Справа № 802/686/16-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2016-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

27 травня 2016 р. Справа № 802/686/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Богоноса М.Б., розглянувши в порядку письмового провадження матеріали справи

за позовом: ОСОБА_1

до: Центрального відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції

про: визнання бездіяльності протиправною та скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Центрального відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції про визнання бездіяльності протиправною та скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказав, що 20.06.2014 року Вінницькою митницею Міндоходів винесено постанову про порушення митних правил № 0239/401000001/14 за ознаками вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 481 Митного кодексу України.

Постановою державного виконавця Вишенського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_2 від 10.07.2014 року відкрито виконавче провадження № 43987651 за виданою Вінницькою митницею Міндоходів постановою № 0239/401000001/14 від 20.06.2014 року щодо стягнення з позивача боргу в сумі 17000,00 гривень.

10.07.2014 року постановою державного виконавця Вишенського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_2 накладено арешт на все майно, що належить позивачу та оголошено заборону відчуження будь-якого майна, що належить боржнику в межах суми звернення стягнення у розмірі 17000,00 гривень.

29.12.2014 року постановою державного виконавця Вишенського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_2 повернуто виданий Вінницькою митницею виконавчий документ щодо стягнення з ОСОБА_1 суми боргу.

Разом з тим, в постанові про повернення виконавчого документу зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред'явлений для виконання в строк до 29.12.2015 року.

В квітні 2016 року позивачу стало відомо, що Вінницька митниця ДФС проігнорувала постанову державного виконавця Вишенського відділу державної виконавче служби Вінницького міського управління юстиції про повернення виконавчого документу стягувачеві від 29.12.2014 року та не подала повторно виконавчий документ до виконання, таким чином, на думку позивача, стягувач пропустив строк встановлений законом для примусового виконання виконавчого документа.

На думку позивача, повертаючи виконавчий документ та припиняючи виконавче провадження відповідач мав би скасувати арешт, який застосований до всього майна боржника.

22.04.2016 року представник позивача звернувся із скаргою про скасування постанови про арешт майна, що належить позивачу та оголошення заборони його відчуження до Центрального відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції. Однак, на момент звернення до суду позивач відповіді на вказану заяву не отримав.

Вважаючи протиправною бездіяльність щодо не зняття арешту, що накладений на майно позивача як при поверненні виконавчого документу, так і за результатами розгляду скарги від 22.04.2016 року, та з метою скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження у виконавчому провадженні № 43987651 від 10.07.2014 року звернувся з позовом до суду.

У позовній заяві від 12.05.2016 року за вх. №9417/16, разом із іншими позовними вимогами, позивачем заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду із адміністративним позовом.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. Проте, через канцелярію суду подав заяву за вх. № 10880 від 27.05.2016 року про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання також не з'явилась, однак надала суду заяву за вх. № 10797 від 26.05.2016 року, в якій просила розглядати справу без її участі.

Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи викладене, відповідно до ст. 128 КАС України, суд доходить висновку про можливість розгляду клопотання про поновлення строку звернення до суду із адміністративним позовом в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд доходить висновку, що клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду із адміністративним позовом у справі задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Так, згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

В силу вимог ст.181 КАС України передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби.

Так, ч. 2 вказаної статті встановлено, що позовну заяву в наведеній категорії справ може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Визначаючись щодо моменту коли позивач дізнався чи міг дізнатися про порушення своїх прав (що є моментом, із якого починає свій перебіг строк звернення до суду), суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті, та органам, що ведуть Державний реєстр обтяжень рухомого майна.

Представник відповідача у своїх поясненнях вказала, що відповідно до п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби строк зберігання завершених виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення становить 1 рік. На момент розгляду справи судом матеріали виконавчого провадження ВП № 43987651 знищено.

Тому, доказів направлення відповідачем позивачу оскаржуваної постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження від 10.07.2014 року, як і доказів отримання вказаної постанови позивачем суду не надано.

Отже, як фактичні так і правові підстави для висновку про пропущення позивачем строку звернення до суду з метою оскарження постанови від 10.07.2014 року відсутні.

Щодо оскаржуваної бездіяльності відповідача відносно незняття арешту із майна боржника, то така носить триваючий характер. Представник позивача зазначив, що про таку бездіяльність позивачу стало відомо через 10 днів із моменту звернення із скаргою від 22.04.2016 року (02.05.2016 року). Тому, виходячи із моменту звернення позивача до суду із позовною заявою (12.05.2016 року), відсутні підстави для висновку про пропуск позивачем строку звернення до суду із позовом про її оскарження.

Поряд із цим суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 100 КАС України навіть у випадку пропуску позивачем строку звернення до суду, процесуальний Закон не передбачає його поновлення, а лише за наявності для цього підстав, причини пропуску строку можуть бути визнані судом поважними.

Отже, у задоволенні клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду із адміністративним позовом слід відмовити, у зв'язку із тим, що строки звернення до суду не підлягають поновленню. Крім цього, такий строк не вважається пропущеним, а тому і відсутні підстави для висновків суду про поважність чи неповажність причин його пропуску.

Керуючись ст. 99, 100, 160, 165, 185, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду із адміністративним позовом у справі № 802/686/16-а відмовити, оскільки строк звернення до суду із позовом не пропущено.

Ухвала оскарженню не підлягає. Відповідно до ч. 6 ст. 254 КАС України ухвали суду, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту постановлення.

Суддя Богоніс Михайло Богданович