Справа № 813/2231/15
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2016-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2016 року Справа № 876/11965/15

ОСОБА_1 апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

ОСОБА_2

з участю секретаря судового засідання Федчук М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ІРС Сістем» на постанову ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 05.11.2015 року в адміністративній справі № 813/2231/15 за позовом публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» до комунального підприємства «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, приватне акціонерне товариство «Компанія з управління активами «Карпати-Інвест», товариство з обмеженою відповідальністю «ІРС Систем», приватне підприємство «Ніка-Ріелті», про скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2015 року публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк» (надалі ПАТ «ВіЕс Банк») звернулося до ОСОБА_1 окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просило визнати протиправним і скасувати рішення реєстратора комунального підприємства «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» (далі КП «Волинське ОБТІ») від 16.05.2012 р. про державну реєстрацію за ОСОБА_3 і ОСОБА_4 права власності на офіс (приміщення з № 1-1 по № 1-9/літер А-5/) загальною площею 148,6 кв.м, що знаходяться за адресою: Волинська обл., м.Луцьк, проспект Відродження, 10 (надалі Офіс), на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 квітня 2012 року в справі № 0308/4180/2012, за результатами якого КП «Волинське ОБТІ» було видано витяг про державну реєстрацію прав № 34152318 від 16.05.2012 року.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що оскаржуване рішення було прийняте відповідачем за наявності обтяження Офісу іпотекою та заборони його відчуження. Крім того, рішенням апеляційного суду Волинської області від 13 листопада 2014 року в цивільній справі № 0308/4180/2012 скасовано рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 квітня 2012 року, на підставі якого було прийняте оскаржуване рішення.

Постановою ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 05 листопада 2015 року позов задоволено.

Не погодившись із прийнятою постановою, її оскаржило товариство з обмеженою відповідальністю «ІРС Сістем» (надалі ТОВ «ІРС Сістем»), яке вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте за невідповідності висновків суду обставинам справи та з помилковим застосуванням норм матеріального права. Тому просило скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовано тим, що нерухоме майно Офіс є предметом забезпечення (іпотеки) за договором позики, у якому ТОВ «ІРС Сістем» є позичальником, тому вирішення спору має значення для майнового стану товариства.

Підставою для вчинення реєстраційних дій було судове рішення, яке набрало законної сили, тому підлягало обовязковому виконанню. Скасування 13 листопада 2014 року цього судового рішення не може бути підставою для скасування рішення державного реєстратора, оскільки такий не наділений повноваженнями оцінювати рішення суду, що є підставою для вчинення реєстраційних дій; разом з тим, зазначене судове рішення було скасоване уже після проведення реєстраційних дій, тому цей факт не може слугувати підставою для визнання оскаржуваного рішення протиправним та його скасування. Крім того, оскаржуване рішення ніяким чином не порушує прав позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу необхідно частково задовольнити.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, 22 серпня 2008 року між ОСОБА_3, ОСОБА_4 (як продавцями) та ОСОБА_5 (як покупцем) укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу за реєстраційним № 4279, відповідно до умов якого ОСОБА_5 придбав у власність Офіс.

3 листопада 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Фольксбанк» (надалі ВАТ «Фольксбанк») та ОСОБА_5 укладено кредитний договір № KF53474, за умовами якого останньому було надано кредит в розмірі 1 600 000 (один мільйон шістсот тисяч) грн строком на 15 років зі сплатою процентної ставки за користування кредитом у розмірі 23% річних з кінцевим терміном повернення не пізніше 2 листопада 2023 року.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ВАТ «Фольксбанк» та ОСОБА_5С.) було укладено іпотечний договір від 3 листопада 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу, за яким передано в іпотеку банку Офіс; договір зареєстровано в реєстрі за № 4436.

На підставі статті 73 Закону України «Про нотаріат» тоді ж нотаріусом накладено заборону відчуження нерухомого майна Офісу, до припинення договору іпотеки; заборона зареєстрована в реєстрі за № 4437/290.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 квітня 2012 року у справі № 0308/4180/2012 позов ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було задоволено; розірвано договір купівлі-продажу, що був укладений між ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 22 серпня 2008 року та посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу за реєстраційним № 4279.

Визнано за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право власності на Офіс.

Як видно із витягу про державну реєстрацію прав № 34152318 від 16.05.2012 року, виданого КП «Волинське ОБТІ», 16 травня 2012 року реєстратор КП «Волинське ОБТІ» прийняв рішення про державну реєстрацію за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 права власності на Офіс; підставою виникнення права власності зазначено вищевказане рішення суду від 23 квітня 2012 року.

