Справа № 821/593/16
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2016-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/593/16

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бездрабка О.І.,

при секретарі - Вітічак О.Р.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача-1 - ОСОБА_2,

представника відповідача-2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Новокаховський завод "Укргідромех" до Новокаховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Херсонській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 20.05.2011 р. та стягнення бюджетного відшкодування,

встановив:

Публічне акціонерне товариство "Новокаховський завод "Укргідромех" (далі - позивач, ПАТ "Новокаховський завод "Укргідромех") звернулося з адміністративним позовом до Новокаховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області (далі - відповідач-1, Новокаховська ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області), Головного управління Державної казначейської служби України у Херсонській області (далі - відповідач-2, ГУ ДКСУ у Херсонській області), в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 20.05.2011 р. № НОМЕР_1, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого на розрахунковий рахунок) з податку на додану вартість на 202797 грн., у тому числі по періодах: за квітень 2010 року - на 1952 грн., за серпень 2010 року - на 10158 грн., за вересень 2010 року - на 35271 грн., за жовтень 2010 року - на 155416 грн., визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість та зобов'язано сплатити суму податку у розмірі 54166,57 грн. та штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 27083 грн., стягнути з Державного бюджету України бюджетне відшкодування з податку на додану вартість у сумі 148630,43 грн.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 14.11.2011 р., яку залишено без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 31.07.2013 р., позов задоволено: визнано недійсним податкове повідомлення-рішення від 20.05.2011 р. № НОМЕР_1, стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача бюджетне відшкодування з податку на додану вартість в сумі 148630,43 грн.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02.03.2016 р. рішення судів першої та апеляційної інстанції скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Від позивача 25.05.2016 р. надійшла заява про зменшення позовних вимог, відповідно до якої просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 20.05.2011 р. № НОМЕР_1.

Таким чином, предметом розгляду у даній справі є правомірність прийняття відповідачем-1 податкового повідомлення-рішення від 20.05.2011 р. № НОМЕР_1.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Вказав на те, що відповідно до Закону України "Про податок на додану вартість" головною умовою для формування податкового кредиту платника ПДВ є наявність належним чином складеної податкової накладної та використання придбаних за цими податковими накладними товарів (робіт, послуг) в оподатковуваних операціях в межах власної господарської діяльності платника податків. Всі зазначені вимоги для формування податкового кредиту, а отже і для отримання бюджетного відшкодування, підприємством виконані, тому у відповідача-1 відсутні правові підстави для зменшення належної до бюджетного відшкодування суми податку на додану вартість. Висновки контролюючого органу про неможливість підтвердження сплати до бюджету сум ПДВ постачальниками товарів (робіт, послуг) по ланцюгам проходження товарів не можуть бути підставою для зменшення заявленої до бюджетного відшкодування суми ПДВ, оскільки у платника податку відсутній механізм та не передбачений обов'язок по контролю за декларуванням та сплатою ПДВ до бюджету постачальниками товарів (робіт, послуг) по ланцюгу до виробника. Представник відповідача-1 заперечував проти задоволення позовних вимог, вказавши на те, що головною умовою для отримання бюджетного відшкодування з ПДВ платником податку є сплата ПДВ до бюджету постачальниками товарів (робіт, послуг) на всіх етапах (ланцюгах) проходження товарів (робіт, послуг), починаючи від виробника або експортера цих товарів (робіт, послуг). Проведеною перевіркою по ланцюгам поставок позивачу товарів до виробника не вдалось встановити факту надмірної сплати ПДВ по постачальникам в другому та третьому ланцюгу, а саме - ТОВ "ТП "Метал-Маркет", ТОВ "Касіда Проджект", ТОВ "Турбо-Алянс", ТОВ "Віктрейд ЛТД", ТОВ "СВ-Днепр". Тому спірне податкове повідомлення-рішення є правомірним, оскільки право на бюджетне відшкодування ПДВ виникає лише при фактичній надмірній сплаті цього податку до бюджету, а не з самого факту існування зобов'язання по сплаті ПДВ в ціні товару, яка оплачена платником податку.

