Справа № 331/1701/16-а
Суддя: Смолка І. О.
Дата ухвалення: 2016-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

провадження 2-а/331/50/2016
справа 331/1701/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2016 р. Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді Смолки І.О.,

при секретарі Качан К.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов

ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі про визнання дій протиправними та зобов»язання провести перерахунок пенсії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, який уточнив і, в якому просить суд визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Запоріжжя щодо не включення в розрахунок його пенсії сум матеріальної допомоги на оздоровлення, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування;

зобов'язати відповідача здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії із розрахунку 90% (відсотковий розмір призначеної пенсії) всієї заробітної плати з урахуванням у складі заробітної плати сум матеріальної допомоги на оздоровлення, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, починаючи з 01.02.2016 року та сплатити різницю з урахуванням раніше проведених виплат;

стягнути з Державного бюджету України на свою користь судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що він, ІНФОРМАЦІЯ_1, в грудні 2010р. звільнився з державної служби, а саме з посади начальника управління із загальних питань та матеріально-технічного забезпечення діяльності ради виконавчого апарату Запорізької обласної ради. На день звільнення мав стаж державної служби більше 33 років, загальний стаж 44 років.

В січні 2011 року звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя з заявою про призначення пенсії за віком, передбаченої Законами України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ та «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 №2493-111, надавши довідку про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

З 04 січня 2011 року одержує пенсію посадової особи органів місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням норми Закону, що діяла на час призначення пенсії з урахуванням 90% розрахунку пенсії від сум заробітку.

Однак, при розрахунку пенсії як державному службовцю, пенсійним фондом не були враховані фактично отримані позивачем в складі заробітної плати суми матеріальної допомоги на оздоровлення, що є порушенням абз.1 ст.37 Закону України «Про державну службу», оскільки в розрахунок пенсії включаються всі складові заробітної плати, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

22.01.2016р. позивачем була подана до УПФ в Жовтневому районі м.Запоріжжя заява про проведення перерахунку пенсії відповідно до абз.1 ст.37 Закону України «Про державну службу» щодо включення в розрахунок пенсії всіх складових заробітної плати - сум матеріальної допомоги на оздоровлення, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Так, разом із заявою про перерахунок пенсії було надано оригінал Довідки про складові заробітної плати, а саме: довідка № 01-35/0075 від 16.01.2016 року, видана Запорізькою обласною радою.

Листом від 05.02.2016р. №7/П-9 відповідач повідомив, що перерахунок пенсії було зроблено відповідно до Закону України «Про державну службу» та Постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31.05.2000 №865, тому включення у заробіток для розрахунку пенсії одноразових виплат: сум матеріальної допомоги на оздоровлення не передбачено статтею 37 Закону України «Про державну службу».

В результаті не врахування відповідачем у складі заробітку сум матеріальної допомоги на оздоровлення було зменшено розмір призначеної пенсії.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала на підставах, зазначених у позові.

Представник відповідача проти позову заперечує, пояснивши, що перерахунок пенсії було зроблено відповідно до Закону України «Про державну службу» та Постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31.05.2000 №865, тому включення у заробіток для розрахунку пенсії одноразових виплат: сум матеріальної допомоги на оздоровлення не передбачено статтею 37 Закону України «Про державну службу».

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав:

судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в грудні 2010р. звільнився з державної служби, а саме з посади начальника управління із загальних питань та матеріально-технічного забезпечення діяльності ради виконавчого апарату Запорізької обласної ради. На день звільнення мав стаж державної служби більше 33 років, загальний стаж 44 років.

В січні 2011 року звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя з заявою про призначення пенсії за віком, передбаченої Законами України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ та «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 №2493-111, надавши довідку про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

З 04 січня 2011 року одержує пенсію посадової особи органів місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням норми Закону, що діяла на час призначення пенсії з урахуванням 90% розрахунку пенсії від сум заробітку.

Однак, при розрахунку пенсії як державному службовцю, пенсійним фондом не були враховані фактично отримані позивачем в складі заробітної плати суми матеріальної допомоги на оздоровлення, що є порушенням абз.1 ст.37 Закону України «Про державну службу», оскільки в розрахунок пенсії включаються всі складові заробітної плати, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

22.01.2016р. позивачем була подана до УПФ в Жовтневому районі м.Запоріжжя заява про проведення перерахунку пенсії відповідно до абз.1 ст.37 Закону України «Про державну службу» щодо включення в розрахунок пенсії всіх складових заробітної плати - сум матеріальної допомоги на оздоровлення, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Так, разом із заявою про перерахунок пенсії було надано оригінал Довідки про складові заробітної плати, а саме: довідка № 01-35/0075 від 16.01.2016 року, видана Запорізькою обласною радою.

Листом від 05.02.2016р. №7/П-9 відповідач повідомив, що перерахунок пенсії було зроблено відповідно до Закону України «Про державну службу» та Постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31.05.2000 №865, тому включення у заробіток для розрахунку пенсії одноразових виплат: сум матеріальної допомоги на оздоровлення не передбачено статтею 37 Закону України «Про державну службу».

В результаті не врахування відповідачем у складі заробітку сум матеріальної допомоги на оздоровлення було зменшено розмір призначеної позивачу пенсії.

Статтею 33 Закону України «Про державну службу», на яку посилається відповідач, відмовляючи позивачу у включенні для розрахунку пенсії сум всіх складових заробітної плати, визначені умови оплати праці державних службовців, а не умови їх пенсійного забезпечення.

