Справа № 473/1585/16-а
Суддя: Вуїв О. В.
Дата ухвалення: 2016-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/1585/16-а
П О С Т А Н О В А

іменем України

"30" травня 2016 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Вуїва О.В.,

при секретарі Заблоцькій М.М.,

за участю: позивачки ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, представника третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вознесенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: архівний відділ Вознесенської міської ради Миколаївської області, про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Вознесенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області про визнання протиправними та скасування рішень, визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 29 квітня 2016 року позов було залишено без руху, позивачці надано строк для усунення недоліків.

На виконання ухвали позивачка надала уточнений позов про визнання протиправними та скасування рішень в якому вказувала, що з 09 березня 2009 року вона в зв'язку з досягненням пенсійного віку перебуває на обліку у Вознесенському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Миколаївської області (до цього управління Пенсійного фонду України в м. Вознесенську та Вознесенському районі Миколаївської області) та отримує пенсію за віком. Розмір нарахованої пенсії складає 2 018,27 грн., до видачі 1 727,51 грн.

Однак рішенням управління Пенсійного фонду України в м. Вознесенську та Вознесенському районі від 21 жовтня 2015 року №13 ОСОБА_1 запропоновано до грудня 2015 року добровільно повернути переплачені кошти в розмірі 345,78 грн., а в разі ненадходження коштів вирішено на підставі ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» утримувати їх з пенсії позивачки в розмірі 20 % пенсії щомісячно, починаючи з грудня 2015 року до повного погашення.

Рішенням управління Пенсійного фонду України в м. Вознесенську та Вознесенському районі від 20 січня 2016 року №19 до попереднього рішення внесено зміни в частині розміру переплати, що з врахуванням часткового стягнення коштів складає 4 265,08 грн.

Оскаржувані рішення про стягнення переплати обгрунтовані неправильним обрахуванням та виплатою Пенсійним фондом пенсії, що були обумовлені наявністю зловживань з боку пенсіонера, подання нею недостовірних даних.

ОСОБА_1, заперечуючи проти наявності обставин, якими обгрунтовані оскаржувані рішення, а також вказуючи на незаконність стягнення з неї частини виплаченої пенсії, просила про визнання їх протиправними та скасування в судовому порядку.

Ухвалою суду від 19 травня 2016 року до участі в розгляді справи в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору залучено архівний відділ Вознесенської міської ради.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вказуючи на те, що оскаржувані рішення прийняті у повній відповідності з вимогами закону, в тому числі обгрунтовані передбаченою законом підставою, наявність підстав для стягнення переплати встановлені Пенсійним фондом та зафіксовані у відповідних документах (актах перевірки).

Представник третьої особи ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала.

Заслухавши пояснення позивачки ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, представника третьої особи ОСОБА_4, показання свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного.

Зокрема судом встановлено, що з 09 березня 2009 року ОСОБА_1 в зв'язку з досягненням пенсійного віку перебуває на обліку у Вознесенському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Миколаївської області (до цього управління Пенсійного фонду України в м. Вознесенську та Вознесенському районі Миколаївської області) та отримує пенсію за віком. Розмір призначеної пенсії складає 2 018,27 грн.

Однак рішенням управління Пенсійного фонду України в м. Вознесенську та Вознесенському районі від 21 жовтня 2015 року №13 ОСОБА_1 запропоновано до грудня 2015 року добровільно повернути переплачені кошти в розмірі 345,78 грн., а в разі ненадходження коштів вирішено на підставі ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» утримувати їх з пенсії позивачки в розмірі 20 % пенсії щомісячно, починаючи з грудня 2015 року до повного погашення.

Рішенням управління Пенсійного фонду України в м. Вознесенську та Вознесенському районі від 20 січня 2016 року №19 до попереднього рішення внесено зміни в частині розміру переплати, що з врахуванням часткового стягнення коштів складає 4 265,08 грн.