Представник відповідача-2 просила прийняти законне та обґрунтоване рішення і зазначила, що до повноважень органів Держказначейства не входить контроль за обґрунтованістю та своєчасним внесенням обов'язкових платежів до бюджету, у т.ч. і ПДВ, у зв'язку з чим не може надати оцінку законності позовних вимог. Відповідно до ст.25 Бюджетного кодексу України органи Держказначейства мають повноваження здійснювати безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ДПІ в м.Нова Каховка Херсонської області провела невиїзну документальну позапланову перевірку ПАТ "Новокаховський завод "Укргідромех" з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку: за квітень 2010 року, яка виникла за рахунок від'ємного значення з податку на додану вартість, що декларувалось в період з 01.03.2010 р. по 31.03.2010 р.; за серпень 2010 року, яка виникла за рахунок від'ємного значення з податку на додану вартість, що декларувалось в період з 01.06.2010 р. по 31.07.2010 р.; за вересень 2010 року, яка виникла за рахунок від'ємного значення з податку на додану вартість, що декларувалось в період з 01.08.2010 р. по 31.08.2010 р.; за жовтень 2010 року, яка виникла за рахунок від'ємного значення з податку на додану вартість, що декларувалось в період з 01.08.2010 р. по 30.09.2010 р., за результатами якої складено акт від 10.05.2011 р. № 522/230-00100256.

У висновку акту перевірки вказано, що на порушення п.1.8 ст.1, пп.7.4.1 п.7.4 ст.7, пп.7.7.1, пп.7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" завищено заявлену суму бюджетного відшкодування на 202797 грн., у тому числі по деклараціях: за квітень 2010 року на 1952 грн., за серпень 2010 року на 10158 грн., за вересень 2010 року на 35271 грн., за жовтень 2010 року на 155416 грн.

В акті перевірки від 10.05.2011 р. № 522/230-00100256 зазначено, що згідно наданих позивачем податкових декларацій з ПДВ, останній заявив до відшкодування з Державного бюджету ПДВ на розрахунковий рахунок у банку за квітень 2010 року - 107247 грн., за серпень 2010 року - 782942 грн., за вересень 2010 року - 1044403 грн., за жовтень 2010 року - 417996 грн.

Відповідач-1 підтверджує факт сплати ПАТ "Новокаховський завод "Укргідромех" у попередніх періодах вказаних сум ПДВ постачальникам у складі ціни товарів виключно у безготівковій формі.

Декларування позивачем наведених сум бюджетного відшкодування за вказані періоди підтверджуються наданими ПАТ "Новокаховський завод "Укргідромех" податковими деклараціями з ПДВ із відповідними розрахунками сум бюджетного відшкодування.

З наведеного слідує, що відповідачем-1 не заперечується право позивача на отримання бюджетного відшкодування за вказані періоди взагалі, а спірними є факти підтвердження частини цього відшкодування за квітень 2010 року на суму 1952 грн., за серпень 2010 року на суму 10158 грн., за вересень 2010 року на суму 35271 грн. та за жовтень 2010 року на суму 155416 грн., і саме на ці суми спірним податковим повідомленням-рішенням позивачу зменшено бюджетне відшкодування.

Згідно акту перевірки неправомірність віднесення до бюджетного відшкодування ПДВ в сумі 1952 грн. за квітень 2010 року контролюючий орган обґрунтовує наступними обставинами: постачальником позивачу листа 8 мм.ст.0,9 Г2Св кількості 5,375 т. на загальну суму 33048 грн., у т.ч. ПДВ - 5508 грн., було ТОВ "ВО "Восход" (м.Дніпропетровськ). Згідно відповіді Криничанської МДПІ від 05.07.2010 р., ТОВ "ВО "Восход" є посередником і одним з його постачальників було ТОВ "ТП "Метал-Маркет" на суму 10383,01 грн., у т.ч. ПДВ - 1730,50 грн. Від ДПІ у Жовтневому р-ні м.Дніпропетровська отримано відповідь від 14.01.2011 р. про те, що ТОВ "ТП "Метал-Маркет" знаходиться на стадії переходу до ДПІ у Кіровському р-ні м.Дніпропетровська, і декларація цього підприємства з ПДВ за березень 2010 року не визнана податковою. Згідно відповіді ДПІ у Кіровському р-ні м.Дніпропетровська провести зустрічну перевірку ТОВ "ТП "Метал-Маркет" неможливо, оскільки декларація з ПДВ за березень 2010 року із додатком № 5 має стан "необов'язковий звіт". Також контролюючий орган вказує на те, що відповідно до інформаційних баз ДПА України ТОВ "ТП "Метал-Маркет" свідоцтво платника ПДВ анульовано 05.04.2011р. у зв'язку із закінченням терміну цього свідоцтва, чисельність працюючих - 1 людина, податкова звітність за 2010 рік визнана недійсною.