Пунктом 2 частини 1 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного податку на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-УІ встановлено, що платниками єдиного внеску також є працівники - громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, установах та організаціях, в інших юридичних осіб - підприємців на умовах трудового договору (контракту) або на умовах, передбачених законодавством, у фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту). Тобто працівники, які працюють - перебувають у трудових відносинах з організацією - є застрахованими особами та підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню.

У частині першій статті 1 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 108/95-ВР встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати. До останніх належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Згідно з п.п.2.3.3 п.2.3 ст.2 Інструкції зі статистики заробітної плати, розробленої відповідно до вказаного Закону, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 №5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.01.2004 за №114/8713, матеріальна допомога, що має систематичний характер надана всім або більшості працівників (на оздоровлення) віднесено до інших компенсаційних виплат.

Частиною другою статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Згідно з ст.35 Закону України «Про державну службу», щорічна відпустка надається з оплатою допомоги на оздоровлення.

Крім того, згідно з частиною шостою статті 95 КЗпП України, заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку. Дана норма кореспондує зі ст.33 Закону України «Про оплати праці», де зазначено: в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

Індексація заробітної плати здійснюється на підставі Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 № 1282-ХІІ та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 №1078.

Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і не має разового характеру (частина перша статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», пункт 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення).

До того ж, згідно з підпунктом 2.2.7. Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 №5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.01.2004 за №114/8713 суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників входять до складу фонду заробітної плати. Таким чином, індексація є складовою частиною заробітної плати, а саме додатковою заробітною платою в розумінні частини 2 статті 2 Закону України «Про оплату праці».

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що і суми матеріальної допомоги на оздоровлення і суми разових премій і суми індексації заробітної плати входять до системи оплати праці державного службовця.

Верховний Суд України своїми постановами від 20 лютого 2012 року, 14, 28 травня та 6 листопада 2013 року, 16 вересня 2014 року (№№ 21-430а11, 21-97а13, 21-125а13, 21-350а13, 21-314а14 відповідно) звертає увагу на перевагу у застосуванні норм права спеціального законодавства, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, а саме: статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». В своїй постанові від 03.06.2014 року по справі №21-134а14 Верховний Суд України висловив свою правову пропозицію про те, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Відповідно до частини першої статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно із зазначеним Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески, суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) зареєстрованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, чинне законодавство як загальне, так і спеціальне, відносить до складу заробітної плати для призначення пенсії державного службовця всі виплати, без винятку, з яких справляється збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

З огляду на вказане, дії Відповідача щодо не врахування при призначенні пенсії державного службовця сум матеріальної допомоги на оздоровлення, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, є незаконними.

Крім того, за змістом статті 37 Закону України «Про державну службу» (у редакції чинній на дату призначення позивачу пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Вже з 01.10.2011 року норма статті 37 Закону України «Про державну службу» була змінена та встановлено призначати пенсію для державних службовців в не залежності від строку роботи на державній службі в розмірі 80 відсотків заробітної плати, з 01.05.2014 року - в розмірі 70 відсотків, а з 01.01.2015 року - в розмірі 60 відсотків.

З 04.01.2011 року позивач отримує пенсію як державний службовець у розмірі 90 % від суми заробітку.

Таким чином, оскільки позивачу була призначена пенсія за віком як державному службовцю в березні 2011 року, коли діяла стара норма статті 37 Закону України «Про державну службу», то є суттєвим розмір відсотків заробітної плати, на який він має право, а саме 90 відсотків заробітної плати, з урахуванням у складі заробітної плати всіх сум виплат, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, оскільки стаж позивача державної служби та служби в органах місцевого самоврядування складає більше 33 років.

Внесені Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" зміни до статті 37 Закону України "Про державну службу" щодо розміру пенсії у відсотках, на які посилається відповідач в своїх запереченнях від 14.03.2016, стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям, посадовим особам місцевого самоврядування у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Отже, розмір пенсії при перерахунку визначається у відсотках, що встановлені на момент призначення пенсії, а не на момент здійснення перерахунку. Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду України від 8.07.2015 року (справа №732/48/15-а)., від 10.12. 2013 р. у справі № 21-420а13, від 02.12. 2014 року у справі №21-456а14, від 20.02.2012 року (справа № 21-430а11) та від 28.05.2013 року (справа № 21-97а13), та згідно зі статтею 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Тобто, нова редакція ст. 37 Закону України «Про державну службу» підлягає застосуванню територіальними управліннями ПФУ лише до відносин з приводу призначення пенсій державним службовцям. Таким, чином, у позивача виникло право на перерахунок пенсії відповідно до статті 37-1 Закону № 3723-XII, з застосовуванням норми, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Згідно з ч.2 ст.161 КАС України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний врахувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.159-161 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя щодо не включення в розрахунок пенсії ОСОБА_1 сум матеріальної допомоги на оздоровлення, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі ОСОБА_2 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії із розрахунку 90% (відсотковий розмір призначеної пенсії) всієї заробітної плати з урахуванням у складі заробітної плати сум матеріальної допомоги на оздоровлення, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, починаючи з 01.02.2016 року та сплатити різницю з урахуванням раніше проведених виплат.

Стягнути з Державного бюджету України в особі Управління Державної казначейської служби України в м. Запоріжжі Запорізької області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до адміністративного суду апеляційної інстанції - Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 - денний строк з дня складання постанови у повному обсязі.

Строк складання постанови в повному обсязі до 04.06.2016 р. включно.

Суддя Смолка І.О.