Справа № 241/777/15-а
Суддя: Ляшенко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2016-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Скудін В.Є.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 року справа №241/777/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача ОСОБА_1, суддів Ястребової Л.В., Компанієць І.Д.,

за участі секретаря судового засідання: Корадо А.А.

представника відповідача 1: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Мелекінської сільської ради Першотравневого району Донецької області на постанову Першотравневого районного суду Донецької області від 05 квітня 2016 року у справі № 241/777/15-а (головуючий І інстанції Скудін В.Є.) за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Мелекінської сільської ради Першотравневого району Донецької області, Донецької філії державного підприємства Укрдіпродор Донецькдіпродор , Служби автомобільних доріг у Донецькій області, про скасування рішення ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, звернулись до Першотравневого районного суду Донецької області з адміністративним позовом до Мелекінської сільської ради Першотравневого району Донецької області (далі-відповідач 1), Донецької філії державного підприємства Укрдіпродор Донецькдіпродор (далі-відповідач 2), Служби автомобільних доріг у Донецькій області (далі-відповідач 3) в якому просили з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог: скасувати п.1 рішення Мелекінської сільської ради № 6/23-1328 від 29.03.2013 року в частині розділу 15 «Транспорт та вулично-дорожня мережа» і основного креслення Генерального плану визначаючої проходження нової траси транзитної дороги Маріуполь Урзуф в с.Бурякова Балка..

В обґрунтування позову зазначили, що при затвердженні Генерального плану розвитку с.Мелекино та с.Бурякова Балка який передбачає проходження траси Маріуполь-Урзуф через с.Бурякова Балка, були порушені права позивачів, оскільки заплановано прокладення дороги через їх земельні ділянки. Посилаючись на норми Закону України « Про регулювання містобудівної діяльності» зазначили, що Генеральний план повинен відповідати вимогам, які містять закони, будівні норми, правила та держані стандарти. Генеральний план населеного пункту розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів. Також зазначили, що містобудівна рада запропонувала відповідачам перенести дорогу в обхід села і отримати усі необхідні домовленості з природоохоронними органами.

Постановою Першотравневого районного суду Донецької області від 05.04.2016 року, позов задоволено.

Судом 1 інстанції позов ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Мелекінської сільської ради Першотравневого району Донецької області, треті особи Донецькгіпродор» - Донецька філія державного підприємства-Українського державного інституту по проектуванню обєктів дорожнього господарства» Укргіпродор», Служба автомобільних доріг Донецької області, «Про часткове скасування рішення Мелекінської сільської ради № 6/23-1328 від 29.03.2013 року»,- задоволено.

Пункт 1 рішення Мелекінської сільської ради Першотравневого району Донецької області № 6/23-1328 від 29.03.2013 року «Про затвердження генерального плану с.Мелекіно та с.Бурякова Балка, придатним для використання у вирішенні містобудівних питань на території сільської ради», в частині визначення проходження нової траси транзитної дороги Маріуполь - Урзуф у селі ОСОБА_6 ( розділ 15 «Транспорт і вулично-дорожна сіть» пояснювальної записки генерального плану і основного креслення генерального плану)- скасовано.

Приймаючи рішення на користь позивачів, суд 1 інстанції дійшов висновку про те, що відповідачем, вимоги містобудівної Ради, на день розгляду справи у суді не виконано, рекомендації приведення містобудівної документації у відповідність із вимогами законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил не підтверджено.

Не погодившись з рішенням суду 1 інстанції, Мелекінська сільська рада подала апеляційну скаргу в якій посилається на незаконність та необґрунтованість судового рішення. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач 1 зазначив, що задовольняючи позов, суд 1 інстанції своїм рішенням скасував затвердження всього генерального плану розвитку сіл Мелекіне та ОСОБА_6 чим вийшов за межі позовних вимог. Також зазначив, що правовідносини з проектування та будівництва нових і реконструкція існуючих автомобільних доріг загального користування врегульовано ДБН В.2.3-4:2007. Апелянт вважає, що відповідно до даних норм ДБН в обхід населених пунктів необхідно прокладати дороги державного значення а автомобільна дорога Маріуполь Урзуф це дорога загального користування місцевого значення, а отже заборона на її прокладання через населений пункт відсутня. Скаржник звертає увагу на те, що існуюча дорога Маріуполь Урзуф перебуває в аварійному стані та ремонту не підлягає, а відтак постали нагальні проблеми щодо забезпечення жителів сіл Мелекінської сільської ради та сіл сусідніх селищних рад, життєво необхідними потребами. Апелянт також вважає, що протоколом № 1 містобудівної Ради присутні не виступали проти будівництва дороги, а лише висловили рекомендації замовнику та розробнику проекту отримати всі необхідні узгодження. Просить скасувати постанову Першотравневого районного суду Донецької області від 05 квітня 2016 року, та прийняти нове рішення яким відмовити позивачам у задоволенні позову.