Згідно статуту ПАТ «ВіЕс Банк», затвердженого загальними зборами акціонерів ПАТ «Фольксбанк» (протокол № 48 від 11 жовтня 2013 року), ПАТ «ВіЕс Банк» є правонаступником усіх прав та обовязків ВАТ «Фольксбанк».

Відносини, повязані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, відповідно до статті 1 цього Закону, регулюються Законом України від 01.07.2004 р. № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (надалі Закон № 1952-IV).

Пунктом 5 частини першої статті 24 Закону № 1952-IV передбачено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заяву про державну реєстрацію прав, повязаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною девятою статті 15 цього Закону.

Державна реєстрація права власності на нерухоме майно станом на час виникнення спірних правовідносин здійснювалася у відповідності з Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 07.02.2002 року № 7/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 р. за № 157/6445 (надалі Тимчасове положення).

У ході проведення державної реєстрації прав, у відповідності з підпунктом 3.1 Тимчасового положення, реєстратор БТІ встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на обєкти, права щодо яких підлягають державній реєстрації, зокрема відповідність даних про наявність (або відсутність) інформації та/або відповідних документів, що свідчать про накладення (зняття) заборони (арешту) або інших обтяжень, що перешкоджають проведенню державної реєстрації прав, у тому числі відсутність встановлених законом заборон на відчуження нерухомого майна.

Згідно із підпунктом 3.5.7 Тимчасового положення реєстратор відмовляє у проведенні державної реєстрації прав, якщо право власності та інші речові права на нерухоме майно виникли на підставі правочинів за наявності в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна відомостей про накладення заборони та/або арешту нерухомого майна, що підтверджується відповідним витягом.

Із зазначеного випливає, що наявність в Єдиному реєстрі заборон запису про заборону відчуження майна є перешкодою для здійснення державним реєстратором реєстраційних дій до того часу, поки таке обтяження не буде зняте.

Оскільки рішення реєстратора КП «Волинське ОБТІ» про державну реєстрацію за ОСОБА_3 і ОСОБА_4 права власності на Офіс було прийняте 16 травня 2012 року у момент, коли в Єдиному реєстрі заборон була наявна заборона відчуження нерухомого майна Офісу від 3 листопада 2008 року (реєстраційний № 4437/290), колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком суду першої інстанції в тому, що це рішення є протиправним, у звязку з чим позов підлягає задоволенню.

Разом з тим, колегія суддів апеляційного суду вважає, що справу судом першої інстанції розглянуто з порушенням територіальної підсудності адміністративних справ, оскільки будь-які акти, дії чи бездіяльність стосовно позивача відповідачем не приймалися, у звязку з чим у відповідності до приписів частини першої статті 19 КАС України така справа не підсудна ОСОБА_1 окружному адміністративному суду.

Відповідно до статті 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду, якщо справу було розглянуто і вирішено неповноважним судом.

З огляду на зазначене, постанову суду першої інстанції необхідно скасувати і прийняти нову постанову про задоволення позову.

У звязку з тим, що рішення ухвалене на користь відповідача, відповідно до приписів статті 94 КАС України на його користь необхідно стягнути з Державного бюджету України 73,08 грн судового збору, сплаченого при подачі позову до суду.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, 198 ч.1 п.3, 202, 205 ч.2, 207, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ІРС Сістем» задовольнити частково.

Постанову ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 05 листопада 2015 року в адміністративній справі № 813/2231/15 скасувати.

Позов публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати рішення реєстратора комунального підприємства «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» від 16 травня 2012 року про державну реєстрацію за ОСОБА_3 і ОСОБА_4 права власності на офіс (приміщення з № 1-1 по № 1-9/літер А-5/) загальною площею 148,6 кв.м, що знаходяться за адресою: Волинська обл., м.Луцьк, проспект Відродження, 10, на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 квітня 2012 року в справі № 0308/4180/2012, за результатами якого комунальним підприємством «Волинське ОБТІ» було видано витяг про державну реєстрацію прав № 34152318 від 16.05.2012 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань комунального підприємства «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» (43008, м.Луцьк, вул.Січова, 22а, ) на користь публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» 73 (сімдесят три) грн 08 коп. сплаченого судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення постанови у повному обсязі.

Головуючий суддя Р.Й.Коваль

Судді В.В.Гуляк

ОСОБА_6

Постанова складена у повному обсязі 30 травня 2016 року.