Справа № 820/20741/14
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2016-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2016 р.Справа № 820/20741/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Старостіна В.В.

Суддів: Бегунца А.О. , Рєзнікової С.С.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24.03.2016р. по справі № 820/20741/14

за позовом Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Харківська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Харківській області, 29.12.2014 року звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, в якій просив суд стягнути до державного бюджету України з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження Харківська обл., реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, місце реєстрації - вулиця Нова, буд. 11, смт. Високий, Харківський район, Харківська область, 62459; відкрито розрахункові рахунки № 1295, в ПУАТ "Фідобанк", МФО 300175; № 1300 в АТ "УкрсибБанк" МФО 351005; № 4579; № 2186 в м. Харків, ГРУ ПАТ КБ "Приватбанк", м. Харків, МФО 351533, суму податкового боргу в загальному розмірі 8633,62 гривень по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування на розрахунковий рахунок 0433, одержувач УДКСУ у Харківській області, код 37999633, банк: ГУДКСУ в Харківській області, МФО 851011.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 25.03.2015 р. адміністративний позов задоволено та стягнуто до державного бюджету України з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження Харківська обл., реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, місце реєстрації - вулиця Нова, буд. 11, смт. Високий, Харківський район, Харківська область, 62459; відкрито розрахункові рахунки № 1295, в ПУАТ "Фідобанк", МФО 300175; № 1300 в АТ "УкрсибБанк" МФО 351005; № 4579; № 2186 в м. Харків, ГРУ ПАТ КБ "Приватбанк", м. Харків, МФО 351533, суму податкового боргу в загальному розмірі 8633 (вісім тисяч шістсот тридцять три) грн. 62 коп. по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування на розрахунковий рахунок 0433, одержувач УДКСУ у Харківській області, код 37999633, банк: ГУДКСУ в Харківській області, МФО 851011.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.06.2015 р. апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25.03.2015 року - без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 27.10.2015 р. касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 - задоволено частково, постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25.03.2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.06.2015 року скасовано та вирішено справу направити на новій розгляд до суду першої інстанції, а також зазначено, що попередніми судовими інстанціями не було досліджено та не з'ясовано відповідність сплачених коштів відповідачем даним облікової картки ФОП ОСОБА_2 у зв'язку з чим не спростовано доводи відповідача про відсутність податкового боргу.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що згідно облікової картки, загальна сума заборгованості Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, складає 8633,62 грн., у т.ч. пеня 47,59 грн. Вказаний борг виник на підставі самостійно поданих відповідачем: податкової декларації про майновий стан і доходи № 94973 від 09.02.2012 року, розрахунку податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб № 94975 від 09.02.2012 року, розрахунку податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб № НОМЕР_2 від 21.06.2013 року, податкової декларації про майновий стан і доходи № НОМЕР_3 від 21.06.2013 року. Контролюючим органом було надіслано відповідачу податкову вимогу про сплату боргу, проте, на теперішній час борг лишається не сплаченим. У зв'язку із чим, позивач просив позов задовольнити у повному обсязі.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 24.03.2016 року адміністративний позов Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу - задоволено.

Стягнуто до Державного бюджету України з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження Харківська область, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, місце реєстрації - вулиця Нова, будинок 11, селище міського типу Високий, Харківський район, Харківська область, 62459; відкрито розрахункові рахунки №1295, в ПУАТ «Фідобанк», МФО 300175; №1300 в АТ «УкрсибБанк» МФО 351005; №4579; №2186 в Харків. ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк», м. Харків, МФО 351533, суму податкового боргу в загальному розмірі 2383 (дві тисячі триста вісімдесят три) грн 62 коп. по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування на розрахунковий рахунок 0433, одержувач УДКСУ у Харківській області, код 37999633, банк: ГУДКСУ в Харківській області, МФО 851011.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційної інстанції відповідач підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.

Представник позивача, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представника позивача та відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що фізична особа-підприємець ОСОБА_2 перебуває на обліку як платник податків в Харківській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області, що підтверджується довідкою про взяття на облік платника податків, яка міститься в матеріалах справи.