В судовому засіданні представник відповідача 1 скаргу підтримав і просив скасувати рішення суду 1 інстанції.

Позивачі, відповідач 2 та відповідач 3 в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання здійснювалося за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

В серпні 2013 року робітники Державного інституту «Донецькдіпродор» почали проводити проектно вишукувальні роботи в с.Бурякова Балка на земельних ділянках позивачів. Від робітників Державного інституту «Донецькдіпродор» позивачі дізналися що дані роботи проводяться з метою будівництва транзитної дороги Маріуполь Урзуф для обходу ділянки дороги що знаходиться у зоні зсуву.

30.08.2013 року позивачі звернулись до відповідача 1 та відповідача 2 з заявою в якій просили надати відповідь чи передбачено будівництво дороги Маріуполь Урзуф Генеральним планом розвитку с.Мелекино та с.Бурякова Балка та коли був прийнятий такий план.

03.09.2013 року, відповідач 1 надав відповідь з якої вбачається що будівництво даної автодороги передбачено у розділі 15 корегування Генерального плану розвитку с.Мелекино та с.Бурякова Балка, який затверджений на засіданні Донецької обласної містобудівної ради від 19.03.2013 року.

12.12.2013 року, позивачі вдруге звернулись до відповідача 1, з заявою в якій просили відповідача 1 внести зміни до Генерального плану у відповідності з вимогами закону та містобудівної ради. Проте замість розгляду звернення позивачів по суті, відповідач 1, прийняв рішення № 6/28-1695 та надіслав звернення позивачів до Державної адміністрації Першотравневого району з проханням створити комісію по питанню вибору траси для розміщення транзитної дороги.

Не погодившись з рішенням № 6/28-1695 позивачі звернулись до Першотравневого районного суду із позовом про визнання даного рішення недійсним та спонукання відповідача 1 прийняти рішення про внесення змін до Генерального плану у звязку з будівництвом транзитної дороги.

23.01.2015 року судом прийнято рішення по справі № 241/1247/14а, яким визнано незаконним рішення відповідача 1 № 6/28/-1695 «О зверненні громадян с.Бурякова Балка від 12.12.2013 року. В частині спонукання відповідача прийняти рішення о внесенні змін в Генеральний план у звязку з будівництвом транзитної дороги, судом у позові відмовлено .

Оскаржуваним у цій справі п. 1 рішення № 6/23-1328 визначено затвердити генеральний план с.Мелекіне та с.Бурякова Балка, придатним для використання у вирішенні містобудівних питань на території сільської ради (а.с.18). Пунктом 1 оскаржуваного рішення Мелекінська сільська рада затвердила Генеральний план с.Мелекіне та с.Бурякова Балка який являє собою Звіт № НОМЕР_1 (а.с.134-216). У даному Генеральному плані міститься розділ 15 «Транспорт та вулично-дорожня мережа» яким визначено, що між селами Мелекіно та Бурякова Балка пролягає дорога загального користування місцевого значення Маріуполь Урзуф. Значна частина дороги перебуває у зоні зсуву. Для безпечного функціонування дороги проектом пропонується перекладання опарної ділянки по новій траєкторії. Стара ділянка після реконструкції буде виконувати функції жилої вулиці.

Всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року N 3038-VI програми розвитку регіонів та населених пунктів, програми господарського, соціального та культурного розвитку повинні узгоджуватися з містобудівною документацією відповідного рівня. Вимоги містобудівної документації є обов'язковими для виконання всіма суб'єктами містобудування.

Відповідно до ст.16 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них. Містобудівна документація на місцевому рівні може бути оновлена за рішенням місцевих рад.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» Генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту. На підставі затвердженого генерального плану населеного пункту розробляється план земельно-господарського устрою, який після його затвердження стає невідємною частиною генерального плану.