Неправомірність віднесення до бюджетного відшкодування ПДВ в сумі 10158 грн. за серпень 2010 року контролюючий орган обґрунтовує наступними обставинами: одним з постачальників позивачу у липні 2010 року антикорозійного покриття на загальну суму 60946,80 грн., у т.ч. ПДВ - 10157,80 грн., було ТОВ "Інтерпейнт" (м.Київ). Згідно відповіді ДПІ у Печерському районі м.Києва постачальниками антикорозійного покриття на адресу ТОВ "Інтерпейн" було ТОВ "Кассіда Проджект" на суму 78235 грн., у т.ч. ПДВ - 13039,20 грн. ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська повідомила відповідача-1 про неможливість проведення зустрічної перевірки ТОВ "Кассіда Проджект" внаслідок порушення справи про банкрутство цього підприємства.

Неправомірність віднесення до бюджетного відшкодування ПДВ в сумі 35271 грн. за вересень 2010 року контролюючий орган обґрунтовує наступними обставинами: постачальником позивачу антикорозійного покриття на загальну суму 211627,38 грн. у т.ч. ПДВ - 35271,23 грн. у серпні 2010 року було ТОВ "Інтерпейнт" (м.Київ). Згідно відповіді ДПІ у Печерському районі м.Києва постачальником на адресу ТОВ "Інтерпейнт" було ТОВ "Турбо-Альянс" (м.Київ). Відповідно до інформаційних баз ДПА України на час складання акту перевірки ТОВ "Турбо-Альянс" має стан припинено, але не знято з обліку, свідоцтво платника ПДВ анульовано 28.01.2011 р., податкова звітність визнана недійсною.

Неправомірність віднесення до бюджетного відшкодування ПДВ в сумі 155416 грн. за жовтень 2010 року контролюючий орган обґрунтовує тим, що постачальником позивачу антикорозійного покриття на загальну суму 613640,58 грн. у т.ч. ПДВ - 102273,43 грн. у вересні 2010 року було ТОВ "Інтерпейнт" (м.Київ). Згідно відповіді ДПІ у Печерському районі м.Києва постачальником на адресу ТОВ "Інтерпейнт" було ТОВ "Віктрейд ЛТД". Згідно відповіді ДПІ у Печерському р-ні м.Києва від 20.04.2011 р. провести перевірку ТОВ "Віктрейд ЛТД" неможливо, так як не встановлена фактична адреса цього підприємства. Також відповідач-1 зазначає, що постачальником позивачу у вересні 2010 року сталі товстолистової на суму 516036,23 грн., у т.ч. ПДВ - 86006,03 грн. було ТОВ "Торгівельна компанія "Нова", яке за інформацією від Дніпропетровської МДПІ купувало товар у одного з постачальників - ТОВ "СВ-Днепр" (м.Дніпропетровськ). За інформацією ДПІ у Жовтневому р-ні м.Дніпропетровська від 17.04.2011 р. здійснити перевірку ТОВ "СВ-Днепр" неможливо у зв'язку з тим, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.03.2011 р. це підприємство визнано банкрутом.