Відповідачем на виконання норм діючого законодавства до Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області були самостійно подані податкова декларація про майновий стан і доходи № 94973 від 09.02.2012 року, розрахунку податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб № 94975 від 09.02.2012 року, розрахунку податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб № НОМЕР_2 від 21.06.2013 року, податкової декларації про майновий стан і доходи № НОМЕР_3 від 21.06.2013 року. Відповідно до яких відповідач має заборгованість в загальній сумі 8633,62 грн.

Харківською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Харківській області було сформовано податкову вимогу форми "Ф" № 22 від 27.01.2012 року, та вручено відповідачу особисто.

Листом ДПАУ від 09.02.2011 р. №3618/7/17-0417 «Щодо декларування доходів, отриманих протягом 2010 року фізичними особами - підприємцями на загальній системі оподаткування» роз'яснено, що фізичні особи - підприємці подають до органу державної податкової служби за місцем своєї податкової адреси податкову декларацію у строки, визначені пп. 49.18.5 п. 49.18 сг. 49 Податкового кодексу України (далі - Кодекс), та зазначають в ній авансові платежі з податку на доходи фізичних осіб на поточний 2011 рік. «В пункті 3.2 Розділу 3 декларації фізичні особи - підприємці відображають очікуваний дохід на 2011 рік.

Відповідачем 10.05.2011 року до ДПІ надано податкову декларацію про майновий стан та доходи за 1 кв. 2011 року №44108 в якій у п.3.2 розділу 3 самостійно зазначено очікуваний оподатковуваний дохід у сумі 42000,0 грн.

Під час нового судового розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що за відповідачем станом на 01.01.2011 року рахується заборгованість в сумі 393,60 грн, а також відповідачем самостійно сплачено суму податку в розмірі 2000,00 грн, що підтверджено наявними в матеріалах справи виписками по особовому рахунку.

Вдповідно до податкової декларації про майновий стан та доходи за 1 кв. 2011 року №44108 ФОП ОСОБА_2 контролюючим органом нараховано авансові платежі на загальну суму 6300 грн. (42000 грн*15%), за строкам сплати до 15 травня, до 15 серпня і до 15 листопада.

Також судом першої інстанції встановлено, що протягом 2011 року відповідачем було сплачено лише 2000 грн. та з врахуванням суми переплати в розмірі 393,60 грн, а також нарахованої суми платежу виникла заборгованість у сумі 3906,40 грн.

Вдповідачем сплачено суму авансових платежів у розмірі 2000 грн, що встановлено судом з наявних в матеріалах справи виписок по особовому рахунку (а.с. 72-73).

09.02.2012 року відповідачем самостійно надано декларацію №94973 за 2011 рік де зазначено, що сума податку, яка підлягає сплаті до бюджету становить 3286 грн. та розраховано квартальні авансові платежі на 2012 рік у розмірі 1321,65 грн.

Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 09.02.2012 р. надано податкову декларацію, в якій здійснено розрахунок авансових платежів на 2012 рік у сумі 5286,60 грн у відповідності до 177.5.1 ПКУ, із зазначенням щоквартального платежу в розмірі 1321,65 грн.

Протягом 2012 року ФОП ОСОБА_2 сплатив 2651,65 грн (платіж від 23.02.2012 р. у сумі 1321,65 грн та від 23.05.2012 р. у сумі 1330,0 грн ), замість 5286,60 грн, у зв'язку з чим виникла заборгованість у сумі 2634,95 грн.

Відповідачем 11.02.2013 року самостійно надано декларацію за 2012 рік де зазначено, що сума податку, яка підлягає сплаті до бюджету становить 964 грн, а також розраховано квартальні авансові платежі на 2013 рік у розмірі 241,00 грн.

Протягом 2013 року ФОП ОСОБА_2 сплата по остаточному перерахунку за 2012 р. не здійснена, а також враховуючи не сплачені авансові платежі на 2013 р. станом на 31.07.2013 р. (по строкам 15.03.2013р., 5.05.2013р. у сумах 241,0грн та 241,0грн), у відповідача виникла заборгованість у сумі 8104,03грн.

