Справа № 817/262/16
Суддя: Жуковська Л.А.
Дата ухвалення: 2016-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 травня 2016 р.Р і в н е 817/262/16

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Жуковської Л.А. за участю секретаря судового засідання Лукащик Ю.Ю. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_3 споживчого товариства

до Кузнецовської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т АН О В И В:

Антонівське споживче товариство звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Кузнецовської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 02.11.2015 року № НОМЕР_1 на суму 28046,00 грн. та податкового повідомлення-рішення від 02.11.2015 р. № НОМЕР_2 на суму 28046,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що рішення про застосування фінансових санкцій від 02.11.2015 року № НОМЕР_1 на суму 28046,00 грн. та податкове повідомлення-рішення від 02.11.2015 р. № НОМЕР_2 на суму 28046,00 грн. прийняті на підставі акта № 162/21/01765182 від 09.10.2015 року про результати фактичної перевірки з питань додержання субєктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обовязковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами.

На думку позивача, обставини, що зазначені в акті не відповідають фактичним обставинам, оскільки ревізори відділу контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Головного управління ДФС України у Рівненській області не є експертами з автентичності марок акцизного податку на алкогольних виробах, а облік товарів за місцем реалізації вівся та ведеться належним чином згідно порядку, що встановлений законодавством України.

Вказує, що на момент перевірки 09.10.2015 року у перевіряючих не було будь-яких результатів експертизи автентичності марок акцизного податку розміщених на алкогольних напоях, а відповідно вважає висновки зазначені в акті № 162/21/01765182 від 09.10.2015 року про порушення ч. 4 ст. 11 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" необґрунтованими та субєктивними припущеннями посадових осіб, що здійснювали перевірку, які не мають за собою підтверджуючих доказів.

Оскільки відповідач приймав рішення про застосування фінансових санкцій від 02.11.2015 року № НОМЕР_1 лише на основі акту перевірки і без відповідного експертного висновку, тому вважає таке рішення протиправним.

Також зазначає, що на час проведення перевірки первинні документи на алкогольні напої знаходились в бухгалтерії ОСОБА_3 споживчого товариства, а не в магазині де фактично проводилась перевірка, а тому висновки про відсутність таких документів та порушення позивачем вимог п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» є хибними та такими, що не відповідають дійсності.

Крім того, вважає, що відділ контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Головного управління ДФС України у Рівненській області не має повноважень на перевірку додержання платниками податків Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» при проведенні фактичної перевірки в розумінні ст. 15 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та пп. 75.1.3. п. 75 ст. 75 Податкового кодексу України.

За таких підстав позивач просив позов задовольнити повністю, а саме визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Кузнецовської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області № НОМЕР_2 від 02 листопада 2015 року та рішення про застосування фінансових санкцій Кузнецовської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області № НОМЕР_1 від 02 листопада 2015 року.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві. Просив позовні вимоги ОСОБА_3 споживчого товариства задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідач позовні вимоги не визнала та заперечила з підстав, наведених у письмових запереченнях.

Представник відповідача в судовому засіданні пояснила, що під час проведення перевірки 09.10.2015 року працівниками відділ контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Головного управління ДФС України у Рівненській області магазину «Горинь» в с. Антонівка по вул. Б.Хмельницького, 11, в якому здійснює господарську діяльність Антонівське споживче товариство було встановлено, що факт реалізації пляшки горілки «Хлібний Дар» «Українська», ємністю 0,5 л., міцністю 40 % об., виробник ТОВ «Національна горілчана компанія», дата розливу 02.03.15 р., маркованої маркою акцизного податку 13 ААО 057448 01/15 14,106 грн. по ціні 55,00 грн. за одну пляшку, про продавцем було видано фіскальний чек № 0229 від 09.10.15 р.

