Справа № 670/1033/15-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2016-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 670/1033/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Потапов О. О.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

24 травня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Драчук Т. О. Мельник-Томенко Ж. М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Коваль К.В.,

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі Хмельницької області на постанову Віньковецького районного суду Хмельницької області від 09 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 (далі - позивач) до Управління Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі Хмельницької області (далі - відповідач) про визнання дій неправомірними та зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач в березні 2015 року звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просив: визнати дії відповідача неправомірними та зобовязати призначити йому пенсію згідно п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», та здійснити виплату з 27.07.2014 року. Визнати протиправною відмову відповідача в зарахуванні йому до спеціального стажу періодів роботи, що дають право на призначення пенсії згідно п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а саме: періодів роботи в радгоспі «Осламово», агрофірмі «Осламово», СГК «Осламово» з 08.09.1977 року по 10.11.1977 року, з 26.11.1979 року по 31.12.1979 року, з 04.06.1999 року по 12.04.2006 року; час навчання у професійно - технічному училищі № 2 м. Луцьк з 01.09.1974 року по 22.07.1977 року; службу у Збройних Силах СРСР в період з 15.11.1977 року по 02.11.1979 року.

Справа розглядалась судами трьох інстанцій. Ухвалою суду касаційної інстанції 17 листопада 2015 року скасовано рішення апеляційного суду і надіслано справу на новий судовий розгляд. В ухвалі зазначено, що суди попередніх інстанцій неналежно дослідили обставини, пов'язані з проведенням атестації робочого місця електрозварювальника ОСОБА_3 та його пільговим трудовим стажем.

Ухвалою Віньковецького районного суду Хмельницької області від 09.02.2016 року клопотання позивача про відмову від позову в частині заявлених вимог до Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області задоволено та провадження в цій частині закрито.

Постановою Віньковецького районного суду Хмельницької області від 09.02.2016 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та просив колегію суддів її задовольнити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що з 08.09.1977 року по 10.11.1977 року позивач працював у радгоспі "Осламово" Віньковецького району на посаді електрозварника. З 15.11.1977 року по 02.11.1979 року проходив службу у Збройних Силах СРСР. 26.11.1979 року позивач прийнятий у радгосп "Осламово" електрозварником, а наказом 16.12.1983 року він був звільнений з роботи за власним бажанням. 28.08.1992 року позивач знову був прийнятий на роботу у радгосп "Осламово" газоелектрозварювальником VІ розряду, та 26.04.1995 року звільнений з роботи за власним бажанням. 04.06.1999 року позивач був прийнятий газоелектрозварювальником в агрофірму "Осламово", після реформування з 03.03.2003 року агрофірми "Осламово" в СГК "Осламово" позивач 07.03.2003 року переведений електрозварювальником 6 розряду в садову бригаду № 4 сільськогосподарського кооперативу, 18.05.2005 року переведений електрозварювальником по 6 розряду, та 01.06.2007 року звільнений з роботи за власним бажанням згідно протоколу № 2 від 12.06.2007 року.

22 жовтня 2014 року позивач, вважаючи, що досяг відповідного віку та маючи достатній стаж роботи, звернувся до відповідача з заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах відповідно до п. "б", ст. 13 Закону 1788-XII та згідно Списку № 2.

Листом управління Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі Хмельницької області №7328/03 від 28.11.2014 року позивача повідомлено про зарахування до пільгового стажу за Списком №2 періодів роботи з 01.01.1980 року по 16.12.1983 року, що складає 3 роки 11 місяці 16 днів, решта періодів до пільгового стажу за Списком №2 не зараховано з посиланням на відсутність уточнюючих довідок.

Документом, що підтверджує атестацію робочого місця електрозварювальника ручного зварювання є витяг з протоколу №3 (а.с.186) по СГК "Осламово" та витяг з трудового архіву (а.с.179) про створення атестаційної комісії.

Те, що позивач працював на посаді електрозварювальника ручного зварювання, в суді першої інстанції підтвердив завмеханічною майстернею СГК "Осламово" свідок ОСОБА_4 та слюсар ОСОБА_5 Ці та з пояснень інших свідків встановлено, що автоматичної чи полуавтоматичної сварки на підприємстві не було. А інспектор відділу кадрів, свідок ОСОБА_6 визнала, що вона могла допустити помилку, не внісши зміну в запис професій в "картки умов праці" (а.с. 180-181). Вона впевнена, що газоелектрозарювальників на підприємстві не було, якби існувало підприємство, вона надала б уточнюючу довідку, щодо роботи позивача електрозварювальником, але через його ліквідацію, це неможливо здійснити.

