від 20.10.2015 з даними бухгалтерського обліку, про відсутність каталогів та з поясненнями інших розбіжностей; лист позивача №06-1433 від 16.10.2015 про договори з третіми особами;

Після розгляду наданих позивачем митному органу вантажно-митних декларацій та додаткових документів відповідачем 21.10.2015 прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №112050000/2015/000335/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №112050000/2015/00653.

Позивач, не погодившись з карткою відмови в прийнятті митної декларації та рішеннями про коригування митної вартості товару, звернувся з позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно ч.1 ст.246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів. Відповідно ч.1 ст.248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно ч.1 ст.257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Відповідно до ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Згідно ч.1 ст.51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно ч.1 ст.52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Згідно ч.2 ст.52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобовязані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;

2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на обєктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, повязані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно ч.1 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах пятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є обєктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно ч.3 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобовязані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, повязаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, повязаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що до виключної компетенції митних органів відноситься вирішення питання перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, а також самостійного її визначення у встановлених Законом випадках. Даний висновок базується на положеннях основного принципу, закріпленого у ст. VII Генеральної асамблеї з тарифів і торгівлі Оцінка товарів для митних цілей, згідно з яким оцінка імпортованого товару для митних цілей має базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на якій розраховується мито або аналогічного товару.

Суд зазначає, що відповідно до приписів ст.53 Митного кодексу України митниця має право запитувати додаткові документи в разі виявлення під час митного оформлення розбіжностей в документах, перелік яких визначений ч.2 даної статті. Проте, наявність розбіжностей є субєктивною думкою працівників митного органу та може бути спростована в ході судового розгляду.

При розгляді справи судом встановлено, що позивачем на виконання запитів, отриманих від митного органу, надавались додаткові документи, а саме: висновок Запорізької торговопромислової палати №ОИ-494 від 25.09.2015; лист постачальника від 20.10.2015 з даними бухгалтерського обліку, про відсутність каталогів та з поясненнями інших розбіжностей; лист позивача №06-1433 від 16.10.2015 про договори з третіми особами.

Проте, митний орган дійшов висновку, що надані на запит позивачем додаткові документи не усувають виявлених під час перевірки недоліків та не підтверджують заявлену митну вартість товару.

Згідно вимог ч.4 ст.57 МКУ проведено процедуру консультацій між митницею та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. За результатами проведеної консультації прийнято рішення про визначення митної вартості товару, що імпортується, із застосуванням резервного методу визначення митної вартості. Товар по вищевказаній вантажно-митній декларації був випущений у вільний обіг у відповідності до Х розділу Митного кодексу України.

Визначення митної вартості товару було здійснено позивачем за основним (першим) методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Заявлена позивачем митна вартість товару, згідно ч.10 ст.58 Митного кодексу України, включає вартість товару згідно розрахунків 517534,09 грн. (24300,00 доларів США х 21,297699 курс), інших витрат, які підлягають включенню в митну вартість товару, у позивача не було.

З матеріалів справи судом встановлено, що серед виявлених розбіжностей митним органом було встановлено, що наданий до митного оформлення страховий сертифікат №4047770 від 22.08.2015 містить інформацію про страхову суму, але не містить відомостей про вартість страхування, тобто, на думку митного органу, надані документи не дають можливість перевірити та оцінити фактурну (дійсну) вартість товару та таким чином установити фактичний розмір витрат на страхування з урахуванням яких було сформовано митну вартість товару.

На виконання вимог митного органу позивачем було додатково подано лист постачальника від 20.10.2015, яким розяснено, що бланк полісу не містить графу для зазначення вартості страхування. Додатково зазначено, що вартість страхування за інвойсом №1203 від 24.08.2015 складає 72,90 дол. США та відображена в калькуляції б/н від 24.08.2015.

Стосовно встановлених розбіжностей в складових вартості, що зазначені в пункті 5.1 контракту від 11.08.2015 №246F/2015А та в калькуляції б/н від 24.08.2015, а саме, згідно пункту 5.1 контракту від 11.08.2015 №246F/2015А вартість товару включає вартість упаковки, маркування, доставку відповідно до умов Інкотермс, оформлення товаросупровідних документів, податки і збори у країні продавця, а згідно калькуляції б/н від 24.08.2015 вартість товару включає вартість сировини, заморожування, пакування, маркування, витрати на транспортування та інші витрати, маржу компанії та страхування, суд зазначає, що, позивачем додатково було надано лист компанії Canadianseafoods від 20.10.2015, в якому зазначено, що в калькуляції б/н від 24.08.2015 детально зазначені всі складові вартості товару, в т.ч. заморожування та маржа компанії. Такі складові вартості як оформлення супровідних документів та податки та збори, зазначені в п.5.1 контракту №251F/2015І від 20.08.2015, входять до складу інших витрат та зазначені в п.3 калькуляції б/н від 25.08.2015.

Також, судом встановлено, що серед виявлених розбіжностей митним органом було встановлено, що наданий до митного оформлення прайс-лист від 09.08.2015 не містить інформації про виробника товару, відомості про країну виробництва/походження, відсутня інформація щодо особливостей стану товару (наявність/відсутність харчових домішок та приправ).