ОСОБА_7 2 статті 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», визначено, що Генеральний план населеного пункту розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів. Рішення про розроблення генерального плану приймає відповідна сільська, селищна, міська рада.

Також ст. 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», передбачено що Виконавчі органи сільських, селищних і міських рад, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації в установлений строк: повідомляють через місцеві засоби масової інформації про початок розроблення генерального плану населеного пункту та визначають порядок і строк внесення пропозицій до нього фізичними та юридичними особами; забезпечують попередній розгляд матеріалів щодо розроблення генерального плану населеного пункту архітектурно-містобудівними радами відповідного рівня; Генеральні плани населених пунктів та зміни до них розглядаються і затверджуються відповідними сільськими, селищними, міськими радами на чергових сесіях протягом трьох місяців з дня їх подання. Матеріали генерального плану населеного пункту не можуть

містити інформацію з обмеженим доступом та бути обмеженими в

доступі. Загальна доступність матеріалів генерального плану населеного пункту забезпечується відповідно до вимог Закону України "Про доступ до публічної інформації" ( 2939-17 ) шляхом надання їх за запитом на інформацію, оприлюднення на веб-сайті органу місцевого самоврядування, у тому числі у формі відкритих даних, на єдиному державному веб-порталі відкритих даних, у місцевих періодичних друкованих засобах масової інформації, у загальнодоступному місці у приміщенні органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.2 ст.20 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» результати розгляду проектів містобудівної документації архітектурно-містобудівною радою враховуються під час подальшого доопрацювання та затвердження таких проектів.

Статтею 21 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачені громадські слухання щодо врахування громадських інтересів, зокрема сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи зобов'язані забезпечити:

1) оприлюднення прийнятих рішень щодо розроблення містобудівної документації на місцевому рівні з прогнозованими правовими, економічними та екологічними наслідками;

2) оприлюднення проектів містобудівної документації на місцевому рівні та доступ до цієї інформації громадськості;

3) реєстрацію, розгляд та узагальнення пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні (у разі її утворення);

4) узгодження спірних питань між громадськістю і замовниками містобудівної документації на місцевому рівні через погоджувальну комісію;

5) оприлюднення результатів розгляду пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні.

Отже, Генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, який повинен прийматися з урахуванням державних, приватних та громадських інтересів, а також під час його розробки та внесення змін до нього повинна інформуватись місцева громада.

Проте як вбачається з матеріалів справи, про будівництво автомобільної дороги Мариуполь Урзуф яка була передбачена у розділі 15 коригування Генерального плану с.Мелекино та ОСОБА_6, позивачі дізналися лише після того, коли працівники Державного інституту «Донецькдіпродор» почали проводити проектно вишукувальні роботи в с.Бурякова Балка на земельних ділянках позивачі, тобто після прийняття оскаржуваного рішення.

За таких обставин колегія суддів вважає що відповідачем було порушено право позивачів бути повідомленими про виникнення нових обставин у Генеральному плані які визначають подальший розвиток с.Бурякова Балка.

Суд також зазначає, що в Генеральному плані розвитку с.Мелекіне та с.Бурякова Балка відсутні техніко-економічні розрахунки щодо обґрунтування прийнятого рішення стосовно транзитної траси з прогнозуванням правових, економічних, та екологічних наслідків будування, погоджених з природоохоронними, санітарними та іншими органами.

Проте в матеріалах справи міститься Протокол № 1 від 19.03.2013 року містобудівної Ради відповідно до висновків якого рекомендовано замовнику та розробнику проекту Генерального плану с.Мелекіне та с.Бурякова Балка отримати всі необхідні узгодження з природоохоронними органами, врахувати зауваження містобудівної ради та прийняти відповідні рішення щодо їх реалізації а також окремо розробити проект водоохоронної зони.

У своєму позові та запереченнях до апеляційної скарги позивачі також зазначили що в місці перетину транзитної дороги та вул.Мічуріна в с.Бурякова Балка де проживають позивачі, прокладені газогіни високого та середнього тиску, високовольтна лінія електропередач та високовольтна трансформаторна підстанція, а отже під час експлуатації транзитної дороги можлива техногенна аварія у звязку нестійким грунтом на даній земельній ділянці.