Із аналізу наведених доказів позивач довів, що він працював електрозварювальником ручного зварювання і що ця професія значиться у Списку №2.

Те, що він працював електрозварювальником в період з 08.09.1977 року по 10.11.1977 року, з 26.11.1979 року по 31.12.1979 року, з 04.06.1999 року по 12.04.2006 року підтверджено записами в трудовій книжці та наказами, які є в матеріалах справи (а.с.25,27,183).

Вказані обставини підтверджуються архівними довідками трудового архіву Віньковецької районної ОСОБА_1 № 572, № 573 від 29.09.2014 року, згідно яких наказом по радгоспу "Осламово" Хмельницького виробничо-аграрного об'єднання садових радгоспів від 14.09.1977 року № 73 було зараховано ОСОБА_3 з 08.09.1977 року на роботу електросварщиком; наказом по радгоспу "Осламово" Хмельницького виробничо-аграрного об'єднання садових радгоспів від 19.12.1979 року № 35 було прийнято його з 26.11.1979 року на роботу газоелектросварщиком; наказом № 23-Л по радгоспу "Осламово" від 26.04.1995 року, газоелектрозварювальника, звільнено з роботи за власним бажанням з 26.04.1995 року. Протоколом № 3 засідання правління СГК "Осламово" від 25.06.2007 року ОСОБА_3 як електрозварювальника мехцеху, звільнено з роботи за власним бажанням з 01.06.2007 року.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи доведено що позивач має повний стаж на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, його трудова книжка містить всі необхідні відомості для призначення пільгової пенсії за Списком № 2, посада на якій працював позивач включена до переліку професій з шкідливими умовами праці.

Колегія судів погоджується з висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до пункту б статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

За правилами частини 1 статті 100 Закону України Про пенсійне забезпечення особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Пунктом 1 цього Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінпраці та Мінфіном (пункт 20 Порядку).

Механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника, визначений Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України 10 листопада 2006 року №18-1 (далі - Порядок №18-1).

Дія цього Порядку поширюється на осіб, які працювали на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, а також на осіб, яким призначено пенсію до набрання чинності цим Порядком (далі - робота, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років) (пункт 2 Порядку №18-1).

Згідно пункту 11 Порядку №18-1 для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах за місцем проживання (реєстрації) такі документи: 1) заяву про підтвердження стажу роботи; 2) витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (далі - Єдиний державний реєстр), а для підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01.07.2004 та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі, - інші документи, які мають підтверджувати факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні); 3) трудову книжку; 4) документи, видані архівними установами, зокрема: а) довідку про заробітну плату; б) копії документів про проведення атестації робочих місць; в) копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності - довідка про їх відсутність).

Згідно з пунктами 1 і 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 (набрала чинності з 21 серпня 1992 року) на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому проводиться атестація; основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Пунктом 4 зазначеного Порядку встановлено, що атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Згідно з пунктом 4.2 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Якщо атестація була вперше проведена після 21 серпня 1997 року, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21 серпня 1992 року, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку (пункт 4.4 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах).

Аналіз наведених правових норм дає право для висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту б частини 1 статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення є виконання останньою робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження несприятливих умов праці за результатами атестації відповідного робочого місця: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Даний висновок викладений Верховним Судом України у постановах від 10.09.2013 року №21-183а13, 25.11.2014 року № 21-519а14 та від 19.05.2015 року №21-175а15.

Отже, матеріалами справи підтверджується те, що позивач має необхідний стаж на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, і ця посада включена до переліку професій з шкідливими умовами праці за Списком № 2.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що відповідачем не надано суду достатньо належних доказів, які б свідчили про неправомірність заявлених позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не викликають сумнівів щодо правильності висновків суду першої інстанції та застосування норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо задоволення заявлених позовних вимог у спосіб та межах передбачених законодавством.

Оскільки доводи апеляційної скарги відповідача не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі Хмельницької області залишити без задоволення, а постанову Віньковецького районного суду Хмельницької області від 09 лютого 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 31 травня 2016 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_7 ОСОБА_8