Таким чином, висновки контролюючого органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства при формуванні бюджетного відшкодування за квітень, серпень, вересень та жовтень 2010 року та відсутності у ПАТ "Новокаховський завод "Укргідромех" права на бюджетне відшкодування ґрунтуються на тому, що відсутнє джерело відшкодування, оскільки при проведенні зустрічних перевірок по ланцюгу до виробника було встановлено, що у другій та третій ланках, а саме: по контрагентах постачальників позивача (ТОВ "ТП "Метал-Маркет", ТОВ "Касіда Проджект", ТОВ "Турбо-Альянс", ТОВ "Віктрейд ЛТД", ТОВ "СВ-Днепр") не можливо підтвердити факт сплати ними податку на додану вартість до державного бюджету, з огляду на те, що вказані товариства мають стан: "відсутність за місцезнаходженням", "фактична адреса не встановлена", "визнано банкрутом".

На підставі акту перевірки контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 20.05.2011 р. № НОМЕР_1, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого на розрахунковий рахунок) з податку на додану вартість на 202797 грн., у тому числі по періодах: за квітень 2010 року - на 1952 грн., за серпень 2010 року - на 10158 грн., за вересень 2010 року - на 35271 грн., за жовтень 2010 року - на 155416 грн., визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість та зобов'язано сплатити суму податку у розмірі 54166,57 грн. та штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 27083 грн.

Надаючи оцінку правовірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення суд виходить з наступних приписів законодавства та встановлених у судовому засіданні фактичних обставин.

Підпунктом 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з абз.1 пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Абзацами 1, 3 підпункту 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

За приписами пп."а" пп.7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів (послуг).

Виходячи з аналізу наведених положень Закону України "Про податок на додану вартість" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), підставою для формування податкового кредиту є наявність у платника податку - покупця належно оформленої податкової накладної, яка видається платником податку, що поставляє товари (роботи, послуги), на підтвердження здійснення такої поставки.

Тобто, Закон України "Про податок на додану вартість" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) пов'язує виникнення у платника податків права на включення до складу податкового кредиту податку на додану вартість, сплаченого у складі вартості придбаних товарів (робіт, послуг), із фактичним виконанням робіт (послуг) чи поставкою товарів, у ціні яких цей податок сплачений.

В свою чергу, визначальним для бюджетного відшкодування є фактична сплата отримувачем товарів (робіт та послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (робіт та послуг).

Відповідно до ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 р. № 996 (далі - Закон № 996) первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно ст.9 Закону № 996 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Судом встановлено, ПАТ "Новокаховський завод "Укргідромех" у 2010 році мав господарські відносини з ТОВ "ВО "Восход", ТОВ "Інтерпейнт", ТОВ "Торгівельна компанія "Нова".

На підтвердження реальності здійснення господарських операцій з вказаними контрагентами-постачальниками позивачем надано:

- з ТОВ "ВО "Восход": договір поставки від 15.01.2010 р. № 006-м, накладні від 18.03.2010 р. №№ 171,172, від 22.03.2010 р. № 194, від 31.03.2010 р. № 242, податкові накладні від 10.03.2010 р. № 10/03-1, від 11.03.2010 р. № 11/03, від 16.03.2010 р. № 16/03, від 17.03.2010 р. № 17/03-1, від 18.03.2010 р. № 18/03, прибуткові ордери від 19.03.2010 р. №№ 43, 46, від 24.03.2010 р. № 53, від 31.03.2010 р. № 67, подорожній лист, посвідчення про відрядження від 16.03.2010 р. № 101, рахунки від 01.03.2010 р. № С-00000070, від 03.03.2010 р. № С-00000079, від 15.03.2010 р. № С-00000096, від 17.03.2010 р. №№ С-00000106, С-00000107, платіжні доручення від 10.03.2010 р. № 287 на суму 11590,70 грн., від 11.03.2010 р. № 307 на суму 15279,07 грн., від 16.03.2010 р. № 324 на суму 33048 грн., від 17.03.2010 р. № 305 на суму 3200 грн., від 18.03.2010 р. № 320 на суму 63945 грн., лімітно-забірні картки;

