Справа № 822/787/16
Суддя: Данилюк У.Т.
Дата ухвалення: 2016-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/787/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2016 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіДанилюк У.Т.
при секретаріГорячій Д.Л.
за участі:представника відповідача
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Славутської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області в особі Нетішинського відділення до приватного акціонерного товариства "Управління комплектації будівельними матеріалами УБ ХАЕС" про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

25 квітня 2016 року позивач звернувся в суд з позовом до приватного акціонерного товариства "Управління комплектації будівельними матеріалами УБ ХАЕС", в якому, враховуючи заяву про уточнення (зменшення) позовних вимог, просить стягнути з відповідача кошти у рахунок погашення податкового боргу у сумі 143791,95 грн. з банківських рахунків та за рахунок готівки, що йому належить.

В обґрунтування позовних вимог зазначає про те, що дана сума є заборгованістю з орендної плати за землю (за основним платежем та за пенею) та з податку на прибуток (за пенею).

Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак надіслав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, в якому також вказує про підтримання позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача в задоволенні позовних вимог просив відмовити. Відмітив, що податковий орган посилається на податкову вимогу 2014 року, нова податкова вимога про стягнення боргу відповідачем не виставлялась, тому процедура стягнення боргу не дотримана. Суд же не вправі сам приймати рішення щодо визначення суми заборгованості. Належними та допустимими доказами про наявність податкового боргу будуть являтись акт перевірки, податкове повідомлення-рішення, податкова вимога.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у відповідача наявний податковий борг в розмірі 143791,95 грн., що виник на підстави несплати:

1) орендної плати за землю в розмірі 57088,30 грн. за період лютий-грудень 2014 р. - згідно податкової декларації з плати за землю від 20.01.2014 р. (на суму 21552,2 грн.), за 2015 рік згідно податкової декларації з плати за землю від 27.01.2015 р. (на суму 29366,11) та за січень-лютий 2016 р. згідно податкової декларації з плати за землю від 22.02.2016 р. (на суму 6169,96 грн.);

2) нарахованої пені за період з 09.01.2014 р. по 04.04.2016 р. в розмірі 47697,34 грн. - за несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобов'язання з орендної плати за землю, визначеного податковим повідомленням-рішенням №/1 від 16.03.2010 р.;

3) нарахованої пені за період з 09.01.2014 р. по 26.11.2015 р. в розмірі 39006,34 грн. - за несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобов'язання з податку на прибуток, визначеного податковим повідомленням-рішенням №/1 від 16.03.2010 р.

Відповідно до п. 16.1.4 ст. 16 Податкового кодексу України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, далі - ПК України) відповідач зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 54.1 ст.54 ПК України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з п.287.3 ст.287 ПК України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Згідно з пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки (п.п.14.1.162 п.14.1 ст.14 ПК України).

Відповідно до п.п.129.1.1 п.129.1 ст.129 ПК України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається:

а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом;

б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом;

Відповідно до п.п.129.3.1 п.129.3 ст.129 ПК України нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов'язань.

Згідно п.129.4 ст.129 ПК України пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Таким чином, позивачем у день фактичного погашення податкового боргу за час, який минув після закінчення встановлених ПК України строків погашення узгодженого грошового зобов'язання, як це передбачено пп. 129.1.1 п. 129.1 ст.129 ПК України, було нараховано вищезазначену пеню.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Позивачем було надіслано приватному акціонерному товариству "Управління комплектації будівельними матеріалами УБ ХАЕС" податкову вимогу №29-22 від 16.01.2014 року на суму 222356,22 грн.

Відповідно до п.59.5 ст.59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Отже, враховуючи положення норм пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України та п.59.5 ст.59 ПК України, необхідності надсилання позивачу нової податкової вимоги податковим органом не було.

Суд звертає увагу відповідача на те, що положеннями ПК України не передбачено направлення податкової вимоги на кожну нову суму податкового боргу. Виставлення нової податкової вимоги на нову суму податкового боргу можливе лише після відкликання попередньої податкової вимоги за наявності підстав, передбачених ст. 60 ПК України.

Так, згідно п.п.60.1.1 п.60.1 ст.60 ПК України податкова вимога вважається відкликаною, якщо сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення.

Тобто податкова вимога є дійсною протягом усього терміну безперервного існування податкового боргу платника податків з моменту його утворення до моменту, зокрема, повного погашення податкового боргу платником за всіма видами податків і зборів.

При цьому грошові зобов'язання, які складають податковий борг, можуть змінюватись як кількісно, так і за видами податків. Тільки після того, як платник податків повністю погасить податковий борг, включаючи пеню, податкова вимога буде вважатись відкликаною, а у разі виникнення в майбутньому суми податкового боргу - контролюючим органом має бути виставлена нова податкова вимога. Однак згідно картки особового рахунку наявність податкового боргу з моменту отримання відповідачем податкової вимоги не переривалась, тобто безперервність наявної у позивача податкової заборгованості не порушувалась.

Отже, посилання представника відповідача на передчасність стягнення податкового боргу в зв'язку з тим, що нова податкова вимога не виставлялась, є безпідставними.

Згідно з п. 87.2 ст. 87 ПК України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до п. 95.3-95-4 ст. 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Наявність заборгованості відповідача підтверджується наявними в матеріалах справи довідкою про податкову заборгованість, розрахунком суми позовних вимог, податковими деклараціями, картками особового рахунку.

З врахуванням викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення податкового боргу підлягають задоволенню.

Також суд звертає увагу на те, що при зверненні з позовною заявою позивачем було сплачено 2686,57 грн. судового збору, який він просить стягнути з відповідача.

Однак, відповідно до ч.4 ст.94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Враховуючи наведену норму, підстави для стягнення з відповідача судового збору, сплаченого податковим органом за подання адміністративного позову, відсутні.

Однак суд звертає увагу позивача, що відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, зменшення розміру позовних вимог.

За таких обставин, сплачений позивачем судовий збір може бути йому повернутий пропорційно зменшеному розміру позовних вимог у разі подання ним відповідного клопотання.

Керуючись ст. ст. 11, 71, 86, 94, 158-163, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства "Управління комплектації будівельними матеріалами УБ ХАЕС" податковий борг в сумі 143791 (сто сорок три тисячі сімсот дев'яносто одна) грн. 95 коп. з розрахункових рахунків такого платника податків, відкритих у банківських установах, та за рахунок готівки, яка йому належить.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 02 червня 2016 року

Суддя/підпис/У.Т. Данилюк
"Згідно з оригіналом" Суддя У.Т. Данилюк