Справа № 820/14555/14
Суддя: Бухтіярова І.О.
Дата ухвалення: 2016-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" травня 2016 р. м. Київ К/800/55662/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі Бухтіярової І.О., Костенко М.І., Приходько І.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області

на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 08.09.2014 року

та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 08.10.2014 року

у справі № 820/14555/14

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_4)

до Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області (далі - відповідач, ДПІ у Московському районі м. Харкова)

про визнання протиправним наказу, дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

ФОП ОСОБА_4 звернулась у серпні 2014 року до суду з позовом до ДПІ у Московському районі м. Харкова, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просила:

визнати протиправним наказ № 729 від 22.05.2014 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_4 щодо правомірності формування податкового зобов'язання та податкового кредиту із платником податків контрагентом ПП «ТОП Трейдінг» за період січень, лютий 2014року»;

визнати протиправними дії з проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача щодо правомірності формування податкового зобов'язання та податкового кредиту із платником податків контрагентом ПП «ТОП Трейдінг» за період січень, лютий 2014 року, результати якої оформлені актом № 1986/20-34-17-01-07/НОМЕР_1 від 04.06.2014 року;

визнати протиправними дії щодо корегування податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ позивача в електронній автоматизованій системі співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на підставі акту № 1986/20-34-17-01-07/НОМЕР_1 від 04.06.2014 року за період січень, лютий 2014 року;

зобов'язати відповідача поновити в електронних автоматизованих системах співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту показники податкової звітності позивача за період січень, лютий 2014 року.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 08.09.2014 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 08.10.2014 року, позов задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове рішення, яким в задоволені адміністративного позову відмовити. Вважає, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій були прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Позивач у своїх запереченнях на касаційну скаргу зазначає, що рішення судів попередніх інстанцій прийняти з дотриманням норм матеріального та процесуального права, вважає касаційну скаргу відповідача необґрунтованою, а тому просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишити без змін.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку про часткове задоволення касаційної скарги з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на підставі наказу ДПІ у Московському районі м. Харкова № 729 від 22.05.2014 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки стосовно ФОП ОСОБА_4 щодо правомірності формування податкового зобов'язання та податкового кредиту із платником податків контрагентом ПП «ТОП Трейдінг» за період січень, лютий 2014року» проведено зазначену перевірку.

За результатами документальної позапланової виїзної перевірки ДПІ у Московському районі м. Харкова складено акт № 1986/20-34-17-01-07/НОМЕР_1 від 04.06.2014 року, відповідно до якого позивачем були допущені наступні порушення: неможливість встановити реальність здійснення фінансового-господарських операцій позивача з ПП «ТОП Трейдінг» та подальшого руху придбаних товарно-матеріальних цінностей (робіт, послуг) до кінцевого споживача.

Крім того, судами встановлено, що проведенню даної перевірки передувало направлення 14.04.2014 року ДПІ у Московському районі м. Харкова позивачеві запиту № 2454/П/20-34-01-13 про надання інформації документального підтвердження взаємовідносин з ПП «ТОП Трейдінг» за січень-лютий 2014 року, у зв'язку з надходженням податкової інформації, яка свідчить про порушення податкового законодавства.

Позивачем у встановлений строк, а саме 07.05.2014 року, було надано відповідь на запит, з поясненнями та всіма первинними документами.

26.05.2014 року позивачем було відмовлено податковому органу у проведенні вищезазначеної перевірки, а тому остання 04.06.2014 року була проведена у приміщенні ДПІ у Московському районі м. Харкова, про що свідчить запис у вступній частині акту перевірки № 1986/20-34-17-01-07/НОМЕР_1.

Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що відповідачем не дотримано вимоги закону про захист охоронюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд касаційної інстанції погоджується з висновком судів попередніх інстанцій в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним наказу ДПІ у Московському районі м. Харкова № 729 від 22.05.2014 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_4 щодо правомірності формування податкового зобов'язання та податкового кредиту із платником податків контрагентом ПП «ТОП Трейдінг» за період січень, лютий 2014року», з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України (далі - ПК України) документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема, за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються можливі порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки (п. 78.4 ст. 78 ПК України).

