Справа № 751/4123/16-а
Суддя: Маслюк Н. В.
Дата ухвалення: 2016-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№751/4123/16-а
Провадження №2-а/751/133/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2016 року м. Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Маслюк Н.В.,

при секретарі Дасюк Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Чернігова справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

21.04.2016 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій щодо обчислення та виплати пенсії з грошового забезпечення без урахування грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні, відповідно до довідки Чернігівського військового обласного комісаріату про додаткові види грошового забезпечення ОСОБА_2 для обчислення пенсії від 07.04.2016 року № 5/1392/с; зобов`язання відповідача перерахувати розмір раніше призначеної пенсії та виплачувати пенсію, обчисливши розмір пенсії з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні, відповідно до довідки Чернігівського військового обласного комісаріату про додаткові види грошового забезпечення ОСОБА_2 для обчислення пенсії від 07.04.2016 року № 5/1392/с, та здійснити виплату суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 08.04.2015 року; зобов`язання відповідача подати протягом місяця, з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення. (а.с.3-6).

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що перебуває на обліку в Головному Управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області з 2006 року та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Вказує, що обчислення та виплата пенсії проводиться з грошового забезпечення без урахування усіх складових, а саме: матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні. У зв`язку з чим, Чернігівський обласний військкомат визначив додаткові види грошового забезпечення, які він отримував за 24 останні календарні місяці служби перед звільненням та листом від 17.03.2016 року направив до ГУ ПФУ в Чернігівській області довідку про додаткові види грошового забезпечення. 30.03.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії та про включення в розрахунок пенсії всіх складових заробітної плати. Однак листом від 11.04.2016 року відповідачем відмовлено у задоволенні заяви, що є незаконним. Вказує, що про порушення прав щодо обчислення пенсії дізнався 19.04.2016 року з листа відповідача від 11.04.2016 року. Довідку про додаткові види грошового забезпечення відповідачем отримано 07.04.2016 року, а тому у відповідності до положень ч.3 ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» перерахунок пенсії слід проводити за минулий час 12 місяців, з 08.04.2015 року.

У судове засідання позивач не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов підтримує повністю (а.с.47).

У судове засідання представник відповідача - Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений, надав суду заперечення (а.с.25) та доповнення до заперечення, відповідно до яких просив відмовити у задоволенні позову та наполягає на застосуванні строків, передбачених ст.99, 100 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач звільнений з військової служби, з 21.12.2006 року перебуває на обліку в Головному Управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 04.11.2015 року зобов`язано Чернігівський обласний військовий комісаріат оформити та направити до Головного Управління Пенсійного фонду України довідку щодо розміру грошового забезпечення та щодо додаткових видів грошового забезпечення ОСОБА_2 (а.с.55-57).

30.03.2016 року позивач звернувся із заявою до ГУ ПФУ в Чернігівській області про перерахунок та виплату йому пенсії (а.с.58).

07.04.2016 року Чернігівським обласним військовим комісаріатом направлено до управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян довідку про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії ОСОБА_2 (а.с.32-33), яку отримано відповідачем 08.04.2016 року.

11.04.2016 року ГУ ПФУ в Чернігівській області своїм листом повідомило позивача про те, що у задоволенні його заяви відмовлено, оскільки за період з грудня 2004 року по листопад 2006 року не проводилось відрахування страхових внесків на державне пенсійне страхування (а.с.10-11).

Відповідно до частини третьої статті 43 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством.

Частиною третьою цієї ж статті Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей» (далі постанова № 393),пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011-ХІІ).

Військовослужбовцям у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Частиною першою статті 9 Закону № 2011-ХІІ установлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі,що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною другою цієї статті визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» (далі постанова №1294) упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців (пункт 3 цієї постанови).

Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток №25 до постанови №1294) до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов`язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону № 2011-ХІІ), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.

Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (ч. 1 ст. 10-1 Закону).

