Справа № 810/5533/15
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2016-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/5533/15 Головуючий у 1-й інстанції: Лапій С.М.;
Суддя-доповідач: Сорочко Є.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 травня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сорочко Є.О.

суддів: Земляної Г.В.

Межевича М.В.

за участю секретаря Лисенко І.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 18.01.2016 року у справі за позовом ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Савченко Анни Олександрівни про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулася до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Савченко А.О. (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 18.01.2016 р.) про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно від 03.11.2015 р. №25821814, зобов'язання повторно розглянути заяву від 29.10.2015 р. №14025920 про державну реєстрацію прав на частку квартири АДРЕСА_1.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 18.01.2016 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора від 03.11.2015 р. №25821814 та зобов'язано Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 29.10.2015 р. №14025920.

На вказану постанову Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області подало апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи, розпорядженням органу приватизації Фастівської міської ради від 17.06.2015 р. №3/ОП позивач та її неповнолітні діти ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 приватизували частину квартири АДРЕСА_1 по 23/200 частки на кожного та отримали свідоцтво про право власності на нерухоме майно на житлову кімнату площею 17,9 кв.м., загальною площею 31,1 кв.м.

Позивач в своїх інтересах та інтересах своїх дітей 29.10.2015 р. звернулася до відповідача із заявою про проведення державної реєстрації права власності на 92/200 частки у АДРЕСА_1.

Однак, державний реєстратор Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області Савченко А. О. рішенням від 03.11.2015 р. №25821814 відмовила позивачу в задоволенні такої заяви. Вказане рішення обґрунтоване тим, що відповідно до встановлених пошуків в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, наявний активний запис щодо права власності на квартиру АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 25.08.2015 р., тому на підставі ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та пунктів 20, 28 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 р. №868 у державній реєстрації заявнику необхідно відмовити.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане на підставі цього Закону, є підставою для державної реєстрації прав.

Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 р. №868 (далі - Порядок), визначає процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

У відповідності до пункту 6 Порядку, документи, що подаються для проведення державної реєстрації прав, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, повинні відповідати вимогам, що встановлені законом, цим Порядком та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 15 вищевказаного Порядку визначено, що під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо: відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах.

Пунктом 20 цього Порядку встановлено, що за результатами розгляду заяви та документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав або рішення про відмову в такій реєстрації.

Згідно пункту 28 Порядку державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". У рішенні про відмову в державній реєстрації прав зазначаються всі підстави прийняття такого рішення.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 24 цього Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 25.08.2015 р. в державному реєстрі речових прав зареєстровані права позивача та її дітей, їх части складали по 1/10 - кожному, тобто в іншому розмірі ніж значиться у свідоцтві від 17.06.2015 р., поданому позивачем із заявою.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав нерухоме майно зазначений об'єктом нерухомого майна є квартира трикімнатна загальною площею 68,6 кв.м, житловою площею 41,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, вид спільної власності: спільна часткова.

Іншими співвласниками квартири є ОСОБА_8 (3/25 частки квартири) та ОСОБА_9 (3/25 частка квартири), що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 17.02.2004 р. та витягом з Державного реєстру речових прав від 28.09.2015 р.

Таким чином, оскільки позивач звернулася до відповідача із заявою про реєстрацію 92/200 часток квартири (23/200+23/200+23/200+23/200=92/200), право власності на які підтверджено свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 17.06.2015 р. серії НОМЕР_2, а у Державному реєстрі речових прав містилася інформація щодо наявності свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 25.08.2015 р., яке видане пізніше і містить відмінну інформацію щодо розміру частки позивача і її дітей на квартиру, - відмова відповідача у державній реєстрації є правомірною.

Отже, рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно від 03.11.2015 р. №25821814 є обґрунтованим та таким, що прийняте в межах повноважень, у порядку і спосіб, встановлені чинним законодавством України, тому суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку щодо скасування такого рішення.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позову, тому апеляційну скаргу Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області необхідно задовольнити, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 березня 2016 року - скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити, оскільки постанова ухвалена з порушенням норм матеріального права.

Керуючись ст. 41, 160, 196, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 березня 2016 року - скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

головуючий суддя Сорочко Є.О.

судді Земляна Г.В.

Межевич М.В.

Повний текст постанови складено 30.05.2016 року

Головуючий суддя Сорочко Є.О.

Судді: Межевич М.В.

Земляна Г.В.