Як встановлено із наведеного, зазначена горілка маркована марками акцизного податку з індексом регіону 13, що згідно із додатком до "Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів" відповідає Львівська області, що, в свою чергу, суперечить інформації зазначеній про виробника - ТОВ «Національна горілчана компанія» (індекс 23). Отже, відповідно до п.226.9 ст.226 Податкового кодексу України та ч. 20 "Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів" зазначену горілку можна вважати немаркованою.

Всього в реалізації знаходилося алкогольних напоїв з ознаками підробки марок акцизного податку 226 пляшок горілки в асортименті на суму 14023,00 грн.

Жодних супровідних облікових документів на вказану горілку в наявності в магазині не було.

З огляду на викладене,представник відповідача вважає, що позивачем порушено ч.4 ст.11 Закону України "Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів" та п.12 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", у зв'язку з чим до ОСОБА_3 споживчого товариства застосовано штрафні санкції.

Вважає оспорювані податкове повідомлення-рішення та рішення про застосування фінансових санкцій правомірними, просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Заслухавши пояснення осіб, як беруть участь у справі та дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.

Як встановлено судом, що 09.10.2015 року на підставі направлень від 09.10.2015 року № 349, 350 та наказу від 09.10.2015 № 671, уповноваженими особами відділу контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Головного управління ДФС України у Рівненській області було проведено фактичну перевірку магазину «Горинь» с. Антонівка по вул. Б.Хмельницького, 11 ОСОБА_3 споживчого товариства, в присутності продавця ОСОБА_4.

За наслідками фактичної перевірки було складено акту про результати фактичної перевірки з питань додержання субєктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обовязковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами № 162/21/01765182 від 09.10.2015 року (по тексту постанови - Акт перевірки № 162/21/01765182 від 09.10.2015 року) в якому зазначено, зокрема порушення вимог ч. 4. ст. 11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 р. N 1251, а саме реалізація алкогольних напоїв без марок акцизного податку та реалізація алкогольних напоїв з підробленими марками акцизного податку на суму 14023,00 грн., та п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: реалізація алкогольних напоїв, які не обліковані в установленому законом порядку на суму 14023,00 грн.

Від підписання вказаного акту перевірки продавець ОСОБА_4 відмовилась про що було складено акт відмови від підписання та отримання акту перевірки.

Акт перевірки № 162/21/01765182 від 09.10.2015 року був надісланий Головним управлінням ДФС України у Рівненській до Кузнецовської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області за місцем реєстрації платника податків ОСОБА_3 споживчого товариства.

До акту перевірки № 162/21/01765182 від 09.10.2015 ОСОБА_3 споживчим товариством 26.10.2015 року Володимирецькому відділенню Кузнецовської ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області були подані заперечення № 94 від 23.10.2015 року разом з підтверджуючими первинними обліковими документами.

Рішенням Кузнецовської ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області про результати розгляду заперечення № 1802/17-18-22/723 від 02.11.2015 року податковий орган дійшов висновку, що висновки акту фактичної перевірки є такими, що відповідають вимогам чинного законодавства.

На підставі зазначеного Акта перевірки Кузнецовською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Рівненській області були прийняті:

- рішення про застосування фінансових санкцій від 02.11.2015 року № НОМЕР_1, яким на підставі абз. 15. ч. 2 ст. 17 "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" до позивача було застосовано фінансову санкцію у вигляді штрафу у сумі 28046,00 грн. (14023,00 грн. х 200% = 28046,00 грн.. але не менше 17000,00 грн.)

- податкове повідомлення-рішення від 02.11.2015 р. № НОМЕР_2, яким на підставі ст. 20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" до позивача було застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) у сумі 28046,00 грн. (14023,00 грн. х 200% = 28046,00 грн.)

За результатами адміністративного оскарження рішеннями про результати розгляду скарги Головного управління ДФС України у Рівненській області № 433/10с/1700-10-04-04/249 від 25.12.2015 року та ДФС України № 1135/6/99-99-10-01-02-25 від 22.01.2016 року залишило без змін рішення про застосування фінансових санкцій від 02.11.2015 року № НОМЕР_1 та податкове повідомлення-рішення від 02.11.2015 р. № НОМЕР_2, а скарги ОСОБА_3 споживчого товариства без задоволення.

