Справа № 2518/2-а-13019/11
Суддя: Сташків В. Б.
Дата ухвалення: 2011-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2011 року

суддя Ріпкинського районного суду Чернігівської області Сташків В.Б.,
розглянувши в смт. Ріпки в приміщенні суду, в порядку скорченого провадження, адмін.справу
за позовомОСОБА_1
до Управління праці та соціального захисту населення Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області (далі - УПСЗН Ріпкинської РДА)
провизнання дій протиправними та зобовязання здійснити перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до УПСЗН Ріпкинської РДА, посилаючись на те, що вона є інвалідом І групи внаслідок захворювання, пов'язаного з наслідками аварії на ЧАЕС, відноситься до 1 категорії, а тому їй повинна виплачуватись щорічна допомога на оздоровлення передбачена ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 5 мінімальних заробітних плат. У звязку з цим, просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо обрахування розміру та виплаті в заниженому розмірі їй щорічної допомоги на оздоровлення передбаченої ч. 4 ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за 2010 рік;

- зобовязати відповідача здійснити їй перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік, виходячи з встановленого відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофирозміру - 5 мінімальних заробітних плат з урахуванням фактично виплачених коштів.

При цьому, просила поновити строк звернення до адміністративного суду з позовом про визнання протиправними дій відповідача та зобовязання нарахувати і виплатити щорічну допомогу на оздоровлення у звязку з тим, що вказаний строк пропущений не з її вини, так як звернутись до суду за захистом своїх прав на соціальні виплати у період з червня 2010 року по даний час вона не могла у звязку з незадовільним станом здоровя (інвалід першої групи, потребує сторонньої допомоги, самостійно може пересуватись тільки в межах житлової кімнати), що завадило її зверненню до суду.

27 липня 2011 року від УПСЗН Ріпкинської РДА надійшло письмове заперечення проти позову, в якому вони просять відмовити в позові повністю за необґрунтованістю позовних вимог, та за відсутністю в з їх боку протиправних дій, посилаючись на те, що розмір щомісячної допомоги на оздоровлення передбаченої ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в сумі 120 грн. обрахований ними відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.96 р. № 836, і виплачена позивачу в червні 2010 р, тому вважають, що їх дії є правомірними. Також посилаються на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат чорнобильцям на оздоровлення, що унеможливлює стягнення з них вказаних коштів, які є шкодою, яка у звязку з визнанням актів неконституційними, відповідно до ст. 1175 ЦК України підлягає стягненню з держави, і вони не є належним відповідачем по справі.

Оцінивши повідомлені позивачкою, та відповідачем обставини, приходжу до висновку, що достатні підстави для прийняття законної і обґрунтованої постанови, в порядку скороченого провадження, про задоволення позовних вимог, виходячи з таких мотивів.

По справі установлено, що ОСОБА_1 є інвалідом І групи по захворюванню повязаному з аварією на ЧАЕС і віднесена до 1 категорії осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Абз. 2 ч. 4 ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачено, що щорічна допомога на оздоровлення інвалідам I групи виплачується у розмірі 5 мінімальних заробітних плат.

По справі встановлено, що позивачці виплата УПСЗН Ріпкинської РДА щомісячної допомоги на оздоровлення, передбаченої абз. 2 ч. 4 ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, була проведена після 16.06.2010 р. в розмірі 120 грн. через поштове відділення відповідно до вимог Постанов Кабінету Міністрів України від 26.07.1996р. №836 Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та від 12.07.2005 р. № 562 Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи.

В той же час, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, приходжу до висновку, що при визначенні розміру допомоги на оздоровлення, застосуванню підлягає абз. 2 ч. 4 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з якої вбачається, що під час визначення розміру допомоги передбаченої цією статтею за основу їх нарахування береться мінімальна заробітна плата, а не розмір 90 грн., передбачений Постановами Кабінету Міністрів України від 26.07.1996р. №836 Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та від 12.07.2005 р. № 562 Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи. які істотно звужують обсяг встановлених законом прав позивачки.

Заперечення УПСЗН Ріпкинської РДА стосовно правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат чорнобильцям на оздоровлення, є не обґрунтованим і не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не є предметом спору, що розглядається.

Таким чином, дії УПСЗН Ріпкинської РДА щодо обрахування розмірів та виплати у занижених розмірах позивачці щорічної допомоги на оздоровлення, передбаченої абз. 2 ч. 4 ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за 2010 рік, у розмірі 5 мінімальних заробітних плат слід визнати протиправними, тобто такими, що не відповідають ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст.. 19 ч. 2 Конституції України, ст.. 2 КАС України.

Враховуючи наведене, права позивачки підлягають захисту шляхом зобовязання відповідача перерахувати та виплатити їй щорічну допомогу на оздоровлення, передбачену абз. 2 ч. 4 ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за 2010 рік, у розмірі 5 мінімальних заробітних плат.

Щодо строків звернення до суду, знаходжу, що за змістом ст.. 99 КАС України для захисту прав чорнобильців на отримання щорічної допомоги на оздоровлення, встановлюється 6-місячний строк звернення до суду, який обчислюється з наступного дня коли особа дізналась про порушення свої прав, тобто отримала допомогу в меншому, ніж встановлено законом, розмірі.

В даному випадку, встановлено, що про порушення свої прав позивач дізнався з 16.06.2010 р., коли отримала допомогу на оздоровлення за 2010 р. в сумі 120 грн., при чому на думку суду, процесуальний строк звернення до суду позивача закінчувався 16 грудня 2010 р.. Проте, позивачка звернувся до суду 11 липня 2011 р..

Перевіряючи поважність пропуску строку звернення до суду, знаходжу за можливе поновити позивачці строк звернення до суду, за її заявою, зважаючи на стан її здоровя, яка є інвалідом І групи, потребує стороннього догляду, що підтверджено належними доказами, а саме довідкою МСЕК, і що створювало їй труднощі в зверненні до суду, в установлений законом строк, та є поважною причиною пропущення строку звернення до суду.

Керуючись ст. 48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ч.ч. 2 ст. 19, ст. 22, ч.1 ст.46, ст. 50 Конституції України, ст.. 53 Закону України Про Державний бюджет України на 2010 рік, ст. 22 Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік,, ст. 2 Закону України Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати, ст.ст. 6, 8 - 11, 70, 71, 86, 158-163, 183-2, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду, як такий, що пропущений з поважних причин.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області задовольнити.

Визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області щодо обрахування розмірів та виплати у занижених розмірах ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення, передбаченої абз. 2 ч. 4 ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за 2010 рік, у розмірі 5 мінімальних заробітних плат протиправними.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну допомогу на оздоровлення, передбачену абз. 2 ч. 4 ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за 2010 рік, у розмірі 5 мінімальних заробітних плат, який визначається виходячи із розміру мінімальної заробітної плати, передбаченої на момент виплати в законі України про Державний бюджет України на відповідний рік, з обовязковим урахуванням фактично виплачених коштів.

Відповідно ст.. 256 КАС України, покласти на Управління праці та соціального захисту населення Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області обовязок виконати вказану постанову негайно.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі протягом десяти днів з дня отримання копії постанови апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду через Ріпкинський районний суд Чернігівської області з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.Б.Сташків