Справа № 824/2409/15-а
Суддя: Дембіцький Павло Дмитрович
Дата ухвалення: 2016-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2016 р. м. Чернівці Справа № 824/2409/15-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді : Дембіцького П.Д.,

за участю:

секретаря судового засідання : Сопко В.Ю.,

представника позивача : Петлюка Ю.В.,

представника відповідача : Яніцького С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Автономного пункту спостереження (філія) національного центру управління та випробувань космічних засобів національного космічного агентства України про невиплату розрахункової суми,-

В С Т А Н О В И В:

02 червня 2008 року ОСОБА_1 звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області із позовною заявою до Автономного пункту спостереження (філії) національного центру управління та випробувань космічних засобів національного космічного агентства України про невиплату розрахункової суми при звільненні із Збройних Сил України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 18.10.2007 року наказом першого заступника начальника генерального штабу Збройних сил України №11-К позивача звільнено з військової служби у відставку за пунктом 85, підпункту "б" (за віком) "Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України".

07.11.2007 року наказом Генерального директора НКАУ (по особовому складу) №9-кв позивача було звільнено з військової служби у Національному космічному агентстві України, а з 07 грудня 2007 року виключено із списків особового складу всіх видів забезпечення і направлено для зарахування на військовий облік до Хотинського РВК Чернівецької області.

Під час проходження військової служби грошове забезпечення виплачувалось їй не в повному обсязі, і на момент звільнення з нею не був проведений повністю розрахунок, тому позивач звернулась до суду із вказаними позовними вимогами.

Постановою Хотинського районного суду Чернівецької області від 25 грудня 2008 року по справі № 2а-35-2008 р. за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Національного центру управління та випробувань космічних засобів Національного космічного агентства України про виплату належного грошового забезпечення позов задоволено частково.

Постановлено стягнути з Національного центру управління та випробувань космічних засобів Національного космічного агентства України на користь: ОСОБА_2 грошове забезпечення при звільненні - 28239,30 грн., грошову допомогу при звільненні - 28239,30 грн., премію - 28290,20 грн., надбавку за безперервну службу - 41923,16 грн., винагороду за 20 років військової служби - 1282,50 грн., грошову допомогу на оздоровлення - 2823,93 грн., моральну шкоду - 2000 грн., а всього 107383 грн. 02 коп.;

ОСОБА_1 грошову допомогу при звільненні - 6217,65 грн., перерахунок премії - 10845,47 грн., надбавку за безперервну службу - 12045,16 грн., допомогу на оздоровлення - 791,58 грн., а всього 29899,86 грн.;

ОСОБА_5 перерахунок премії - 19745,73 грн., перерахунок надбавки за безперервну службу - 30478,67 грн., перерахунок матеріальної допомоги - 4878,15 грн., моральну шкоду - 2000 грн., а всього 57102 (п`ятдесят сім тисяч сто дві гривні) 55 коп.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.03.2010 року у цій справі апеляційну скаргу Національного центру управління та випробувань космічних засобів задоволено, а постанову Хотинського районного суду Чернівецької області від 25 грудня 2008 року по справі №2а-35/08 скасовано. Прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_1 до Національного центру управління та випробувань космічних засобів про виплату належного грошового забезпечення відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.11.2013 року по справі № К/9991/44189/11 за позовом ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_1 до Національного центру управління та випробувань космічних засобів про виплату належного грошового забезпечення, касаційну скаргу ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Хотинського районного суду Чернівецької області від 25 грудня 2008 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2010 року - скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Разом з тим, в ухвалі суд зазначив, що Указ Президента України від 05 травня 2003 року "Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України та Управління державної охорони України за безперервну службу" передбачає право, а не обов`язок Міністерства оборони України встановлювати військовослужбовцям Збройних Сил України щомісячні надбавки за безперервну військову службу в Збройних Силах України у відсотках до грошового забезпечення, які мають високі результати у службовій діяльності, залежно від стажу служби.

Згідно п. 2.4 Інструкції про порядок і умови виплати щомісячної надбавки за безперервну військову службу в Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України №149 від 26 травня 2003 року виплата надбавки здійснюється в межах фонду грошового забезпечення, затвердженого в кошторисах військових частин, військових навчальних закладів, організацій, установ. Крім того, наказ Міністра оборони України №149 від 26 травня 2003 року передбачає, що розмір щомісячної надбавки за безперервну службу в Збройних Силах України щорічно встановлюється, виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, за рішенням Міністра оборони України.

27.01.2014 року Чернівецьким окружним адміністративним судом було винесено ухвалу про призначення адміністративної справи до розгляду.

13.02.2014 року Чернівецьким окружним адміністративним судом винесено ухвалу про відвід судді Брезіної Т.М.

17.02.2014 року Чернівецьким окружним адміністративним судом винесено ухвалу про прийняття справи до свого провадження суддею Огородником А.П. 30 квітня 2014 року винесено ухвалу про призначення судово-економічної експертизи та зупинення провадження. 02 березня 2015 року поновлено провадження у справі.

16.10.2015 року у зв`язку з закінченням повноважень судді Огородника А.П. справу перепризначено судді Мареничу І.В.

02.03.2016 року у зв`язку із закінчення повноважень судді Маренича І.В. справу передано на розгляд судді Дембіцькому П.Д., яку прийнято до свого провадження. 21.03.2016 року ухвалою суду зупинено провадження у зв`язку з необхідністю витребування письмових доказів. 13 травня 2016 року поновлено провадження у справі.

14 грудня 2015 року позивач надала суду клопотання про уточнення та збільшення позовних вимог, згідно якого просить суд:

- визнати недійсним наказ начальника Автономного пункту спостереження № 27-ОС від 19.12.2007 року в частині, що стосується виплати позивачу грошової допомоги при звільненні;

- стягнути з Національного центру управління та випробувань космічних засобів Національного космічного агентства України, з урахуванням інфляції 2,361 та 3 проценти річних від простроченої суми за період з 19 грудня 2007 року по 01.03.2015 року належних позивачу коштів на загальну суму 86467,06 грн.;

- внести зміни в наказ № 27-ОС від 19.12.2007 року щодо вказаної вище суми грошового забезпечення та зобов`язати Автономний пункт спостереження видати довідку про додаткові види грошового забезпечення для нарахування пенсії та грошовий атестат (форма №207) відповідно до вищевказаних розрахунків та позовних вимог для направлення в Чернівецький обласний комісаріат для перерахунку пенсії з урахуванням грошового забезпечення з дати призначення пенсії. (а.с. 172-174 т. 1).

Представник позивача у судовому засіданні 24.05.16 року позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Водночас на запитання суду, який наказ оскаржує, представник позивача зазначив, що оскаржує наказ № 25-ОС від 07.12.2007 року в частині, що стосується виплати позивачу грошової допомоги при звільненні, який зберігається в матеріалах справи т. 1 а.с. 11. Що стосується змін до позовних вимог в частині оскарження наказу, представник позивача зазначив, що помилково вказав наказ № 27-ОС від 19.12.2007р.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Просив суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі посилаючись на обставини викладені у запереченні, оскільки всі виплати, доплати позивач отримала при звільненні, що підтверджується висновком судово-економічної експертизи. Також представник відповідача звернув увагу на те, що позивач накази про нарахування премій, доплат за вислугу років та інші які регламентували виплату грошового забезпечення не оскаржувала за період служби в спірний період. (т. 2 а.с. 21-24, т. 1 а.с. 220-250).

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши належним чином зібрані докази по справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення спору по суті, приходить до висновків, що позовні вимоги не підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі Указу Президента України від 12.08.1996 року №698 та Постанови Кабінету Міністрів України від 23.12.1996 року №1540 ОСОБА_1 була відряджена із Збройних Сил України, із залишенням на військовій службі, до Національного космічного агентства України та проходила службу в Західному регіональному центрі спеціального контролю (філія) Національного космічного агентства України до 2007 року.

Згідно витягу з наказу першого заступника начальника Генерального штабу збройних сил України № 11-К від 18.10.2007 р. старшого солдата ОСОБА_1 телеграфіста групи передачі інформації, зв`язку та єдиного часу відділу застосування засобів виявлення Автономного пункту спостереження Головного центру спеціального контролю Національного центру управління та випробувань космічних засобів, звільнено з військової служби у відставку за пунктом 85, підпункту "б" (за віком) "Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України".

Згідно витягу із наказу генерального директора Національного космічного агентства від 07.11.2007 №9-кв, позивача звільнено від займаної посади у Національному космічному агентстві України.

З 07 грудня 2007 року ОСОБА_1 виключено із списків особового складу Автономного пункту спостереження і направлено для зарахування на військовий облік до Хотинського РВК Чернівецької області, що підтверджується витягом з наказу від 07.12.2007 року № 25-ОС.

У наказі зазначено, щорічну чергову відпустку за 2007 рік використала, грошову допомогу на оздоровлення за 2007 рік отримала.

Вказаним наказом передбачено виплатити ОСОБА_1 :

- грошову компенсацію за не отримане речове майно - 3841,68 грн.;

- грошову допомогу при звільненні - 9560,14 грн.;

Сторонами не заперечувалося та підтверджувалося матеріалами справи, висновком судово-економічної експертизи, що позивач отримала при звільненні суми грошового забезпечення, які зазначені в спірному наказі.

Відповідно до пункту 1 статті 1 постанови Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2001 року № 104 «Про порядок і норми грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і установ виконання покарань, відряджених до органів виконавчої влади та інших цивільних установ» військовослужбовцям, особам начальницького складу органів внутрішніх справ та органів і установ виконання покарань, відрядженим до органів виконавчої влади та інших цивільних установ, виплачується грошове та здійснюється матеріальне забезпечення, передбачене законодавством для військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, особового складу органів внутрішніх справ та органів і установ виконання покарань.

Згідно з пунктом 4 статті 1 зазначеної Постанови, керівникам органів виконавчої влади та інших цивільних установ, до яких відряджені зазначені категорії осіб, надано право виплачувати додаткові види грошового забезпечення, встановленого законодавством, в межах асигнувань на утримання цих органів і установ.

Пунктом 34.2 Положення про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 05 березня 2001 року № 75, передбачено, що преміювання здійснюється в межах фонду преміювання, створеного в розмірі чотиримісячного фонду грошового забезпечення, затвердженого для військової частини в кошторисі, без обмеження індивідуальних премій максимальними розмірами.

Таким чином, премія має виплачуватись лише при наявності коштів в межах асигнувань, які надходять з Державного бюджету України, затверджених відповідними кошторисами.

Указ Президента України від 05 травня 2003 року «Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України та Управління державної охорони України за безперервну службу», передбачає право, а не обов`язок Міністра оборони України встановлювати військовослужбовцям Збройних Сил України щомісячні надбавки за безперервну військову службу в Збройних Силах України у відсотках до грошового забезпечення, які мають високі результати у службовій діяльності, залежно від стажу служби.

Згідно пункту 2.4 Інструкції про порядок і умови виплати щомісячної надбавки за безперервну військову службу в Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України № 149 від 26 травня 2003 року виплата надбавки здійснюється в межах фонду грошового забезпечення, затвердженого в кошторисах військових частин, військових навчальних закладів, організацій, установ.

Крім того, наказ Міністра оборони України № 149 від 26 травня 2003 року передбачає, що розмір щомісячної надбавки за безперервну службу в Збройних Силах України щорічно встановлюється, виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, за рішенням Міністра оборони України.

Як встановлено у судовому засіданні та не заперечується сторонами відповідачем здійснювалось нарахування та виплачено позивачу грошове забезпечення та додаткові види, відповідно до наказів Національного центру управління та випробувань космічних засобів в особі Автономного пункту спостереження, з них:

- премія - 9748,62 грн. (довідка №46 від 08.12.2015);

- надбавка за безперервну службу - 1608,25 грн. (довідка №45 від 08.12.2015).

Згідно висновку судово-економічної експертизи № 29/09-15 від 29 вересня 2015 року вбачається, що документально підтверджено нарахування грошового забезпечення та додаткових видів виплат, відповідно до наказів Національного центру управління та випробувань космічних засобів в особі Автономного пункту спостереження (м. Кам`янець-Подільський) військовослужбовцям ОСОБА_1 з травня 2003 року по 19.12.2007 року.

Документально не підтверджуються суми недоплат грошового забезпечення та додаткових видів виплат, відповідно до наказів Національного центру управління та випробувань космічних засобів в особі Автономного пункту спостереження. (т. 1 а.с. 139-154).

Крім того, суд зазначає, що відповідачем за вказаний період проходження служби позивачу ОСОБА_1 нараховувались додаткові види грошового забезпечення на підставі наказів начальника АПС. Спірні виплати були досліджені у ході проведення судово-економічної експертизи. Порушень, які б вказували на невиплату спірного грошового забезпечення ОСОБА_1 , не виявлено. Тобто, всі види нарахувань згідно наказів ОСОБА_1 за вказаний період, отримала. Накази, якими встановлювались та виплачувались спірні виплати за період проходження служби ОСОБА_1 не оскаржувала. Із вказаними обставинами погодився представник позивача. (а.с. 220-250, 139-149 т.1, а.с. 22-23 т.2).

Таким чином, дії відповідача по нарахуванню та виплаті ОСОБА_1 грошового забезпечення, у межах наявного фонду грошового забезпечення, відповідають чинному законодавству, а відтак позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Однією з позовних вимог позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 10 000 грн. моральної шкоди.

Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з п. 3 ч. 2 цієї статті моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, і в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до частини другої статті 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Отже, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" передбачено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив визначаючи розмір такої шкоди та якими доказами це підтверджується.

Судом не встановлено, а позивачем не надано належних доказів на підтвердження протиправної бездіяльності відповідачів, і відповідно завдання відповідачами моральної шкоди.

З огляду на викладене, вимоги позивача щодо відшкодування завданої йому моральної шкоди є безпідставними та необґрунтованими.

У відповідності зі статтею 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, водночас частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 11, 70, 71, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

У відповідності до ст.ст. 185-186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дні отримання копії постанови.
Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя П.Д. Дембіцький

Постанова в повному обсязі складена 30 травня 2016 р.