Надаючи правову оцінку оспорюваним рішенню про застосування фінансових санкцій та податковому повідомленню-рішенню, суд виходить з наступного.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів визначені Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (по тексту постанови - Законом №481/95-ВР).

Відповідно до ст. 16 Закону №481/95-ВР, контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.2015 року № 609 "Про затвердження переліку органів ліцензування та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України" визначено, що органом, який здійснює ліцензування виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами є Державна фіскальна служба.

Положенням про Державну фіскальну службу України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 №236, передбачено, що Державна фіскальна служба України (ДФС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (по тексту постанови - єдиний внесок), державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску, та здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. ДФС та її територіальні органи є органами доходів і зборів.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 №311 «Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України», територіальним органом ДФС на території Рівненської області є Головне управління ДФС у Рівненській області, яке здійснює свої повноваження як орган доходів і зборів на території м. Кузнецовськ Рівненської області через Кузнецовську ОДПІ.

Стаття 19-1 Податкового кодексу України визначає функції контролюючих, до яких, зокрема, відноситься: ліцензування діяльності суб'єктів господарювання з виробництва спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, оптової торгівлі спиртом, оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами та контроль за таким виробництвом; заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів; контроль за дотриманням суб'єктами господарювання, які провадять оптову або роздрібну торгівлю алкогольними напоями, вимог законодавства щодо мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін на такі напої; визначення в установлених цим Кодексом, іншими законами України випадках сум податкових та грошових зобов'язань платників податків, застосування і своєчасне стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Пунктом 41.1 статті 41 Податкового кодексу України визначено, що контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів та митних платежів, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів.

Відповідно до положень ст.75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити, зокрема, фактичні перевірки, яким вважаються перевірки, що здійснюються за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (пп.75.1.3 п.75.1 ст.75).

Згідно з положеннями ст.80 Податкового кодексу України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи), та може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, зокрема, у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (пп.80.2.5 п.80.2 ст.80).

Відповідно до п.86.5 ст.86 Податкового кодексу України, акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Як вбачається з матеріалів справи, наказ від 09.10.2015 року № 671 про проведення фактичної перевірки ОСОБА_3 споживчого товариства виданий Головним управлінням ДФС у Рівненській області на підставі пп.75.1.3 п.75.1 ст.75, пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України та ст.16 Закону №481/95-ВР, перевірка проведена працівниками відділу контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Головного управління ДФС України у Рівненській області на підставі направлень від 09.10.2015 року № 349 та № 350, які 09.10.2015 пред`явлені під розписки продавцю.

Акт (довідка) перевірки за реєстраційним № 162/21/01765182 від 09.10.2015 року продавець ОСОБА_4 відмовилась підписувати про що було складено акт відмови від підписання та отримання акту перевірки.

Разом з тим, до вказаного акта (довідки) перевірки додано пояснення продавця ОСОБА_4, згідно яких вона зазначає, що продала (реалізувала) лише одну пляшку горілки «Хлібний Дар» «Українська», ємністю 0,5 л., міцністю 40 % об., дата виробництва 02.03.15 р., виробник ТОВ «Національна горілчана компанія» з маркою акцизного податку 13 ААО 057448 01/15 14,106 грн. АВЛГП по ціні 55,00 грн. та видала фіскальний чек № 0229.

Відповідно до п. 228.9 статті 228 Податкового Кодексу України, відповідальність за недодержання порядку маркування, продажу алкогольних напоїв і тютюнових виробів, несплату чи несвоєчасну сплату податку несуть виробники (замовники), імпортери, продавці таких товарів та їх посадові особи відповідно до закону.

