Справа № 813/99/16
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2016-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 року Справа № 876/2701/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Кудєрової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області, виконуючого обов»язки начальника Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

В січні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області, виконуючого обов»язки начальника Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області ОСОБА_2, в якому просила визнати протиправним та скасувати наказ №402-к/тм від 29.12.2015 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що жодних вимог законодавства та службової дисципліни вона не порушувала, тому вважала, що оскаржуваний наказ є протиправним та підлягає скасуванню.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 14 березня 2016 року адміністративний позов задоволено; визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області №402-к/тм від 29.12.2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1П.», яким притягнуто до дисциплінарної відповідальності провідного спеціаліста сектора централізованого оформлення документів №2 управління з питань громадянства, реєстрації та роботи з громадянами з тимчасово окупованої території України Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області ОСОБА_1.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області оскаржило її в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити з підстав, викладених у своїй апеляційній скарзі.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв»язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апелянта у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що 27.08.2014 року наказом ГУ ДМС України у Львівській області №278-к від 27.08.2014 року ОСОБА_1 призначено на посаду провідного спеціаліста сектора з централізованого оформлення документів №20 управління з питань громадянства, реєстрації та роботи з громадянами з тимчасово окупованої території України ГУ ДМС України у Львівській області, як така, що успішно пройшла стажування, в порядку переведення з СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ Міндоходів.

Відповідно до наказу ГУ ДМС України у Львівській області від 22.04.2015 року №191-к/тр позивач з 22.04.2015 року переведена на посаду провідного спеціаліста сектора централізованого оформлення документів №2 управління з питань громадянства, реєстрації та роботи з громадянами з тимчасово окупованої території України ГУ ДМС України у Львівській області, у зв»язку із змінами штатного розпису на 2015 рік.

Наказом ГУ ДМС України у Львівській області від 19.08.2015 року №119 «Про проведення перевірки службової діяльності», у зв»язку із надходженням численних скарг громадян на дії працівників сектора централізованого оформлення документів №2 ГУ ДМС України у Львівській області проведено перевірку службової діяльності відповідного сектора.

26.08.2015 року в.о. завідувача сектора КЗтаАМ ОСОБА_3 на підставі письмових пояснень, наданих 17.07.2015 року головним спеціалістом сектора централізованого оформлення документів №2 управління з питань громадянства, реєстрації та роботи з громадянами з тимчасово окупованої території України ГУ ДМС України у Львівській області ОСОБА_1 з приводу виконання нею посадових обов»язків з отримання електронної пошти було складено службову записку щодо неналежного виконання посадових обов»язків позивачем.

30.09.2015 року в.о. начальника ГУ ДМС України у Львівській області ОСОБА_2 затверджено висновок проведення службової діяльності сектора централізованого оформлення документів №2 ГУ ДМС України у Львівській області.

В мотивувальній та резолютивній частині висновку від 30.09.2015 року зазначено, що членами комісії ГУ ДМС України у Львівській області в ході проведеної службової перевірки виявлено ряд систематичних порушень вимог чинного законодавства, допущених ОСОБА_1, а саме:

- в матеріалах справи від 18.08.2015 року на ім»я ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, наявна заява про надання послуги з оформлення паспорта в оперативному порядку, яка не підписана заявником;

- в матеріалах справи від 02.03.2015 року малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, відсутня довідка про реєстрацію місця проживання дитини. Згідно заяви-згоди на оформлення дитині паспорта, батьки зареєстровані за різними адресами;

- в матеріалах справи від 18.08.2015 року малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, відсутня згода батьків на оформлення дитині паспорта;

- в заявах-анкетах громадян ОСОБА_7 (09.01.1958 р.н.), ОСОБА_8 (19.01.1976 р.н.), ОСОБА_9 (12.04.1971 р.н.) на штампах про затвердження дозволу на оформлення паспорта відсутня дата затвердження;

- в заявах-анкетах громадян ОСОБА_10 (27.12.1982 р.н.), ОСОБА_11, ОСОБА_12 відсутні підписи уповноваженої особи, яка прийняла заяви.

Також, комісією із перевірки у висновку запропоновано розглянути питання щодо вжиття заходів дисциплінарного впливу, відповідно до вимог ст. 14 Закону України «Про державну службу» до провідного спеціаліста сектора централізованого оформлення документів №2 ОСОБА_1 після виходу її на роботу з лікарняного.

Після виходу ОСОБА_1 із лікарняного на роботу, на пропозицію працівників ГУ ДМС у Львівській області у складі комісії надати пояснення з усіх наведених порушень позивач відмовилась, про що було складено відповідний акт.

Таким чином, на підставі висновку службової перевірки від 30.09.2015 року, службової записки в.о. завідувача сектору КЗтаАМ від 26.08.2015 року, акта про відмову від надання пояснень ОСОБА_1 від 15.12.2015 року - 29.12.2015 року в.о. начальника ГУ ДМС України у Львівській області ОСОБА_2 було видано наказ №402-к/тм «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1П.», яким за неналежне виконання службових обов»язків, що призвело до порушення службової дисципліни оголошено догану повідному спеціалісту сектора централізованого оформлення документів №2 управління з питань громадянства, реєстрації та роботи з громадянами з тимчасово окупованої території України ОСОБА_1

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі допустили порушення правил і порядку проведення перевірки та застосування дисциплінарних стягнень, а також обмежили права позивача, передбачені, зокрема, п. 7 Порядку, затвердженого постановою КМ України №950.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та є помилковими, виходячи з наступного.

Суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу регулює Закон України «Про державну службу» (далі - Закон).

Згідно із статтею 5 Закону державний службовець повинен: сумлінно виконувати свої службові обов»язки; шанобливо ставитися до громадян, керівників і співробітників, дотримуватися високої культури спілкування; не допускати дій і вчинків, які можуть зашкодити інтересам державної служби чи негативно вплинути на репутацію державного службовця.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону основними обов»язками державних службовців є: додержання Конституції України та інших актів законодавства України; забезпечення ефективної роботи та виконання завдань державних органів відповідно до їх компетенції; недопущення порушень прав і свобод людини та громадянина; безпосереднє виконання покладених на них службових обов»язків, своєчасне і точне виконання рішень державних органів чи посадових осіб, розпоряджень і вказівок своїх керівників; збереження державної таємниці, інформації про громадян, що стала їм відома під час виконання обов»язків державної служби, а також іншої інформації, яка згідно з законодавством не підлягає розголошенню; постійне вдосконалення організації своєї роботи і підвищення професійної кваліфікації; сумлінне виконання своїх службових обов»язків, ініціатива і творчість в роботі.

Частиною 1 статті 14 Закону передбачено, що дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обов»язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов»язаних з проходженням державної служби, а також за вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює.

Проведення службового розслідування стосовно державних службовців регулюється Порядком проведення службового розслідування стосовно державних службовців, уповноважених на виконання функцій держави або органів місцевого самоврядування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 червня 2000 року №950 (далі - Порядок).

Як встановлено п.п. 1, 2, 3, 7 Порядку стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування може бути проведено службове розслідування у разі невиконання або неналежного виконання ними службових обов»язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або заподіяло значну матеріальну чи моральну шкоду громадянинові, державі, підприємству, установі, організації чи об»єднанню громадян.

Рішенням щодо проведення службового розслідування визначається голова комісії з проведення службового розслідування, інші члени комісії, мета і дата початку та закінчення службового розслідування. Термін службового розслідування не може перевищувати двох місяців.

Період проведення службового розслідування не включає час тимчасової втрати працездатності особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої проводиться таке розслідування, час її перебування у відпустці або службовому відрядженні чи відсутності з інших причин, час отримання інформації, що стосується предмета службового розслідування, від установ, підприємств, організацій інших держав, а також час ознайомлення такою особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та керівником органу, в якому вона працює, з актом службового розслідування.

Особа, стосовно якої проводиться службове розслідування, має право в будь-який момент узяти в ньому участь, пояснювати факти, робити заяви, подавати відповідні документи і порушувати клопотання про залучення нових документів, вимагати додаткового вивчення пояснень осіб, причетних до справи. На вимогу керівника державного органу (посадової особи), якому доручено проведення службового розслідування, голови або членів комісії чи державного службовця, стосовно якого проводилося розслідування, акт повинен розглядатися в їх присутності.

Крім цього, пунктом 10 Порядку встановлено, що за результатами розгляду керівник державного органу (посадова особа), який прийняв рішення щодо проведення службового розслідування, приймає в десятиденний термін відповідне рішення, з яким ознайомлюється державний службовець. За матеріалами службового розслідування державний службовець може бути притягнутий до відповідальності згідно із законодавством.

Аналізуючи вищенаведене колегія суддів дійшла висновку, що в силу п. 1 Порядку проведення службового розслідування є правом відповідача а не його обов»язком, а суд першої інстанцій зробив помилковий висновок щодо обов»язкового проведення такого розслідування.

Таким чином, висновок суду про те, що відповідачі допустили порушення правил і порядку проведення перевірки та застосування дисциплінарних стягнень, а також обмежили права позивача, що передбачені, зокрема, п. 7 Порядку є необґрунтованим.

Так, судом першої інстанції при винесенні оскарженого рішення, не досліджено належним чином питання виконання позивачем ОСОБА_1 посадових обов»язків з роботи із електронною поштовою кореспонденцією.

ОСОБА_1 у своїх поясненнях, наданих 17.08.2015 року на вимогу в.о. завідувача сектора вказала, зокрема, що їй відомо, що у разі відсутності головного спеціаліста сектора ОСОБА_13 позивач виконує його обов»язки, у т.ч. із ведення діловодства, проте не зобов»язана друкувати вхідну електронну кореспонденцію й вести облік такої; доступ до електронної пошти має керівник сектора ЦОД №2 ОСОБА_14, а тому друк електронної поштової кореспонденції повинен здійснювати керівник або працівник міграційної служби, який знаходиться за даним комп»ютером і має до нього доступ.

