Справа № 335/5219/16-а
Суддя: Апаллонова Ю. В.
Дата ухвалення: 2016-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/5219/16-а 2-а/335/160/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2016 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Апаллонової Ю.В.,

при секретарі: Кудряшовій Ю.І,

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського патрульної поліції роти №3 батальйону №4 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції рядовий ОСОБА_3, третя особа Управління патрульної поліції національної поліції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

11.05.2016 року Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення ПС2№ 394149 від 06.05.2016 року, в обґрунтування якого зазначив наступне. 06 травня 2016 року о 07 годині 15 хвилин перебуваючи під час виконання трудових обов'язків на маршруті № 84 який діє з вул. Товариської-Вокзал «Запоріжжя-1» керуючи автомобілем Мерседес-Бенц № НОМЕР_1 Позивач приїхав до кінцевої зупинки Проспект Соборний № 1 (Вокзал Запоріжжя 1) побачив патрульний автомобіль біля якого стояло двоє патрульних які через 10 хвилин стояння підійшли до Позивача та попросили надати їм документи, які відразу були надані в папці де були і копії і оригінали, так як періодично замовник перевезень Запорізька міська рада проводить рейдові перевірки дотримання перевізниками вимог законодавства. Через 10 хвилин відсутності, документи Позивачу було повернено вже з постановою у справі про адміністративне правопорушення, де зазначалося порушення відсутність страхового полісу, оглянувши повернену папку Позивач знайшов оригінал та копію полісу про що повідомив патрульних, які повідомили, що постанова вже складена, на питання чому не складався протокол було повідомлено, що це не обов'язково, на питання чому не пояснено про права особи яка притягається до адміністративної відповідальності було повідомлено, що ви їх і так знаєте, щодо права на захист було повідомлено, що якщо адвокат зараз є, то відповідач не проти його залучення. Просив постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС 2 № 394149 від 06.05.2016 року скасувати, адміністративне провадження у справі - закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали у повному обсязі та просять його задовольнити. Позивач, допитаний в судовому засіданні як свідок, зазначив, що Правил дорожнього руху не порушував, мав при собі оригінал полісу та його копію, оригінал полісу надав інспектору, заперечував проти складання постанови, однак його доводи інспектором враховані не були.

В судовому засіданні відповідач та представник третьої особи проти задоволення позову заперечували, посилаючись на ті обставини, що інспектор Зінченко О.В. правомірно предявив вимогу про необхідність надання документів, зазначених у п. 2.4.а ПДР, так як ОСОБА_1, як водієм було порушено вимоги дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», про що свідчить відеозапис камер відеоспостереження. Інспектор зазначив у судовому засіданні, що ОСОБА_1 надана була лише ксерокопія страхового полісу. Окрім того, зазначали, що відповідно до ст. 258 КУпАП протокол у даному випадку не потрібно складати, а тому доводи позивача щодо відсутності протоколу є безпідставними. До матеріалів справи долучені письмові заперечення.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень. Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії, хоч і адресовані суду, але одночасно вони є і вимогами для суб'єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Згідно ч.2 ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно ч.2 ст.69 КАС України докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

При цьому, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Положеннями ч.1 ст.71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.

За нормою ч.2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п. 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до пп. «а» п.2.4 Правил дорожнього руху на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування власників наземних транспортних засобів» з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Стосовно транспортних засобів, які не беруть участі в дорожньому русі, укладення договору страхування є необов'язковим. Транспортний засіб має відповідати вимогам, передбаченим пунктом 1.7 статті 1 цього Закону, з моменту взяття ним участі в дорожньому русі на території України. Положення цього пункту не поширюється на осіб, які звільнені від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону. Контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод; органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України. При використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу. У разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом.

Як зазначено у постанові про адміністративне правопорушення ПС2 №394149 від 06.05.2016 року, 06.05.2016 року об 07-15 год., ОСОБА_1 по пр.Соборному у м.Запоріжжі, керуючи маршрутним транспортним засобом «Мерседес-Бенс»» д.н. НОМЕР_2 не маючи при собі поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. До ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу 425,00 грн.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як визначено в пункті 21.2 статті 21 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Інспектор у судовому засіданні зазначав про вчинення ОСОБА_1 двох правопорушень і застосування при складанні оскаржуваної постанови ч.2 ст.36 КУпАП, зокрема складання постанови за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до ст. 36 КУпАП п ри вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи ті обстави, що відносно ОСОБА_1 складена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності лише щодо одного правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП, і вчинення ОСОБА_1 інших правопорушень відповідачем недоведене, а тому посилання відповідача на ч.2 ст.36 КУпАП є безпідставними.

Допитаний у судовому засіданні як свідок ОСОБА_1 пояснив, що мав при собі і копію, і оригінал страхового документу, усі ці документи були при ньому у папці, оскільки кожного виїзду на маршрут наявність всіх документів перевіряється уповноваженою особою підприємства і без страхового полісу його б не допустили до керування. Тому під час складання постанови інспектором він віднайшов оригінал полісу і надав інспектору, який до уваги цих обставин не взяв, склав постанову і лише розяснив йому порядок оскарження постанови.

Відповідно до ст.70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

В судовому засіданні був відтворений та досліджений диск, зміст якого обєктивно не підтверджує факт скоєння ОСОБА_1 06.05.2016 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, оскільки на оглянутому у судовому засіданні диску не міститься даних, які входять у предмет доказування за даною справою, зокрема, на відео не відображено ані позивача, ані інспектора, так і не міститься даних про те, що ОСОБА_1 не мав при собі поліс обов'язкового страхування, а тому відеофіксація, яка міститься на диску наданому відповідачем визнається судом неналежним доказом.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, оскільки відповідачем пояснення відповідача не спростовані, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, що встановлює презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються і повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії, бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач, їх не спростує, суд вважає такими, що заслуговують на увагу доводи позивача і вважає за можливе покласти їх в основу доказами тих обставин, що ОСОБА_4 мав при собі поліс обов'язкового страхування, у зв'язку з чим постанова підлягає скасуванню.

Щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, то така також задоволеною бути не може, оскільки відповідно до ст. 247 КУпАП закривати провадження у справі про адміністративне правопорушення може лише орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, а не адміністративний суд який перевіряє на правомірність винесену таким органом постанову.

Керуючись ст.ст. 158-163, 171-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського патрульної поліції роти №3 батальйону №4 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції рядовий ОСОБА_3, третя особа Управління патрульної поліції національної поліції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 06.05.2016 року серії ПС2 № 562338, яка винесена поліцейського патрульної поліції роти №3 батальйону №4 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції рядовим ОСОБА_3 щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя: Ю.В.Апаллонова