Однак, як встановлено матеріалами справи, відповідачем у відповідності до вимог ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України не наведено підстав для прийняття спірного наказу, а саме: не конкретизовано, у зв'язку з настанням яких саме умов, необхідних для призначення позапланової перевірки на підставі пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, ст. 81 ПК України, було прийнято спірний наказ, не зазначено яких саме документів щодо підтвердження взаємовідносин з ПП «ТОП Трейдінг» не було надано позивачем на письмовий запит податкового органу.

Крім того, документальна виїзна перевірка позивача, яка мала бути проведена за місцезнаходженням платника, була проведена відповідачем у приміщенні органу державної податкової служби, тобто як документальна невиїзна. Вказане свідчить, що спірний наказ № 729 від 22.05.2014 відповідачем реалізований не був.

З огляду на викладене, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про неправомірність дій щодо прийняття спірного наказу.

Однак, висновки судів попередніх інстанцій в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними дії відповідача щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_4 стосовно правомірності формування податкового зобов'язання та податкового кредиту із платником податків контрагентом ПП «ТОП Трейдінг» за період січень, лютий 2014 року, результати якої оформлені актом № 1986/20-34-17-01-07/НОМЕР_1 від 04.06.2014 року, про визнання протиправними дії відповідача щодо корегування податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ ФОП ОСОБА_4 в електронній автоматизованій системі співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на підставі акту № 1986/20-34-17-01-07/НОМЕР_1 від 04.06.2014 року за період січень, лютий 2014 року та про зобов'язання відповідача поновити в електронних автоматизованих системах співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту показники податкової звітності ФОП ОСОБА_4 за період січень, лютий 2014 року, є передчасними та такими, що зроблені без повного та всебічного з'ясування обставин у справі.

Так, статтею 69 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно зі ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, тобто таким, що ухвалене відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувані судові рішення вказаним вимогам не відповідають.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного суду України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Крім того, відповідно до положень ст. 2, ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Із наведених норм права випливає, що позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень.

Проте ці рішення, дія або бездіяльність у будь-якому випадку повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин.

Згідно п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом. Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка (пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України).

Тобто, вчинення податковими органами дій по проведенню перевірок платників податків прямо передбачено у повноваженнях органів державної податкової служби. Тобто, дії по проведенню перевірок є частиною процесу реалізації податковим органом повноважень, наданих йому чинним законодавством. Результатом реалізації цих повноважень є винесення у відповідній формі рішення, яке породжує юридичні наслідки для платника податків.

Отже, виключно результат реалізації повноваження податкового органу (а саме - рішення контролюючого органу), а не процес реалізації його повноважень (як то, дії по проведенню перевірки та складанню акта перевірки) може бути об'єктом судового оскарження. А дотримання контролюючим органом вимог актів законодавства щодо порядку та способу проведення перевірки входить до предмету доказування при розгляді спору про правомірність рішення, прийнятого контролюючим органом за результатами перевірки.

Оскільки, наслідком розв'язання публічно-правового спору по суті має бути захист порушеного суб'єктивного права позивача, то при розгляді даного спору щодо визнання протиправними дій відповідача (щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки), судами має бути встановлено, чи є оскаржувані дії відповідача такими, що породжують для позивача настання будь-яких юридичних наслідків і безпосередньо впливають на його права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин.

Відповідно до п. 61.1 ст. 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (пп. 62.1.2 п. 62.1 ст. 62 ПК України).

Згідно зі ст. 71 ПК України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Відповідно до пп. 72.1.1 п. 72.1 ст. 72 ПК України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла: від платників податків та податкових агентів, зокрема інформація: що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов'язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків; про застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів (п. 74.1 ст. 74 ПК України).