Зазначені обставини відповідачем 1 належними доказами не спростовані.

Відповідно до п. 9.6 ДБН В.2.3-5-2001 «Споруди транспорту. Вулиці та дороги населених пунктів.» передбачено, що умови виконання робіт на дорожньо-транспортному об'єкті повинні бути в установленому порядку погоджені з відповідними органами державного нагляду, місцевою адміністрацією, Державтоінспекцією та експлуатаційними організаціями. При цьому обумовлюються: виділення небезпечних зон, меж та осей підземних споруд і комунікацій; схеми руху транспорту та пішоходів із забезпеченням безпечних під'їздів до діючих підприємств, будівель і споруд; протипожежні розриви; заходи з попередження забруднення території, водного та повітряного басейнів, з захисту від шуму, вібрації та інших шкідливих небезпечних впливів.

Відповідно до ч.2 ст.20 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» Результати розгляду проектів містобудівної документації архітектурно-містобудівною радою враховуються під час подальшого доопрацювання та затвердження таких проектів.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що в порушення ч.2 ст.20 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» відповідачем не виконано рішення містобудівної Ради від 19.03.2013 року. На час прийняття рішення, що оскаржується погоджень з природоохоронними, санітарними та іншими органами відповідач не проводив.

Відповідно до абз.3 ч.1 ст.17 «Про регулювання містобудівної діяльності» послідовність виконання робіт з розроблення генерального плану населеного пункту та документації із землеустрою визначається будівельними нормами, державними стандартами і правилами та завданням на розроблення (внесення змін, оновлення) містобудівної документації, яке складається і затверджується її замовником за погодженням з розробником.

В апеляційній скарзі та письмових поясненнях відповідач 1 та відповідач 3 посилаються на норми ДБН В.2.3-4:2007 «Автомобільні дороги. ОСОБА_7 Проектування. ОСОБА_7 Будівництво» відповідно до яких автомобільні дороги державного значення, як правило, необхідно прокладати в обхід населених пунктів (п.4.4.4.), а також якщо відповідними техніко економічними розрахунками обґрунтовано реконструкцію ділянок автомобільних доріг І-б, ІІ і ІІІ категорій які проходять через населені пункти, такі дороги слід проектувати відповідно до ДБН 360, ДБН В.2.3-5 та ДБН В.2.3-5-28 (п.4.4.5.).

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що дані будівельні норми не є вичерпними при застосуванні до даних правовідносин, так як відповідно до п.3.2. ДБН Б.2.4-1-94 «Планування і забудова сільських поселень» зокрема при розвитку та реконструкції сільських населених пунктів належить передбачати: винесення транзитних автомобільних шляхів.

Колегія суддів вважає, що дані будівельні норми є більш спеціальними до даних правовідносин, так як при прийнятті рішення саме про затвердження генерального плану вирішується не те як будувати транзитну дорогу, а приймається довгострокова стратегія планування та забудови території сільського поселення.

Стосовно доводів апелянта про те, що суд 1 інстанції своїм рішенням скасував затвердження всього генерального плану розвитку сіл Мелекіне та ОСОБА_6 чим вийшов за межі позовних вимог, колегія суддів зазначає наступне.

В позовних вимогах позивачі просили, а суд 1 інстанції задовольняючи вимоги позивачів скасував п.1 рішення Мелекінської сільської ради Першотравневого району № 6/23-1328 від 29.03.2013 року «Про затвердження генерального плану с.Мелекино та с.Бурякова Балка» в частині розділу 15 «Транспорт та вулично-дорожня мережа» і основного креслення Генерального плану визначаючої проходження нової траси транзитної дороги Маріуполь Урзуф в с.Бурякова Балка.

Таким чином, враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що відповідачем 1 рішення в частині в якій оскаржується позивачами прийнято без дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення і не розсудливо, а тому підлягає скасуванню.

Враховуючи встановлені по справі обставини колегія суддів вважає, що рішення суду 1 інстанції прийняте із дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду 1 інстанції і підстави для скасування постанови відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями: 9, 11, 160, 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Мелекінської сільської ради Першотравневого району Донецької області на постанову Першотравневого районного суду Донецької області від 05 квітня 2016 року у справі № 241/777/15-а залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі.

Головуючий суддя Д.В. Ляшенко

Судді Л.В. Ястребова

ОСОБА_8