- з ТОВ "Інтерпейнт": договір поставки від 18.01.2010 р. № 18/01-10, видаткові накладні від 02.07.2010 р. № РН-0000229, від 22.07.2010 р. № РН-0000274, від 11.08.2010 р. № РН-0000307, від 17.08.2010 р. № РН-0000312, від 17.08.2010 р. №№ РН-0000313, РН-0000314, від 25.08.2010 р. № РН-00326, від 07.09.2010 р. №№ РН-00352, РН-00353, РН-00354, від 20.09.2010 р. №№ РН-00382, РН-00383, РН-00384, від 21.09.2010 р. №№ РН-00399, РН-00400, РН-00401, податкові накладні від 02.07.2010 р. № 233, від 22.07.2010 р. № 286, від 11.08.2010 р. № 319, від 12.08.2010 р. №№ 323, 324, від 17.08.2010 р. №№ 328, 329, від 25.08.2010 р. № 339, від 03.09.2010 р. № 362, від 07.09.2010 р. №№ 371, 372, від 20.09.2010 р. № 403, від 21.09.2010 р. №№ 411, 412, 413, прибуткові ордери від 19.07.2010 р. № 711, від 27.07.2010 р. № 738, від 18.08.2010 р. № 814, від 18.08.2010 р. № 815, від 25.08.2010 р. № 853, від 20.08.2010 р. №№ 848, 849, від 27.08.2010 р. № 857, від 09.09.2010 р. №№ 916, 917, 918, від 21.09.2010 р. №№ 953, 954, 955, від 29.09.2010 р. №№ 978, 979, 980, товарно-транспортні накладні від 19.09.2010 р., 22.09.2010 р., рахунки-фактури від 24.06.2010 р. № СФ-0000213, від 21.07.2010 р. № СФ-0000275, від 05.08.2010 р. № СФ-0000300, від 10.08.2010 р. № СФ-0000307, від 12.08.2010 р. № СФ-0000315, від 16.08.2010 р. №№ СФ-0000318, СФ-0000319, від 20.08.2010 р. № СФ-00333, від 31.08.2010 р. № СФ-00350, від 03.09.2010 р. №№ СФ-00362, СФ-00363, від 07.09.2010 р. № СФ-00374, від 21.09.2010 р. №№ СФ-00401, СФ-00404, платіжні доручення від 06.07.2010 р. № 156 на суму 27444 грн., від 28.07.2010 р. № 311 на суму 33502,80 грн., від 11.08.2010 р. № 864 на суму 22404,60 грн., від 12.08.2010 р. № 886 на суму 53473,50 грн., від 18.08.2010 р. № 397 на суму 53985,60 грн., від 25.08.2010 р. № 429 на суму 81763,68 грн., від 03.09.2010 р. № 959 на суму 174015 грн., від 07.09.2010 р. № 487 на суму 16536,78 грн., від 24.09.2010 р. № 1058 на суму 36467,64 грн., від 28.09.2010 р. № 1976 на суму 386621,16 грн., лімітно-забірні картки за 2010 рік №№ 376, 414, 500, 501, 502, 503, 504, 505, 506, 507, 508, 509, 610, 611, 654, 700, 741, 742, 743, 744, 745, 746;

- з ТОВ "Торгівельна компанія "Нова": договір поставки від 18.01.2010 р. № К-18/01, накладні від 15.09.2010 р. № 0476, від 22.09.2010 р. № 0496, від 24.09.2010 р. № 0500, від 28.09.2010 р. № 0503, від 30.09.2010 р. №№ 0508, 0509, 0510, податкові накладні від 02.09.2010 р. № 04361, від 06.09.2010 р. № 0476, від 07.09.2010 р. № 0496, від 16.09.2010 р. № 0510, від 22.09.2010 р. № 04961, від 23.09.2010 р. № 0508, від 28.09.2010 р. № 05101, прибуткові ордери від 16.09.2010 р. № 160, від 23.09.2010 р. № 165, від 27.09.2010 р. № 167, від 29.09.2010 р. № 171, від 30.09.2010 р. № 173, товарно-транспортні накладні № 0476, 0496, 0500, 0503, 0508, 0509, 0510, рахунки-фактури від 27.08.2010 р. № 0881, від 02.09.2010 р. № 0905, від 03.09.2010 р. № 0909, від 09.09.2010 р. № 0929, від 29.09.2010 р. №№ 1014, 1015, платіжні доручення від 02.09.2010 р. № 470 на суму 105423,90 грн., від 06.09.2010 р. № 481 на суму 68900,04 грн., від 07.09.2010 р. № 491 на суму 97065,05 грн., від 16.09.2010 р. № 992 на суму 46083,80 грн., від 23.09.2010 р. № 1042 на суму 226485,13 грн., від 28.09.2010 р. № 1083 на суму 46083,80 грн., лімітно-забірні картки від 29.09.2010 р. №№ 362, 386, 450, від 30.09.2010 р. №№ 372, 442, 448, 449.

