Справа № 464/3783/16-а
Суддя: Радченко Е. А.
Дата ухвалення: 2016-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/3783/16-а
пр.№ 2-а/464/187/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2016 року Сихівський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Радченко Е.А.

при секретарі Лобко А.С.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Львові ГУ НП України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

27.04.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у м. Львові ГУ НП України про скасування постанови від 15.04.2016 року у справі про адміністративне правопорушення. Вважає притягнення до адміністративної відповідальності незаконним, оскільки порушення не допускав, а притягнення до адміністративної відповідальності відбулося з порушенням вимог законодавства.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на те, що позивач допустив порушення Правил дорожнього руху, за що на нього було накладено адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 122 КпАП України. Постанова про накладення стягнення є законною, тому представник відповідача просить в позові відмовити.

Заслухавши позивача, представника відповідача, допитавши свідка та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

15.04.2016 року інспектором роти № 5 батальйону № 4 УПП м. Львова молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 винесена постанова серії ПС 2 № 870917 у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача.

Останній був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за те, що 15.04.2016 року о 00 годин 45 хвилин на вулиці Володимира Великого в м. Львові, біля будинку № 50, керуючи транспортним засобом автомобілем марки «SKODA FABIA» д.р.н. ВС 3475 СТ, здійснив зупинку транспортного засобу ближче ніж 30 метрів від дорожнього знаку 5.43.1 «Пункт зупинки тролейбусу», чим порушив вимоги п. 15.9 «е» Правил дорожнього руху.

Позивач з постановою не погоджується та просить її скасувати.

Вирішуючи позов суд виходить з наступного.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За вимогами п. 15.9 «е» Правил дорожнього руху забороняється зупинка транспортних засобів ближче ніж 30 метрів від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає ближче 30 метрів від дорожнього знаку такої зупинки з обох боків.

Не спростовуючи факту зупинки в забороненому місці, позивач посилається на те, що зупинка була вимушеною, оскільки він помітив, що температура двигуна підвищилася та вийшла за межі допустимої. Тому позивач одразу зупинився та увімкнув світлову сигналізацію. Знак аварійної зупинки не встановив, оскільки не встиг вийти з автомобіля до прибуття патрульних. Позивач посилається на те, що повідомив про ці обставини патрульним, проте вони на це не звернули уваги та склали постанову.

Суд вважає таке посилання позивача безпідставним.

За вимогами п. 15.15 Правил дорожнього руху у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити діяти згідно з вимогами п.п. 9.9 9.11 цих Правил. Зокрема, п. 9.10 Правил разом з увімкненням світлової сигналізації слід установити знак аварійної зупинки або миготливий червоний сигнал на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху, але не ближче 20 метрів до транспортного засобу в населених пунктах і 40 метрів поза ними.

В судовому засіданні встановлено, що позивач не робив спроб прибрати транспортний засіб або установити знак аварійної зупинки. Посилання позивача на те, що він не встиг це зробити до приїзду патрульних, не заслуговує на увагу, оскільки він мав можливість це зробити, коли побачив транспортний засіб патрульної поліції або під час спілкування з патрульними. При цьому для прибрання транспортного засобу позивач мав можливість звернутися за допомогою до патрульних, але цього зроблено не було. Вказані обставини підтверджуються поясненнями інспектора Кульчицької О.С., яка була допитана в судовому засіданні в якості свідка.

Крім того, судом враховано, що вимушена зупинка це припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху (п. 1.10 Правил дорожнього руху).

Позивач посилається на те, що припинив рух внаслідок несправності термостату, якій було замінено в той же день. На підтвердження цього позивачем надано товарний чек від 15.06.2016 року на придбання термостата та наряд-замовлення від 15.04.2016 року на заміну термостата.

Проте посилання на підвищення температури двигуна як на причину вимушеної зупинки в забороненому місці, на думку суду, є безпідставним. При цьому суд виходить з того, що за вимогами п. 2.3 «б» водій зобовязаний стежити за технічним станом транспортного засобу. Суд враховує, що підвищення температури двигуна відбувається не раптово, а поступово, що в разі виконання позивачем вищезгаданих вимог Правил давало йому можливість своєчасно помітити таке підвищення та здійснити зупинку в незабороненому місці.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що 15.04.2016 року позивач порушив вимоги п. 15.9 Правил дорожнього руху, що є адміністративним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 122 КпАП України, а саме: порушення водіями транспортних засобів правил зупинки.

Несправність термостату не є обставиною, яка виключає вину позивача у здійсненні зупинки в забороненому місці. А зазначені позивачем такі обставини, як неможливість прибрати транспортний засіб та недостатність часу для встановлення знаку аварійної зупинки, не заслуговують на увагу, оскільки жодним чином не впливають на наявність в діях позивача правопорушення.

Судом враховано, що на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу мінімального розміру, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 122 КпАП України.

Враховуючи, що факт порушення правил дорожнього руху з боку позивача знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, постанова у справі про адміністративне правопорушення винесена компетентним органом, з дотриманням вимог законодавства, а покарання застосовано в межах санкції ч. 1 ст. 122 КпАП України, суд не вбачає законних підстав для визнання постанови інспектора поліції від 15.04.2016 року протиправною.

На підставі викладеного, керуючись п.п. 1.10, 2.3, 9.99.11, 15.9, 15.15 Правил дорожнього руху, ч. 1 ст. 122 КУпАП, ст.ст. 99, 100, 5-15,159-163,185-186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Львові ГУ НП України про скасування постанови від 15 квітня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Вступну та резолютивну частини постанови оголошено 03 червня 2016 року.

Повний текст постанови виготовлено 03 червня 2016 року.

Постанова може бути повністю або частково оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий :