Справа № 804/1313/16
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2016-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 квітня 2016 р. Справа № 804/1313/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
представників позивача представника відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма «Поліпласт-К» до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування картки відмови та рішення про коригування митної вартості товарів, -
04.03.2016 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма «Поліпласт-К» з позовом до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України, в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №110070000/2016/000011/1 від 17.02.2016 року Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України.
Представники позивача під час судового засідання пояснили обставини справи таким чином, як про це зазначено вище та підтримали заявлені позовні вимоги у повному обсязі.
Заслухавши пояснення сторін, що брали участь у розгляді справи, дослідивши письмові докази в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні цього адміністративного позову з огляду на наступне.
За відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ТОВ НВФ «Поліпласт-К» було зареєстроване 19.12.2001 року, основним видом економічної діяльності зазначено виробництво інших основних неорганічних хімічних речовин.
Як вбачається з матеріалів справи, 16.11.2015 року між Shandong Sinchem Silica Gel Co. Ltd, ОСОБА_2 (продавець) та ТОВ НВФ «Поліпласт-К» (покупець) був укладений зовнішньоекономічний контракт №POLISINCHEM/15 від 16.11.2015 року, за умовами якого продавець продає, а покупець купує хімічну сировину (товар). Валюта контракту долари США, ціна товару визначається за відомостями інвойсу до контракту на кожну відвантажувальну партію, загальну вартість контракту складає загальна сума інвойсу за контрактом. Умови поставки товару - CIF ОСОБА_4 та FOB Китайський порт (відповідно до Інкотермс редакції 2010 року), якщо інше не встановлено додатком до контракту. Товар повинен відвантажуватись на протязі тижня після перерахування першої частини передоплати. У разі затримки відвантаження або не відвантаження товару продавець сплачує покупцю штраф, при цьому, перевантаження можливе. Контракт дійсний до 31.12.2018 року.
16.02.2016 року відповідач засобами електронної пошти повідомив товариство про необхідність подання документів, що підтверджують транспортні витрати.
Натомість ТОВ НВФ «Поліпласт-К» не погодився із такими твердженнями і висновками митниці, винесеними рішенням про коригування митної вартості та карткою відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів, тому оскаржує їх в судовому порядку.
Так, згідно ст.544 Митного кодексу України (далі МКУ) основними завданнями, покладеними на органи доходів і зборів, зокрема є здійснення митного контролю та виконання формальностей щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України; застосування передбачених закон заходів митно-тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності; ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності.
Відповідно до ч.1 ст.318 МКУ митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.
Частиною 1 ст.320 МКУ визначено, що форми та обсяги контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства з питань державної митної справи та міжнародних договорів України при митному оформленні, обираються митницями (митними постами) на підставі результатів застосування системи управління ризиками.
За ст.336 МКУ однією з форм митного контролю є перевірка документів та відомостей, які надаються митницям під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України.
Перевірка документів та відомостей, які подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені МКУ.
Застосування системи управління ризиками передбачено главою 52 МКУ.
Зокрема, згідно ст.361 МКУ управління ризиками - це робота органів доходів і зборів з аналізу ризиків, виявлення та оцінки ризиків, розроблення та практичної реалізації заходів, спрямованих на мінімізацію ризиків, оцінки ефективності та контролю застосування цих заходів. Під ризиком розуміється ймовірність недотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи. Органи доходів і зборів застосовують систему управління ризиками для визначення товарів, транспортних засобів, документів і осіб, які підлягають митному контролю, форм митного контролю, що застосовуються до таких товарів, транспортних засобів, документів і осіб, а також обсягу митного контролю.
Відповідно до п.7.1 розділу 7 Порядку №597, за результатами оцінки ризику у конкретному випадку переміщення товарів та транспортних засобів через митний кордон України, митниці обирають форми та обсяг митного контролю. При цьому формується перелік митних формальностей, визначених за результатами застосування зазначених у пункті 1.10 розділу І цього Порядку інструментів з управління ризиками.
Пунктом 4.5 Порядку №631 передбачено, що при здійсненні митного оформлення митної декларації (МД) виконуються митні формальності, в тому числі і контроль із застосуванням системи управління ризиками, в тому числі оцінка ризику за МД шляхом аналізу ЕК МД та ЕК ДМВ (ЕМД та ЕДМВ) за допомогою автоматизованої системи управління ризиками (далі АСАУР).
За поясненнями відповідача, автоматизованою системою аналізу та управління ризиками за електронною митною декларацією від 17.08.2015 року №110070000/2016/301624 згенеровано, в тому числі, форми митного контролю 105-2 «Контроль правильності визначення митної вартості товарів», 106-2 «Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів»:
«По наступних товарах можливе заниження митної вартості товару (орієнтовний показник митної вартості, розрахований відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 року №724):
Товар №1 - 0,96 доларів США за 1 кг; здійснити перевірку правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України, з урахуванням вимог наказу Державної фіскальної служби України від 11.09.2015 року №689 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України». Ретельно опрацювати подані документи для оцінки наявності підстав для запиту додаткових документів відповідно до частин 3 та 4 ст.53 МКУ.
Товар №1: це перше митне оформлення імпортером цього товару з даною країною походження за останні 180 днів. Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості товару. Здійснити перевірку правильності класифікації товару. Перевірити задекларовані документи, що підтверджують походження товарів».
Відповідно до положень ч.1 ст.51 МКУ митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом.
За ч.2 ст.52 МКУ заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII та главою 8 Кодексу.
Згідно ст.254 МКУ документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються органу доходів і зборів українською мовою. Органи доходів і зборів вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою.
На виконання вимог ст.54 МКУ під час проведення митного контролю і митного оформлення здійснено контроль правильності визначення митної вартості товарів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, та перевірки наявності або відсутності застережень щодо застосування методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту).
Відповідно до Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року за митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості, з точки зору її повноти і правильності (стаття 17 та додаток III, параграф 6 Угоди).
Митниця має право упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості (пункт частини пятої ст.54 Кодексу).
Відповідно до п.1 ч.4 ст.54 МКУ здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості та перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Відповідно до ч.2 та ч.10 ст.58 МКУ та у відповідності з п.2 ч.2 ст.52 МКУ декларант зобовязаний подавати органу доходів і зборів достовірні відомості визначення митної вартості, які повинні базуватися на документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Після вступу України до СОТ Угода про застосування статті VII Генерали угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ) та Тлумачні примітки до неї є частиною законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України.
Порядок та методи визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, встановлені розділом III Кодексу і базуються на положеннях Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі.
На умовах поставки FOB-порт відправлення, витрати, понесені покупцем за межами митної території України, додаються при розрахунку митної вартості відповідно до ч.10 ст.58 МКУ.
Так, у гр. 21 «Транспортний засіб на кордоні», наданої до митного оформлення митної декларації, зазначено найменування судна «т/х «CSCL ARCTIC OCEAN», проте до митного оформлення надано рахунок про надання транспортно-експедиційних послуг від 04.02.2016 року №1602088, де зазначена назва іншого судна «СМА CGM ELBEV.075BXw/076BXe», в листі від 16.02.2016 року №160216/03-МК вказано судно «СМА CGM ELBE 075ВХ W».
Крім того, відповідно до умов договору про надання транспортно-експедиційних послуг від 01.12.2015 року №15/0055-CL/2, копія якого міститься в матеріалах справи, ТОВ НВФ «Поліпласт-К» (клієнт) доручає, а ТОВ «Стар Шайн Шипінг» (експедитор) приймає на себе організацію і виконання комплексу послуг згідно конкретно зазначених умов, термінів і інших вимог, заздалегідь визначених сторонами у письмовій заявці на виконання транспортно-експедиційних послуг та митно-брокерських послуг.
Слід зазначити, що позивач не заперечує того факту, що у процесі перевезення було здійснено перевантаження з одного судна на інше.
Отже, вищенаведені розбіжності стали підставою для висновку митниці, що позивач не врахував всіх витрат, які передбачені ст.58 МКУ, в повному обсязі, а це призвело до подачі неточних відомостей про митну вартість оцінюваного товару. Тому, документи митного оформлення не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.
З метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару відповідно до ч.5 ст.54 МКУ, використовуючи право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, митний орган у відповідності до вимог ч.3 ст.53 МКУ повідомив позивача про необхідність надання йому додаткових документів під час консультації протягом 10 календарних днів, а саме: висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями (Торгово-промислові палати, ДП «Укрпромзовнішекспертиза», ДП «Держзовнішінформ» тощо); за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; виписку з бухгалтерської документації; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається (та додатки до нього); якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.
Відповідно до ч.6 ст.53 МКУ декларант за власним бажанням має право надати документи для підтвердження митної вартості товарів, про що необхідно сповістити митний орган електронним повідомленням до поданої митної декларації.
Так, як зазначив відповідач, електронним повідомленням від 16.02.2016 року №160216/03-МК ТОВ НВФ «Поліпласт-К» надало відповідачу лише документи з перекладом на українську мову, інші додаткові документи надати відмовився, та не спростував виявлені митницею розбіжності.
Втім, за поясненнями позивача у відповідь на зазначений електронний лист ним були надані митному органу рахунок №1602088 від 04.02.2016 року, виданий морською лінією China Shipping (Ukraine) Agency Co. LTD на адресу ТОВ «Стар Шайн Шипінг», який достовірно відображає вартість морського фрахту, а також переклади інвойсу, пакувального листа та сертифіката аналізу, виконані згідно з вимогами чинного законодавства, висновок експерта Дніпропетровської Торгово-промислової палати №ГО-715 від 16.02.2016 року та прайс-лист виробника товару.
Отже, твердження митниці про документальну недоведеність достовірності заявленої митної вартості товару є обґрунтованими, а додаткові пояснення товариства жодним чином не спростовують результати перевірки, не пояснюють виявлені розбіжності.
Відповідно до ч.6 ст.54 МКУ орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю у разі неподання декларантом уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.
Враховуючи зазначені результати перевірки та проведеного обчислення, унеможливлено застосування митної вартості заявленої декларантом за ціною угоди (метод 1).
Відповідно до ч.6 ст.54 МКУ орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
За ч.2. ст.58 МКУ метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.
Відповідно до ч.1 ст.59 МКУ України у разі, якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.
Згідно ст.60 МКУ у разі, якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.
У відповідності до ч.3 ст.337 МКУ відповідачем було проведено контроль співставлення, яким визначається автоматизоване порівняння даних, які містяться в митних деклараціях або інших документах, поданих для митного контролю або митного оформлення, з даними, які містяться в електронних копіях митних декларацій та інших документах, що надходять з митних та правоохоронних органів суміжних держав; в уніфікованих електронних дозвільних документах, що надходять з інших державних органів, інших електронних документах, пов'язаних з перевіркою достовірності даних, що перевіряються.
Відповідно до ст.33 МКУ митні органи використовують інформаційні ресурси, що знаходяться у їх віддані, створені, оброблені та накопичені в інформаційних системах та складаються із відомостей, що містяться у документах, які надаються під час проведення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів та інших документах. Рівень ціни, заявленої декларантом товару становить 0,5520 доларів США за 1 кг.
За результатами проведеного контролю співставлення у відповідності до положень статті 337 МКУ встановлена відсутність інформації про митні оформлення за ціною угоди (вартість операції) ідентичних або подібних товарів з урахуванням торгової марки, виробника відповідно до вимог статей 50-61 МКУ.
З урахуванням зазначеного та положень ч.4 ст.59 та ч.5 ст.60 МКУ, неможливо застосування митної вартості за ціною договору щодо ідентичних (ст.59 МКУ) та подібних (ст.60 МКУ) товарів.
У звязку із неможливістю застосування вказаних методів визначення митної вартості товарів, посадовою особою послідовно розглядалася можливість застосування наступного методу визначення митної вартості та у висновку митну вартість імпортованих товарів було скориговано із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості 2 ґ), - резервний метод визначення митної вартості (ст.64 МКУ).
Слід зазначити, що твердження митного органу є обґрунтованими та не були спростовані в ході судового розгляду справи. Позивач жодним чином не довів суду вплив на результати перевірки заявленої митної вартості його додаткових пояснень та посилань на документи, які вже брались до уваги та розглядались митницею під час прийняття спірного рішення, картки відмови. При цьому ТОВ НВФ «Поліпласт-К» при поданні митної декларації не врахував виявлені розбіжності, що свідчать про перевантаження товару. Відповідач обґрунтував визначену митну вартість товарів раніше визначеною (визнаною) органами доходів і зборів митною вартістю товару за ЕМД №100260001/2015/146707 від 14.09.2015 року на рівні 0,93 доларів США за 1 кг, згідно якої оформлено товар, що співпадає за описом, найменуванням, країною походження, країною відправлення, що і задекларований за даною МД.
Відповідно до ст. 264 МКУ у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.
Таким чином, картка відмови прийнята митницею відповідно до норм чинного законодавства.
Відповідно до положень ч.7 ст.55 МКУ у випадку незгоди з рішенням про коригування митної вартості товарів, декларант має право на випуск товару у вільний обіг під гарантійні зобовязання шляхом надання гарантій, крім випадків, передбачених ч.6 ст.307 МКУ.
Декларант позивача скористався наданим правом і товар був випущений у вільний обіг за МД від 17.02.2016 року №110070000/2016/301717.
Протягом строку дії гарантійних зобовязань позивач до митниці не звертався та не надавав додаткові документи для вирішення питання стосовно спірного рішення про коригування митної вартості.
Отже, відповідач при прийнятті спірного рішення про коригування митної вартості імпортованого товару та оформленні картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення діяв в межах наданих йому законом повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством.
Згідно положень ст.ст.69, 70, 71 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Суд згідно ст.86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Статтею 159 КАС України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
З огляду на вищевказане, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог та необхідності відмови у задоволенні даного адміністративного позову у повному обсязі.
Що стосується вирішення питання про розподіл судових витрат, то суд зазначає таке.
Відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» та ст.87, ст.94 КАС України, враховуючи рішення суду про відмову у задоволенні даного адміністративного позову у повному обсязі, понесені позивачем судові витрати йому не відшкодовуються.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 60, 86, 160, 161, 163 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. 186 КАС України, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд.

Повний текст постанови складено 04.05.2016 року.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 04 травня 2016 року. Суддя З оригіналом згідно. Суддя ОСОБА_1 ОСОБА_1 ОСОБА_1