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені постановою № 1294 та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженою наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року № 260 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 14 липня 2008 року за № 638/15329 (далі Інструкція). Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (підп. 3 п. 5 Постанови № 1294, підп. 30.4 п. 30 розділу ХХХ Інструкції).

Наведеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункти 33.1, 33.3 пункту 33 розділу ХХХІІІ Інструкції).

Одноразова грошова допомога при звільненні передбачена ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Отже, зазначені допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 3 липня 1991 року №1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення», згідно зі статтею 1 якого індексація грошових доходів населення це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Тобто, індексація є частиною державної системи соціального захисту громадян, спрямованою на підтримання їх купівельної спроможності.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави вважати, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладеній у постанові від 10 березня 2015 року у справі № 21-70а15, яка відповідно частини 1 статті 244-2 КАС України є обов`язковою для врахування в судовій практиці.

Вирішуючи питання про період за який підлягають задоволенню позовні вимоги суд враховує межі позовних вимог та положення статті 63 Закону № 2262-ХІІ, якою встановлено, що якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому згідно ст. 51 Закону № 2262-ХІІ перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів.

Представник відповідача у своїх запереченнях наполягає на застосуванні строків, передбачених ст.99, 100 КАС України.

Разом з тим при розгляді цієї справи слід застосовувати положення спеціальних норм, а саме Закону № 2262-ХІІ.

При цьому, 30.03.2016 року позивач звертався до управління ПФУ із заявою про перерахунок йому пенсії відповідно до вимог законодавства, 08.04.2016 року на адресу відповідача надійшла довідка про додаткові види грошового забезпечення позивача, проте відповідач відмовив йому у перерахунку пенсії.

Тобто, у справі, що розглядається, право позивача на перерахунок пенсії відповідач не визнав, що і стало підставою звернення до суду. А відтак, відсутні підстави для застосування строків, передбачених ст.99, 100 КАС України.

Таким чином, в порушення вимог законодавства, відповідач не привів грошове забезпечення позивача, з якого обчислюється його пенсія, у відповідності до грошового забезпечення визначеного згідно довідки про додаткові види грошового забезпечення (а.с.33), чим порушив права позивача. Порушене право підлягає поновленню, а адміністративний позов задоволенню.

Положеннями КАС України визначені загальні та спеціальні способи судового контролю.

Загальний судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому ст. 181 КАС України.

В свою чергу, спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень закріплені статтею 267 КАС України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 267 КАС України визначено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Вказані норми кореспондують положення абзацу сьомого пункту 4 частини першої статті 163 КАС України та абзацу п`ятого пункту 4 частини першої статті 207 КАС України, згідно з якими у резолютивній частині постанови суду першої чи апеляційної зазначається встановлений судом строк для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіт про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

Виходячи із системного аналізу вищенаведених правових норм, суд дійшов висновку, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі, суд першої інстанції може під час прийняття постанови у справі.

Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої, апеляційної чи касаційної інстанцій, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

Тобто, встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом суду, а не його обов`язком, яке реалізується виключено під час прийняття постанови по суті.

В даному випадку, суд вбачає підстави для застосування спеціального контролю за виконанням судового рішення та необхідності зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області подати протягом місяця з дня набрання постановою законної сили звіт про виконання судового рішення у даній справі.

Відповідно до частини першої статті 94 КАС за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір при поданні адміністративного позову в сумі 551 грн. 20 коп..

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 70, 71, 79, 86, 94, 99, 100, 128, 158, 162, 163, 167, 267 КАС України, Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку раніше призначеної пенсії з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні, відповідно до довідки Чернігівського військового обласного комісаріату про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії від 07.04.2016 року № 5/1392/с.

Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок раніше призначеної пенсії з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні, відповідно до довідки Чернігівського військового обласного комісаріату про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії від 07.04.2016 року № 5/1392/с та провести відповідні виплатити з врахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 08.04.2015 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області подати протягом місяця з дня набрання постановою законної сили звіт про виконання судового рішення у даній справі.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 551 (п`ятсот п`ятдесят одну) грн 20 коп судового збору.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини постанови, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Н.В. Маслюк