Проте, згідно листа компанії Canadianseafoods від 20.10.2015, на поставку товару було оформлено прайс - лист б/н від 09.08.2015, який складено відповідно до затвердженої компанією формі та містить усі характеристики, що необхідні для отримання інформації про умови продажу. Цим же листом додатково повідомлено найменування виробника товару та країну походження, повідомлено, що харчові домішки та приправи відсутні.

Стосовно поданої позивачем експортної декларації країни відправника від 21.08.2015 №6 без перекладу на українську мову або офіційну мову митних союзів членом, яких є Україна, таке твердження спростовано у судовому засіданні, оскільки як було встановлено, вказана експортна декларація була подана з перекладом.

Серед виявлених розбіжностей митним органом було також встановлено «у платіжному дорученні №1328 від 31.08.2015 у гр. 70 «призначення платежу» наявне посилання на INVOISE 1140 від 11.08.2015, при цьому до митного оформлення подано інвойс №1203 від 24.08.2015. Крім цього, інвойсом №1203 від 24.08.2015 передбачено передплату за товар двома частками: 7168 USD та 41432 USD. У платіжному дорученні №1328 від 31.08.2015 зазначено суму 18225 USD, яка не відповідає умовам оплати зазначеним у інвойсі №1203 від 24.08.2015».

Однак, щодо вказаної вище розбіжності, листом компанії Canadianseafoods від 20.10.2015 розяснено, що 11.08.2015 на ім'я ТОВ "Кліон" було виставлено проформу-інвойс №1140 від 11.08.2015 на загальну суму 121500,00 долл США, 20.08.2015 відвантажено товару на загальну суму 48600,00 долл США )коносамент №954367560 від 05.10.2015), 24.08.2015 на імя ТОВ «Кліон» було виставлено інвойс №1203 від 24.08.2015 на загальну суму 48 600,00 дол. США. 31.08.2015 платіжним дорученням №1328 здійснено передплату у розмірі 15% згідно проформи-інвойсу №1140 від 11.08.2015 на суму 18225,00 дол. США, з яких 7 168,00 дол. США було враховано як передплату за інвойсом №1203 від 24.08.2015. В подальшому 01.10.2015 платіжним дорученням №1973 від 01.10.2015 на суму 41432,00 дол. США було здійснено оплату згідно інвойсу №1203 від 24.08.2015, що свідчить про отримання плати за даний товар двома платіжними дорученнями: №1328 від 31.08.2015 та №1973 від 01.10.2015.

Таким чином, з матеріалів справи встановлено, що під час перевірки правильності визначення митної вартості заявленої позивачем, митної орган дійшов хибних висновків про наявність в поданих документах розбіжностей.

Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. Відповідно до частини 3 цієї ж статті за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з пунктом другим частини 6 статті 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, зокрема у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Суд зазначає, що відповідно до вимог ч.3 ст.53 Митного кодексу України додаткові документи надаються декларантом за наявності, відтак, саме по собі подання таких документів не в повному обсязі, за умови належного підтвердження заявленої митної вартості, не може бути підставою для коригування митної вартості товару.

Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

З оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів, судом встановлено, що митний орган дійшов висновку про неможливість застосування першого методу митної вартості товару, зокрема: вартість товару, що імпортується, визначається із застосуванням резервного методу згідно наявної у органу доходів і зборів інформації, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами й положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ). Враховуючи вимоги ч.2 ст.64 Митного кодексу України використана наявна в митниці інформація щодо раніше визначених митних вартостей за основним та другорядними методами з розрахунку 1,07 доларів США за 1 кг товару (МД №125110010/2015/262888 від 21.09.2015, МД №125110010/2015/262920 від 23.09.2015, 112050000/2015/018335 від 16.10.2015).

Суд вважає за необхідне зазначити, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватись як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

На підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару позивачем до матеріалів справи, серед іншого, надано експертний висновок Запорізької торгово-промислової палати №ОИ-494 від 25.09.2015, відповідно до якого: ринкова вартість товару мойва ціла морожена , вид упаковки картонні короби приблизно по 15 кг, код УКТЗЕД НОМЕР_1, країна походження Канада, за період серпень - вересень 2015 року, на умовах поставки СІF Одеса, Україна, складала: мінімальна ціна 0,73 долар США/кг та максимальна 1,15 долари США/кг. Позивачем імпортувався товар мойва морожена ціла, на умовах поставки СІF Одеса, Україна, за ціною 1,00 долар США за кг, що відповідає рівню цін на світовому ринку.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем у визначеному Митним кодексом України порядку підтверджено заявлену ціну товару, що імпортується, а митним органом безпідставно застосовано резервний метод визначення митної вартості товару.

При розгляді справи суд дійшов висновку, що при прийнятті оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару та картки відмови в прийнятті митної декларації, відповідач діяв необґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішення, а відтак вказані рішення підлягають скасуванню.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачем не доведено правомірність прийнятих рішень.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Кліон.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Запорізької митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості товарів №112050000/2015/000335/2 від 21.10.2015 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №112050000/2015/00653 від 21.10.2015 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької митниці Державної фіскальної служби (69015, м.Запоріжжя, вул. Кремлівська, 12, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Кліон судовий збір у розмірі 2756,00 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.В.Стрельнікова