Згідно пунктом 12 Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 854 від 30.07.1996 року реалізація алкогольних напоїв, крім алкогольних напоїв з вмістом спирту етилового від 1,2 до 8,5 відсотка об'ємних одиниць, вироблених в Україні, дозволяється тільки за наявності марки акцизного збору встановленого зразка на пляшці або на іншій тарі згідно із законодавством.

Відповідно до абз. 15. ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень;

З огляду на наведені приписи, суд вбачає, що податковий орган має право накладати фінансові санкції лише у разі встановлення факту реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв, алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку.

Згідно змісту рішення про застосування фінансових санкцій № НОМЕР_1 від 02 листопада 2015 року та розрахунку до нього Кузнецовською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Рівненській області було застосовано до ОСОБА_3 споживчого товариства штраф у розмірі 28046,00 грн., за реалізацію алкогольних напоїв без марок акцизного податку та реалізація алкогольних напоїв з підробленими марками акцизного податку на суму 14023,00 грн.

Відповідно до абз.3 пп.14.1.212 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, реалізація суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів - продаж пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших об'єктах громадського харчування, а також фізичний відпуск з автозаправної станції та/або автомобільної газозаправної станції товарів, зазначених у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу, незалежно від форми розрахунків.

Однак з матеріалів справи, зокрема, акту перевірки, пояснень продавця ОСОБА_4, фіскального чеку № 0229 від 09.10.15 р., суд вбачає підтвердження факту реалізації позивачем лише однієї пляшки горілки «Хлібний Дар» «Українська», ємністю 0,5 л., міцністю 40 % об., виробник ТОВ «Національна горілчана компанія», дата розливу 02.03.15 р., маркованої маркою акцизного податку 13 ААО 057448 01/15 14,106 грн. за ціною 55,00 грн.

Доказів реалізації інших 225 пляшок горілки на суму 13968,00 грн. зазначених в додатку до акту перевірки № 162/21/01765182 від 09.10.2015 року продавцем ОСОБА_4 магазині «Горинь» суду відповідачем не було надано.

Відповідно до п.226.9 ст.226 Податкового кодексу України вважаються такими, що немарковані, зокрема, алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції.

Згідно з п.20 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1251 від 27.12.2010, вважаються такими, що немарковані, зокрема, алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з порушенням вимог цього Положення, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції.

Таким чином, пляшка горілки «Хлібний Дар» «Українська», ємністю 0,5 л., міцністю 40 % об., виробник ТОВ «Національна горілчана компанія», дата розливу 02.03.15 р., маркованої маркою акцизного податку 13 ААО 057448 01/15 14,106 грн. реалізована за ціною 55,00 грн. в магазині «Горинь» с. Антонівка по вул. Б.Хмельницького, 11 який належить ОСОБА_3 споживчому товариству - вважається немаркованою.

А тому рішення про застосування фінансових санкцій № НОМЕР_1 від 02 листопада 2015 року в частині штрафу в сумі 17000,00 грн. суд вважає правомірним.

Щодо маркування інших 225 пляшок горілки зазначених в додатку до акту перевірки № 162/21/01765182 від 09.10.2015 року, суд зазначає, що під час та за результатами фактичної перевірки магазину «Горинь», що знаходиться за адресою: с. Антонівка, вул. Б.Хмельницького, 11 і належить ОСОБА_3 споживчому товариству, головними державними ревізорами-інспекторами відділу контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Головного управління ДФС у Рівненській області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не було проведено інвентаризації товарно-матеріальних цінностей та експертизи автентичності марок акцизного податку, результати яких можуть бути єдиним належним доказом наявності незаконного зберігання та реалізації алкогольних напоїв без марок акцизного податку та алкогольних напоїв з підробленими марками акцизного податку товарів на суму 13968,00 грн., а тому фактичні обставини, які послужили підставою для прийняття рішення № НОМЕР_1 від 02 листопада 2015 року про застосування фінансової санкції в частині штрафу у розмірі сумі 11046,00 грн. не доведені належними і допустимими доказами.