Однак, як видно з електронної копії службової записки т.в.о. завідувача сектора ЦОД №2 ОСОБА_13 від 05.05.2015 року №5733 та додатку до неї - таблиці із зазначенням інформації про працівників, відповідальних за використання електронної пошти та проведення заходів з протидії витоку службової інформації ДМС у секторі ЦОД №2, відповідно до якої головного спеціаліста сектору ОСОБА_13 та провідного спеціаліста ОСОБА_1 визначено відповідальними за роботу з електронною поштою.

Тобто обов»язки по роботі з електронною поштою були покладені як на позивача ОСОБА_1 так і на головного спеціаліста ОСОБА_13, що в свою чергу підтверджує, що позивач є відповідальним за роботу з електронною поштою незалежно від того чи присутній або відсутній на роботі головний спеціаліст ОСОБА_13

Крім цього, у висновку проведення службової перевірки від 30.09.2015 року зафіксовано ряд недоліків при оформленні документів головним спеціалістом сектору ЦОД №2 ОСОБА_1 (а.с. 27-31), зокрема: в матеріалах справи від 18.08.2015 року на ім»я ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, наявна заява про надання послуги з оформлення паспорта в оперативному порядку, яка не підписана заявником; в матеріалах справи від 02.03.2015 року малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, відсутня довідка про реєстрацію місця проживання дитини. Згідно заяви-згоди на оформлення дитині паспорта, батьки зареєстровані за різними адресами; в матеріалах справи від 18.08.2015 року малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 відсутня згода батьків на оформлення дитині паспорта; в заявах-анкетах громадян ОСОБА_7 (09.01.1958 р.н.), ОСОБА_8 (19.01.1976 р.н.), ОСОБА_9 (12.04.1971 р.н.) на штампах про затвердження дозволу на оформлення паспорта відсутня дата затвердження; в заявах-анкетах громадян ОСОБА_10 (27.12.1982 р.н.), ОСОБА_11, ОСОБА_12 відсутні підписи уповноваженої особи, яка прийняла заяви.

Таким чином, безпідставним є висновок суду про те, що оскільки відповідачами не доведено факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку за неналежне виконання покладених на неї її службових обов»язків, а тому притягнення її до дисциплінарної відповідальності є незаконним.

Також помилковим є висновок суду першої інстанції, що відповідачами порушено вимоги ст. 148 Кодексу законів про працю України щодо застосування до позивача лише у грудні 2015 року дисциплінарного стягнення, оскільки період перебування ОСОБА_1 на лікарняному переривався, з огляду на наступне.

У відповідності до статті 148 Кодексу законів про працю України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв»язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Відповідно до ст. 149 Кодексу законів про працю України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Такі пояснення ОСОБА_1 надані не були, про що складено акт відмови від надання пояснень від 15.12.2015 року (а.с. 58), що також підтверджує факт присутності її робочому місці, а листок непрацездатності про перебування на лікуванні позивача у період з 15.12.2015 року по 28.12.2015 року не підтверджує факт відсутності повний робочий день позивача на робочому місці.

Факти неналежного виконання службових обов»язків встановлено комісією з проведення службової перевірки та викладено у висновку службової перевірки, затвердженому в.о. начальника ГУ ДМС у Львівській області ОСОБА_2 30.09.2015 року.

Таким чином, перебіг місячного строку для застосування дисциплінарного стягнення, встановлений частиною першою статті 148 Кодексу законів про працю України, за вказані порушення починається з 30.09.2015.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_1 з 25.09.2015 року по 07.10.2015 року, з 19.10.2015 року по 27.10.2015 року, з 28.10.2015 року по 06.11.2015 року, з 08.11.2015 року по 10.11.2015 року, з 13.11.2015 року по 07.12.2015 року, з 15.12.2015 року по 28.12.2015 перебувала в стані тимчасової непрацездатності, то місячний строк для застосування дисциплінарного стягнення, встановлений частиною 1 статті 148 КЗпП України, закінчується 07.01.2016 року.

Тобто, ГУ ДМС України у Львівській області прийнято оскаржуваний наказ від 29.12.2015 №402-к/тм про оголошення догани ОСОБА_1 з дотриманням вимог статті 148 КЗпП України.

Також безпідставним є висновок суду про можливість неприязних стосунків, що склалися між ОСОБА_1 та керівництвом ГУ ДМС України у Львівській області, що у подальшому вплинули на винесення оскаржуваного наказу в означеній справі з посиланням на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 04.12.2015 року, оскільки постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2016 року зазначену постанову окружного суду скасовано, а в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Таким чином, твердження відповідача про системність порушень позивачем вимог чинного законодавства є обґрунтовано підтвердженими.

Підсумовуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що відповідачі допустили порушення Порядку проведення перевірки та застосування дисциплінарних стягнень, а також обмежили права позивача, передбачені, зокрема, п. 7 Порядку, затвердженого постановою КМ України №950, відповідачами не доведено факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку, - через що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а відтак задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального права, суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору помилково встановив фактичні обставини справи та надав їм не належну правову оцінку через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області задовольнити, постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14 березня 2016 року у справі №813/99/16 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: О.М. Довгополов

ОСОБА_15

Повний текст постанови виготовлено та підписано 01.06.2016 року.