Тобто позивачем надано документи, які підтверджують постачання товарів від ТОВ "ВО "Восход", ТОВ "Інтерпейнт", ТОВ "Торгівельна компанія "Нова", його перевезення, оприбуткування позивачем та здійснення повного розрахунку за поставлений товар.

Аналіз наданих ПАТ "Новокаховський завод "Укргідромех" первинних документів свідчить про реальність отримання товарів від ТОВ "ВО "Восход", ТОВ "Інтерпейнт", ТОВ "Торгівельна компанія "Нова", внаслідок чого відбулися зміни в майновому стані позивача.

Надані позивачем документи - договори, видаткові та податкові накладні, товарно-транспортні накладні, тощо мають всі необхідні реквізити, передбачені ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та на підставі даних первинних документів можливо ідентифікувати контрагентів, зміст та обсяг проведених господарських операцій.

Також суд зазначає, що будь-які первинні документи (у тому числі договори, видаткові та податкові накладні, товарно-транспортні накладні, тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

У той же час, з урахуванням закріпленої в ст.204 ЦК України презумпції правомірності правочину, а також враховуючи вимоги ст.71 КАС України, за якою обов'язок доказування правомірності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень покладається на такого суб'єкта, контролюючий орган повинен був надати суду належні та достовірні докази своїх тверджень про те, що задекларовані позивачем операції з придбання товарів у ТОВ "ВО "Восход", ТОВ "Інтерпейнт", ТОВ "Торгівельна компанія "Нова" в реальності не виконувались, а мало місце лише документування цих операцій з метою завищення податкового кредиту без фактичного отримання від цих контрагентів товарів. А оскільки такі дії мають злочинний характер, то доказом їх вчинення може бути лише відповідне рішення, винесене в порядку кримінально-процесуального судочинства. Однак відповідач-1 не посилається на факти вчинення представниками позивача чи ТОВ "ВО "Восход", ТОВ "Інтерпейнт", ТОВ "Торгівельна компанія "Нова" таких дій і не надав докази притягнення їх до відповідальності за такі дії.

Суд звертає увагу на те, що ні в акті перевірки, ні в ході судового розгляду відповідач-1 не посилається на відсутність реальних господарських операцій, тобто на "безтоварність" операцій, між позивачем та контрагентами, у яких ПАТ "Новокаховський завод "Укргідромех" безпосередньо придбавав товари, а саме у ТОВ "ВО "Восход", ТОВ "Інтерпейнт", ТОВ "Торгівельна компанія "Нова". Навпаки, контролюючий орган в акті перевірки підтверджує як факти придбання ПАТ "Новокаховський завод "Укргідромех" у цих підприємств товарів в обсягах, які задекларував позивач, так і факти повної сплати позивачем цим контрагентам вартості товарів з урахуванням ПДВ.

Крім того, позивач окрім первинних документів також надав і документи, складання яких було обумовлено економічною сутністю проведених операцій: товарно-транспортні накладні, які засвідчені печатками вантажовідправників, документи про оприбуткування позивачем на свій склад металопродукції та антикорозійного покриття, які були отримані від ТОВ "ВО "Восход", ТОВ "Інтерпейнт", ТОВ "Торгівельна компанія "Нова", документи про використання придбаної продукції у виробництві.

Слід також зазначити, що відповідач-1 не посилається на той факт, що до складу податкового кредиту ПАТ "Новокаховськитй завод "Укргідромех" віднесено суми, сплачені у зв'язку з придбанням товарів, що не підлягають використанню у господарській діяльності позивача.

