Справа № 743/520/16-а
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2016-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 743/520/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Жовток Є.А. Суддя-доповідач: Мацедонська В.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

02 червня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мацедонської В.Е.,

суддів Лічевецького І.О., Мельничука В.П.,

при секретарі Горяіновій Н.В.,

розглянувши за відсутності осіб, які беруть участь в справі, відповідно до ч.1 ст.41 КАС України у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляційною скаргою Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області на постанову Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 06 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області до громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_4 про примусове видворення та затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України,-

в с т а н о в и в:

Постановою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 06 травня 2016 року в задоволенні позову Управління ДМС України в Чернігівській області до ОСОБА_5 про примусове видворення та затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції з мотивів порушення норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що відповідач самостійно не залишив територію України у строк, зазначений в рішенні про примусове повернення.

Особи, які беруть участь в справі в судове засідання не з'явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином, тому у відповідності до ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглянувши судове рішення суду першої інстанції у відповідності до ч.1 ст.195 КАС України в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 03 травня 2016 року Біляївським РВ ГУ ДМС України в Одеській області прийнято рішення про примусове повернення громадянина Вірменії ОСОБА_4, яким вирішено за порушення законодавства України громадянина Вірменії ОСОБА_4 повернути до країни походження, зобов'язано відповідача покинути територію України у термін до 04 травня 2016 року, заборонено подальший в'їзд в Україну строком на три роки (до 03 травня 2019 року).

Другий екземляр вищезазначеного рішення від 03 травня 2016 року про примусове повернення громадянина Вірменії ОСОБА_4 вручено останньому в день прийняття рішення - 03 травня 2016 року, про що міститься особистий підпис відповідача з підтвердженням отримання.

У добровільному порядку відповідач територію України у визначений термін не покинув.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, дійшов висновку щодо наявності поважних причин, через які відповідач порушив строки виїзду з України, а вимога позивача про необхідність затримання ОСОБА_4 з метою ідентифікації особи є надуманою, оскільки паспортний документ, серії НОМЕР_1, виданий 05 лютого 2014 року на ім'я ОСОБА_4, містить відмітки про перетинання державного кордону України у встановлених пунктах пропуску і сумніви щодо справжності цього документу відсутні.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», який визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України.

Пунктом 7 ч.1 ст.1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в'їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Відповідно до ч.3 ст.9 вказаного Закону строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Згідно ч.2 ст.22 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» виїзд з України іноземцю або особі без громадянства не дозволяється, якщо:

йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення або кримінальна справа розглядається судом - до закінчення кримінального провадження;

його засуджено за вчинення кримінального правопорушення - до відбування покарання або звільнення від покарання;

його виїзд суперечить інтересам забезпечення національної безпеки України - до припинення обставин, що перешкоджають виїзду.

В силу вимог ч.1 ст.26 наведеного Закону іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (ч.5 ст.26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»).

Разом з тим, в силу вимог ч.1 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

З аналізу наведеної норми вбачається, що примусове видворення з України іноземця на підставі винесеної постанови адміністративного суду застосовується, якщо рішення про примусове повернення не виконано іноземцем в установлений строк без поважних причин.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно вироку Шевченківського районного суду м.Києва від 23 листопада 2015 року у справі №761/36591/14-к, кримінальне провадження №0011560, ОСОБА_4 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та виправдано його у зв'язку з недоведеністю, що зазначене кримінальне правопорушення вчинене ним. Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді застави скасований, внесені кошти на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 23 жовтня 2014 року як заставу, вирішено повернути особі, яка її внесла.

Вищезазначений вирок оскаржений в апеляційному порядку та не набрав законної сили.

03 травня 2016 року Біляївським РВ ГУ ДМС України в Одеській області прийнято рішення про примусове повернення громадянина Вірменії ОСОБА_4, яким зобов'язано відповідача покинути територію України у термін до 04 травня 2016 року.

Відповідач посилається на наявність поважних причин невиконання рішення про його примусове повернення, а саме на перегляд в апеляційному порядку вироку Шевченківського районного суду м.Києва від 23 листопада 2015 року.

На запит Київського апеляційного адміністративного суду надійшла відповідь Апеляційного суду м.Києва від 01 червня 2016 року №11кп/796/440/2016, відповідно до якої судовий розгляд за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8, яка брала участь у судовому провадженні, на вирок Шевченківського районного суду м.Києва від 23 листопада 2015 року у кримінальному провадженні №0011560 щодо ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_4, призначений на 16 год. 00 хв. 09 червня 2016 року у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду м.Києва. Оскільки в апеляційній скарзі прокурора ставиться питання про погіршення становища обвинувачених, їх явка до суду апеляційної інстанції, в тому числі і ОСОБА_4, є обов'язковою.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності поважних причин невиконання відповідачем в установлений строк рішення Біляївського РВ ГУ ДМС України в Одеській області від 03 травня 2016 року про його примусове повернення до країни походження, а тому відсутні правові підстави, передбачені ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», для задоволення позовних вимог щодо примусового видворення за межі України громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_4

Враховуючи, що судом першої інстанції досліджено паспорт серії НОМЕР_2, виданий 05 лютого 2014 року на ім'я ОСОБА_4, що містить відмітки про перетинання державного кордону України у встановлених пунктах пропуску та позивач не заявляв щодо наявності в нього сумнівів щодо справжності такого документу, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог щодо затримання громадянина Вірменії ОСОБА_4 з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її зміни або скасування.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області - залишити без задоволення.

Постанову Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 06 травня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 02 червня 2016 року.

Головуючий суддя В.Е.Мацедонська

Судді І.О.Лічевецький

В.П.Мельничук

Головуючий суддя Мацедонська В.Е.

Судді: Мельничук В.П.

Лічевецький І.О.