ФОП ОСОБА_2 11.02.2013р. надано податкову декларацію, в якій здійснено розрахунок авансових платежів на 2013 рік у сумі 964,0 грн. ( авансові платежі 241,00 щоквартально)

Відповідачем 10.02.2014 року самостійно надано декларацію, в якій зазначено суму що підлягає сплаті до бюджету у сумі 0,0 грн та розраховано квартальні авансові платежі на 2014 рік у розмірі 0,00 грн.

Під час нового розгляду справи судом першої інстанції було встановлено, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 26.01.2016 до контролюючого органу надано уточнюючу декларацію про майновий стан і доходи № за 2013 рік, де відкориговано загальну річну суму авансових платежів з податку на доходи фізичних осіб та зменшено суми, яка підлягала перерахуванню до бюджету на 964,00 грн.

Крім того, підприємцем 28.01.2016 до ОДПІ надано уточнюючу декларацію про майновий стан і доходи № за 2012 рік, де відкориговано загальну річну суму авансових платежів з податку на доходи фізичних осіб та зменшено суму, яка підлягала перерахуванню до бюджету на 5286,00 грн.

Потокольною ухвалою Харківського окружного адміністративного суду, проголошеною 16.02.2016 року задоволено клопотання представника позивача, Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області, про зменшення позовних вимог, відповідно до якого позивач просить суд стягнути до Державного бюджету України з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження Харківська область, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, місце реєстрації - вулиця Нова, будинок 11, селище міського типу Високий, Харківський район, Харківська область, 62459; відкрито розрахункові рахунки №1295, в ПУАТ «Фідобанк», МФО 300175; №1300 в АТ «УкрсибБанк» МФО 351005; №4579; №2186 в Харків. ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк», м. Харків, МФО 351533, суму податкового боргу в загальному розмірі 2383 (дві тисячі триста вісімдесят три) грн 62 коп. по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування на розрахунковий рахунок 0433, одержувач УДКСУ у Харківській області, код 37999633, банк: ГУДКСУ в Харківській області, МФО 851011.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано достатніх та допустимих доказів на спростування доводів контролюючого органу, а також на підтвердження відсутності у відповідача обов'язку сплати заборгованості в сумі 2383,62 грн.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 177.2 ст. 177 ПКУ «Об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця».

Згідно до п. 177.1 ст. 177 ПКУ «Доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.».

Відповідно до 177.5 ст. 177 «Фізичні особи - підприємці подають до контролюючого органу податкову декларацію за місцем своєї податкової адреси за результатами календарного року у строки, встановлені цим Кодексом для річного звітного податкового періоду, в якій також зазначаються авансові платежі з податку на доходи».

Згідно до пп. 177.5.3 п. 177.5 ст.177 «Остаточний розрахунок податку на доходи фізичних осіб за звітний податковий рік здійснюється платником самостійно згідно з даними, зазначеними в річній податковій декларації, з урахуванням сплаченого ним протягом року податку на доходи фізичних осіб та збору за провадження деяких видів підприємницької діяльності на підставі документального підтвердження факту їх сплати».

Відповідно до пункту 46.1 статті 46 Податкового Кодексу України податкова декларація, розрахунок- документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктами 49.1. та 49.2 ст. 49 Податкового Кодексу України визначено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

Згідно пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до пункту 56.11 статті 56 Податкового кодексу України податкове зобов'язання, яке самостійно визначене платником податків, оскарженню не підлягає.

Згідно пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, платник податку зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, визначену у поданій ним податковій декларації протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України встановлено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до п.87.11. ст. 87 Податкового Кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем до суду не надано достатніх та допустимих доказів на спростування доводів контролюючого органу, а також на підтвердження відсутності у відповідача обов'язку сплати заборгованості в сумі 2383,62 грн.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 24.03.2016 року по справі № 820/20741/14 відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24.03.2016р. по справі № 820/20741/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_4
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_5 ОСОБА_6
Повний текст ухвали виготовлений 31.05.2016 р.