Факт того, що податковий кредит по операціям з ТОВ "ВО "Восход", ТОВ "Інтерпейнт", ТОВ "Торгівельна компанія "Нова" формувався позивачем на підставі податкових накладних, які виписані платниками податків, що мали право на виписку таких накладних і були зареєстровані як платники податку на додану вартість, не оспорюється відповідачем-1 ні в акті перевірки, ні під час судового розгляду справи.

Проаналізувавши надані позивачем документи по поставкам металопродукції від вказаних постачальників, суд приходить до висновку, що реальність цих операцій доведена позивачем належними та достатніми доказами і не заперечується контролюючим органом.

Також суд зазначає, що за результатами господарських операцій з ПАТ "Новокаховський завод "Укргідромех" у деклараціях з податку на додану вартість ТОВ "ВО "Восход", ТОВ "Інтерпейнт", ТОВ "Торгівельна компанія "Нова" відобразили податкові зобов'язання з податку на додану вартість у відповідних податкових періодах, що підтверджено результатами невиїзних документальних перевірок вказаних контрагентів з питань правових взаємовідносин з ПАТ "Новокаховський завод "Укргідромех", за висновками яких перевірками не було встановлено розбіжностей з відомостями, отриманими від позивача (т.2 арк. 45 (зворотна сторона)-50, 58-63, 76 (зворотна сторона)-79).

Відповідачем-1 не надано до суду доказів того, що на час здійснення господарських операцій з позивачем в ЄДРПОУ були в наявності записи про скасування державної реєстрації ТОВ "ВО "Восход", ТОВ "Інтерпейнт", ТОВ "Торгівельна компанія "Нова", визнання їх банкрутами чи припинення юридичних осіб, а відповідно до ч.1 ст.18 Закону України від 15.05.2003 р. № 755-IV "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Тобто, у судовому засіданні підтверджено, що на час здійснення господарських операцій з позивачем ТОВ "ВО "Восход", ТОВ "Інтерпейнт", ТОВ "Торгівельна компанія "Нова" мали належну правосуб'єктність.

Стосовно наведених в акті перевірки обставин діяльності контрагентів у другому та третьому ланцюгах постачання, то суд зазначає, що зміст цих обставин не свідчить про фіктивну або будь-яку іншу протизаконну діяльність цих контрагентів на момент проведення позивачем вищевказаних операцій. Діюче податкове законодавство України не містить норм, які б ставили в залежність право платника податку на формування податкового кредиту від можливих порушень податкової дисципліни з боку контрагентів його постачальників у ланцюгах постачання, або зобов'язували б платника податків контролювати дотримання всіма контрагентами у всіх ланцюгах постачання норм законодавства. Статтею 61 Конституції України передбачено, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а тому ПАТ "Новокаховський завод "Укргідромех" не може нести відповідальність за можливі порушення податкового законодавства іншими особами по ланцюгу постачання. Податкове законодавство встановлює вимоги лише щодо документального підтвердження задекларованих господарських операцій.

Такий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного суду України, яка викладена в постанові від 31.01.2011 р. по справі № 21-47а10, та з практикою Європейського суду з прав людини у справі "Булвес" АД проти Болгарії та Бізнес Сепорт Сентре проти Болгарії.

З матеріалів справи слідує, що в обґрунтування правомірності оспорюваних податкових повідомлень-рішень, відповідач-1 посилається на те, що при проведенні зустрічних перевірок по ланцюгу до виробника було встановлено, що у другій та третій ланках, а саме: по контрагентах постачальників позивача (ТОВ "ТП "Метал-Маркет", ТОВ "Касіда Проджект", ТОВ "Турбо-Альянс", ТОВ "Віктрейд ЛТД", ТОВ "СВ-Днепр") не можливо підтвердити факт сплати ними податку на додану вартість до державного бюджету, оскільки від органів державної податкової служби, у яких на обліку знаходяться вказані суб'єкти господарювання, надійшли відповіді про неможливість проведення зустрічної перевірки, з огляду на те, що вказані товариства мають стан: "відсутність за місцезнаходженням", "фактична адреса не встановлена", "визнано банкрутом", (т.2 арк.66, 69, 74, 81-82).