Оскаржувані рішення про стягнення переплати обгрунтовані неправильним обрахуванням та виплатою Пенсійним фондом пенсії, що були обумовлені наявністю зловживань з боку пенсіонера, подання нею недостовірних даних.

Аналізуючи вимоги та заперечення сторін, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (якою обгрунтовує свої рішення відповідач) суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку.

Пунктом 3 «Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру та списання сум переплат, що є безнадійними до стягнення», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року №6-4 (в редакції постанови від 25 листопада 2014 №25-3) визначено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії.

Аналогічно, згідно ч. 1 ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Водночас, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1215 Цивільного Кодексу України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Згідно судової практики Вищого адміністративного суду України, зокрема постанови від 30 липня 2015 року по справі №562/446/15-а за змістом вищевказаних норм підставами для стягнення з пенсіонера надміру виплачених сум пенсії є факт наявності зловживання з боку пенсіонера, подання ним недостовірних даних та його недобросовісність. Наявність вказаних обставин повинна бути доведена відповідачем належними та допустимими доказами. Відсутність цих обставин або їх недоведеність позбавляє Пенсійний фонд права стягувати з пенсіонера надміру виплачені суми пенсії на підставі статті 50 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Вказане узгоджується з ч. 2 ст. 71 КАС України, згідно якої в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак в судовому засіданні відповідачем не надано переконливих доказів як того, що позивачка незаконно отримувала частину пенсії, так і наявності зловживання з боку пенсіонера, подання нею недостовірних даних та її недобросовісність.

Такі твердження відповідача спростовуються поясненнями представника третьої особи ОСОБА_4, показаннями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та матеріалами справи з яких вбачається, що пенсія призначена позивачці на підставі достовірних даних (розміру отриманого нею доходу), зафіксованих в бухгалтерських документах підприємства, де остання працювала, копії яких були передані до архівної установи, а в подальшому до органів Пенсійного фонду. Вказані документи були прийняті Пенсійним фондом без зауважень та стали підставою для призначення (нарахування) ОСОБА_1 пенсії. Жодних доказів щодо наявності неправомірних дій позивачки, що призвели до переплати їй пенсії матеріали справи не містять.

Не містять таких даних й акти перевірок (а.с. 31-63, 65-67), інші надані відповідачем докази, які вказують лише на наявність розбіжностей в бухгалтерських документах підприємства та документах Пенсійного фонду щодо розміру отримуваного позивачкою заробітку, що були обумовлені неприйняттям відповідачем частини зафіксованої в бухгалтерських документах інформації, як достовірної.

Водночас в судовому засіданні усіма сторонами визнано ту обставину, що ОСОБА_1 не вчиняла умисних винних дій, направлених на незаконне отримання пенсійних виплат.

Судом також встановлено, що оскаржуване рішення від 20 січня 2016 року №19 ОСОБА_1 отримала 21 січня 2016 року, рішення від 21 жовтня 2015 року №13 лише 01 березня 2016 року, після їх отримання тривалий час безрезультатно намагалася врегулювати спір (шляхом подання заяви про перегляд, а також оскарження рішень).

За встановлених в своїй сукупності обставин, виходячи з того, що відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому суд вважає, що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню.

В силу ч. 1 ст. 94 КАС України з відповідача на користь позивачки також слід стягнути 1 102,40 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 158-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Вознесенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: архівний відділ Вознесенської міської ради Миколаївської області, про визнання протиправними та скасування рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в м. Вознесенську та Вознесенському районі Миколаївської області від 21 жовтня 2015 року №13 «Про утримання надміру виплачених сум пенсій».

Визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в м. Вознесенську та Вознесенському районі Миколаївської області від 20 січня 2016 року №19 «Про внесення змін до рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій від 21.10.2015 №13».

Стягнути з Вознесенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області на користь ОСОБА_1 1 102 (одну тисячу сто дві) гривні 40 копійок судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: О.В.Вуїв