В даному випадку, судами не враховано, що питання про можливість задоволення конкретних позовних вимог платника податків, спрямованих на відновлення його прав, має вирішуватися, виходячи із суті заявлених вимог та наявності спірних правовідносин, які виникли безпосередньо між позивачем та контролюючим органом, протиправні дії якого, на суб'єктивну думку позивача, порушили його право. При цьому, факт порушення права позивача та, як наслідок, наявність спірних правовідносин потребують доведення та встановлення в ході судового розгляду справи.

Отже, судам попередніх інстанцій при розгляді даної справи необхідно дослідити відповідні обставини та встановити, чи впливають безпосередньо на права та обов'язки позивача оскаржувані дії податкового органу, чи порушені права позивача (за захистом яких він звернувся до суду) та чи порушені вони саме внесенням податковим органом до бази даних інформації на підставі акту № 1986/20-34-17-01-07/НОМЕР_1 від 04.06.2014 року.

Вищевказані обставини та фактичні дані залишилися поза межами дослідження судами першої та апеляційної інстанцій, що, з урахуванням повноважень касаційного суду (які не дають касаційній інстанції права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені судами попередніх інстанцій), виключає можливість перевірити Вищим адміністративним судом України правильність висновків судів попередніх інстанцій щодо частини позовних вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

За вказаних обставин, Вищий адміністративний суд України приходить до висновку про необхідність скасування рішень судів попередніх інстанцій в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними дії відповідача щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_4 стосовно правомірності формування податкового зобов'язання та податкового кредиту із платником податків контрагентом ПП «ТОП Трейдінг» за період січень, лютий 2014 року, результати якої оформлені актом № 1986/20-34-17-01-07/НОМЕР_1 від 04.06.2014 року, про визнання протиправними дії відповідача щодо корегування податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ ФОП ОСОБА_4 в електронній автоматизованій системі співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на підставі акту № 1986/20-34-17-01-07/НОМЕР_1 від 04.06.2014 року за період січень, лютий 2014 року та про зобов'язання відповідача поновити в електронних автоматизованих системах співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту показники податкової звітності ФОП ОСОБА_4 за період січень, лютий 2014 року, та направити справу в цій частині на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, в іншій частині позовних вимог - рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 222-231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області - задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 08.09.2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 08.10.2014 року у справі № 820/14555/14 в частині визнання протиправними дії Державної податкової інспекції у Московською районі міста Харкова Головного Управління Міндоходів у Харківській області щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_4 стосовно правомірності формування податкового зобов'язання та податкового кредиту із платником податків контрагентом ПП «ТОП Трейдінг» за період січень, лютий 2014 року, результати якої оформлені актом № 1986/20-34-17-01-07/НОМЕР_1 від 04.06.2014 року, визнання протиправними дії Державної податкової інспекції у Московському районі міста Харкова Головного Управління Міндоходів у Харківській області щодо корегування податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ ФОП ОСОБА_4 в електронній автоматизованій системі співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на підставі акту № 1986/20-34-17-01-07/НОМЕР_1 від 04.06.2014 року за період січень, лютий 2014 року та зобов'язання Державної податкової інспекції у Московському районі міста Харкова Головного Управління Міндоходів у Харківській області поновити в електронних автоматизованих системах співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту показники податкової звітності ФОП ОСОБА_4 за період січень, лютий 2014 року - скасувати, з направленням справи в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

В іншій частині постанову Харківського окружного адміністративного суду від 08.09.2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 08.10.2014 року у справі № 820/14555/14 - залишити без змін.

Ухвала в частині направлення справи на новий розгляд набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам та оскарженню не підлягає, в іншій частині ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у порядку та в строки, встановлені статтями 236 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: підпис (підпис) І.О. Бухтіярова
Судді: підпис (підпис) М.І. Костенко
Помічник судді підпис (підпис) І.В. Приходько