Згідно п.4.4 розд.4 Методичних рекомендацій щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затверджених наказом ДПА України від 22.04.2011 р. № 236, у разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання, зокрема у зв'язку із зняттям з обліку, встановленням відсутності суб'єкта господарювання та/або його посадових осіб за місцезнаходженням (податковою адресою), відповідальний підрозділ не пізніше двох робочих днів від дати надходження запиту складає Акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання (далі - Акт) (додаток 3), реєструє його у Журналі реєстрації довідок про результати проведення зустрічної звірки (актів про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, неявки для підписання, відмови від писання Довідки про результати проведення зустрічної звірки) (далі - Журнал реєстрації довідок/актів) (додаток 4) та вживає відповідних заходів, передбачених актами ДПС України.

Аналогічні положення були закріплені і у Методичних рекомендаціях щодо організації та проведення перевірок підтвердження отриманих від платника податків (іншої особи) відомостей стосовно відносин з контрагентами та дотримання податкового законодавства, затверджених наказом ДПА України від 01.10.2008 р. № 622 (які були чинними до 22.04.2011 р.).

З наведеного слідує, що акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання складається не за результатами проведення зустрічної звірки чи перевірки суб'єкта господарювання, а у разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання, з огляду на що зазначений акт може бути лише носієм інформації щодо наявності фактів, які унеможливлюють проведення зустрічної звірки та не може містити інформацію щодо фінансово-господарських відносин суб'єктів господарювання.

Таким чином, акт про неможливість проведення зустрічної звірки контрагентів у другому та третьому ланцюгах постачання товарів в силу приписів ст.70 КАС України не є належним та допустимим доказом порушення позивачем податкового законодавства.

Суд критично відноситься до тверджень відповідача про відсутність у ПАТ "Новокаховський завод "Укргідромех" права на бюджетне відшкодування у зв'язку з тим, що по всьому ланцюгу постачання не підтверджено факту надмірної сплати податку на додану вартість, так як податкове законодавство, чинне на час виникнення спірних правовідносин, не ставило у залежність право позивача на бюджетне відшкодування податку на додану вартість від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету. Питання бюджетного відшкодування поширюється тільки на окремо взятого платника податків і не ставить цей факт у залежність від розрахунку з бюджетом третіх осіб.

Вимога п.1.8 ст.1 Закону України "Про податок на додану вартість" щодо надмірної сплати податку на додану вартість як необхідної умови повернення з бюджету сум цього податку його платникові, стосується саме цього платника і сплати саме ним податку у ціні придбання товарів (послуг) їх постачальникам.

Обставини, які слугували фактичною підставою для зменшення податковим органом позивачу заявленої до відшкодування суми податку на додану вартість, знаходяться поза межами вимог Закону України "Про податок на додану вартість".

Дана правова позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду від 18.04.2016 р. у справі № 2а/1570/6646/11, від 01.03.2016 р. у справі № 814/1042/14, від 25.02.2016 р. у справі № 2а-10970/09/0470, від 23.02.2016 р. у справі № 2а/0370/839/11, а правовий висновок сформовано у постановах Верховного Суду України від 01.06.2010 р. у справі № 21-573во10, від 14.10.2014 р. у справі № 21-318а14.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про правомірність дій ПАТ "Новокаховський завод "Укргідромех" щодо формування податкового кредиту по відносинах з ТОВ "ВО "Восход", ТОВ "Інтерпейнт", ТОВ "Торгівельна компанія "Нова" та визначення сум бюджетного відшкодування за квітень, серпень, вересень та жовтень 2010 року, у зв'язку з чим податкове повідомлення-рішення від 20.05.2011 р. № НОМЕР_1 є протиправним та підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.8, 9, 12, 19, 71, 158-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 20.05.2011 р. № НОМЕР_1.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 30 травня 2016 р.

Суддя Бездрабко О.І.

кат. 8.3.3.