Суд може скасувати рішення про застосування фінансових санкцій в частині неправомірно застосованих фінансових санкцій лише в тому випадку, коли неправомірно нараховану суму можна математичним шляхом відокремити від правомірно нарахованої. В іншому випадку суд повинен скасувати в повному обсязі таке рішення про застосування фінансових санкцій як неправомірне винесене, оскільки суд не повинен підміняти податковий орган, приймаючи замість нього рішення про нарахування податкових зобов'язань, які б відповідали вимогам законодавства.

В рамках даної справи можливо відокремити правомірно нараховану частину спірного рішення про застосування фінансових санкцій від неправомірно нарахованої.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що оспорюване рішення про застосування фінансових санкцій Кузнецовської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області № НОМЕР_1 від 02 листопада 2015 року є протиправним та підлягає скасуванню в частині застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу в сумі 11046,00 грн.

Щодо податкового повідомлення-рішення Кузнецовської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області від 02.11.2015 р. № НОМЕР_2 суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Згідно ст. 6 зазначеного Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», облік товарних запасів фізичною особою - підприємцем ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку.

Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 9 «Запаси», затверджене Наказом Міністерства Фінансів України від 20.10.1999 р. № 246, визначає методологічні засади формування у бухгалтерському обліку інформації про запаси і розкриття її у фінансовій звітності, а його норми застосовуються підприємствами, організаціями та іншими юридичними особами (по тесту постанови - підприємства) незалежно від форм власності (крім бюджетних установ).

Згідно п.7 зазначеного положення (стандарту), одиницею бухгалтерського обліку запасів є їх найменування або однорідна група (вид).

Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України», як визначено ч. 1 ст. 2, поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності, які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Частиною 2 ст. 3 зазначеного Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» визначено, що бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації, питання організації якого належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. Для забезпечення ведення бухгалтерського обліку підприємство, зокрема, самостійно: визначає облікову політику; обирає форму бухгалтерського обліку; розробляє систему і форми внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, звітності і контролю господарських операцій; затверджує правила документообігу і технологію обробки облікової інформації, додаткову систему рахунків і регістрів аналітичного обліку; може виділяти на окремий баланс філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, які зобов'язані вести бухгалтерський облік, з наступним включенням їх показників до фінансової звітності підприємства тощо.

Згідно ст. 9 зазначеного Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п.6.2, п.6.8 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, первині документи та облікові регістри, що пройшли обробку, бухгалтерські звіти і баланси до передачі їх до архіву підприємства, установи повинні зберігатися в бухгалтерії, у спеціальних приміщеннях або зачинених шафах під відповідальністю осіб, уповноважених головним бухгалтером. Видача первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерських звітів і балансів з бухгалтерії і з архіву підприємства, установи працівникам інших структурних підрозділів може провадитися тільки за рішенням головного бухгалтера.

Виходячи із викладених законодавчих вимог, суд дійшов висновку, що питання організації обліку належить виключно до компетенції позивача.

З матеріалів справи судом встановлено, що магазину Горинь, розташований за адресою: с. Антонівка по вул. Б.Хмельницького, 11, є господарською одиницею позивача, а саме магазином ОСОБА_3 споживчого товариства, яка діє без права юридичної особи, не має відокремленого майна, переміщення та поставка товару до магазину позивача або постачальника оформлюється накладними, переміщення товару з магазину також оформлюється накладними, реалізація товару фіксується реєстратором розрахункових операцій.

Зберігання оригіналів первинних документів у паперовому вигляді (договори, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні на переміщення алкогольних напоїв тощо), що підтверджують господарські операції, вчинені як позивачем так і його господарськими одиницями, а також, облік товарів, які знаходяться в адміністративному приміщанні де здійснюється бухгалтерія позивача безпосередньо за його місцезнаходженням.

З наданих суду та долучених до матеріалів справи первинних документів вбачається, що бухгалтерській облік, в тому числі й облік товарних запасів, ведеться позивачем з дотриманням встановлених законодавчих вимог.

Отже, доводи відповідача про відсутність у позивача первинних документів, сформовані на підставі перевірки його відокремленого підрозділу, не відповідає дійсності.

А оскільки, планова або позапланова бухгалтерська перевірка бухгалтерського обліку відповідачем взагалі не здійснювалась станом на 09.10.2015 р. суд вважає твердження про наявність порушення п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» хибним .

В акті зазначено, що на момент перевірки на алкогольні напої вказані в додатку до акту відсутні супровідні облікові документи.

Судом вважає, що вищевказаний висновок контролюючого органу є безпідставним, адже суцільна інвентаризація товарно-матеріальних цінностей в магазині не була проведена, не було встановлено також чи проводилось внутрішнє переміщення товарів, не надано доказів того, що товари згідно додатка до акту перевірки знаходяться в реалізації без відповідних документів /накладних/.

Пунктом 20.1.9. статті 20 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право вимагати під час проведення перевірок від платників податків, що перевіряються, проведення інвентаризації товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки.

Проведення інвентаризації товарно-матеріальних цінностей від платника податків перевіряючи не вимагали, а встановили наявність алкогольних напоїв шляхом огляду приміщення магазину. Однак, чинне законодавство не наділяє службових осіб контролюючого органу повноваженнями проводити таку процедуру як огляд, в звязку з чим суд приходить до висновку, що перевіряючи діяли не у спосіб встановлений законом.

Жодниж даних про те, що відповідачем проводилась інвентаризація товарних цінностей не надано.

Разом з тим, перелік алкогольних напоїв, що є додатком до акту перевірки не є актом інвентаризації або актом зняття залишків та не містить відомостей про розмір залишків товарів на місці реалізації товарів та на складі.

Відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" до документів, що є підставою для оприбуткування товару, як правило, належать накладні та товарно-транспортні накладні. Такі документи є підставою для внесення записів до облікових бухгалтерських реєстрів.

У ході розгляду справи, позивачем надано накладні, товарно-транспортні накладні, товарно-грошові звіти на всі алкогольні напої зазначені в додатку до акту перевірки, які на думку відповідача, не були обліковані.

В звязку з чим суд приходить до висновку, що бухгалтерській облік, в тому числі й облік товарних запасів за місцем їх реалізації, ведеться позивачем з дотриманням встановлених законодавчих вимог.

Крім того, на думку суду, покликання відповідача про ненадання позивачем до заперечень на акт перевірки та суду сертифікатів відповідності на алкогольні напої, як на підставу того, що вказані алкоголі товари є неналежним чином облікованими, суд вважає безпідставними, адже за своєю суттю якісні посвідчення та сертифікати відповідності на продукцію не є обліковими документами в розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні"

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач, приймаючи податкове повідомлення-рішення від 02.11.2015 р. № НОМЕР_2, яким було застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) у сумі 28046,00 грн., діяв не на підставі, не в межах повноважень та не в спосіб, визначений чинним законодавством.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 138 КАС України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які знаходяться у матеріалах справи, та не може ґрунтуватися припущеннями, крім цього, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, не довів правомірності прийнятого ним податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 02 листопада 2015 року та рішення про застосування фінансових санкцій № НОМЕР_1 від 02 листопада 2015 року в частині штрафу в сумі 11046,00 грн.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_3 споживчого товариства підлягають до задоволення частково.

Згідно з ч.3 ст.94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

За таких обставин, на користь позивача суд присуджує на користь ОСОБА_3 споживчого товариства за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Кузнецовської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області судовий збір у розмірі 1116, 18 грн.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кузнецовської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області № від 02.11.2015.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Кузнецовської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області про застосування фінансових санкцій № від 02.11.2015 в частині застосування фінансової санкції у вигляді штрафу у розмірі 11 046, 00 грн.

У решті позовних вимог відмовити.

Присудити на користь позивача ОСОБА_3 споживчого товариства за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Кузнецовської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області судовий збір у розмірі 1116, 18 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Жуковська Л.А.