Справа № 812/325/16
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2016-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 травня 2016 рокуСєвєродонецькСправа № 812/325/16

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Борзаниці С.В.,

за участю секретаря судового засідання - Ждановій Г.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Лисичанської міської ради Луганської області до Управління Державної казначейської служби України у м. Лисичанську Луганської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов Лисичанської міської ради Луганської області (далі за текстом - Позивач) до управління Державної казначейської служби у м. Лисичанську Луганської області (далі за текстом - Відповідач, УДКСУ у м. Лисичанську Луганської області) про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії, який в подальшому був уточнений та зазначені такі позовні вимоги:

- визнати неправомірними дії Управління Державної казначейської служби у м. Лисичанську Луганської області щодо припинення оплат на електричну енергію;

- зобов'язати Управління Державної казначейської служби у м. Лисичанську Луганській області здійснювати перерахування за електричну енергію ТОВ «ЛЕО».

В обґрунтування позову посилається на таке.

Лисичанською міською радою до Управління Державної казначейської служби у м. Лисичанську Луганської області з метою розрахунку за спожиту енергію за укладеними між Лисичанською міською радою та ТОВ «Луганське енергетичне об'єднання» договорами були подані наступні платіжні доручення:

- №12 від 25.01.2016 року за оплату електроенергії за договором №105 від 14.12.2015 на суму 19690,68 грн.;

- №41 від 05.02.2016 за оплату електроенергії за договором №105 від 13.01.2016 на суму 19397,87 грн.;

- №124 від 10.03.2016 за оплату електроенергії за договором №105 від 13.01.2016 на суму 21950,88 грн.;

- №184 від 29.03.2016 за оплату електроенергії за договором №105 від 13.01.2016 на суму 16702,06 грн.

Дані платіжні доручення прийняті Відповідачем, проте перерахування грошових коштів за платіжними дорученнями не здійснене.

Обґрунтовуючи підстави для припинення оплати за електричну енергію, Відповідач у своєму листі посилається на заборону з боку Державної казначейської служби України (лист від 19.12.2015 № 19-10/666-31224) проводити розрахунки за спожиту електричну енергію з постачальниками електричної енергії за умови перереєстрації підприємства ТОВ «ЛЕО» на територію, підконтрольну українській владі.

З боку Відповідача має місце порушення договору про здійснення розрахунко-касового обслуговування №92 від 13.01.2015, укладеного між Відповідачем та Позивачем, згідно якого предметом договору є відкриття органом казначейства Клієнту рахунків та здійснення розрахунково-касового обслуговування. Так, пунктом 2.3 визначені зобов'язання Відповідача щодо своєчасного здійснення розрахунково-касових операцій за дорученням Клієнта. В даному випадку, вважає, що необхідною та достатньою підставою для здійснення Відповідачем розрахунків за спожиту електричну енергію є надання платіжних доручень.

У зв'язку з чим Позивач просив задовольнити заявлені вимоги в повному обсязі.

Представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, виходячи з такого.

Відповідно до Положення про Управління Державної казначейської служби України та відділення Державної казначейської служби України у районах, районах у містах, містах обласного, республіканського значення (далі - Управління Казначейства), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.10.2011 № 1280, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.09.2015 за №1060/27505 (далі - Положення) Управління Казначейства є територіальним органом Державної казначейської служби України (далі - Казначейство).

Управління Казначейства підпорядковане Казначейству та Головному Управлінню Державної казначейської служби України у Луганській області.

Основним завданням Управління Казначейства є реалізація державної політики у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Управління Казначейства у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України, постановами Верховної ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, дорученнями Прем'єр-міністра України, наказами Міністерства фінансів України, дорученнями Міністра фінансів України, його першого заступника та заступників, наказами Державної казначейської служби України, дорученнями Голови Казначейства, актами місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування та наказами Головного управлінні Державної казначейської служби України у Луганській області.

Взаємовідносини Позивача та Відповідача у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів регулюються Бюджетним кодексом України (ст.ст.42,43,78 та інш.), Порядком казначейського обслуговування місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 23.08.2012 №938 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12.09.2012 за №1569/21881 (далі - Порядок №938), іншими нормативно-правовими актами та договором про здійснення розрахунково-касового обслуговування від 13.01.2012 №92.

Функції органів Казначейства у ході здійснення казначейського обслуговування місцевих бюджетів визначено пунктом 2.2 Порядку №938, до яких, зокрема належать функції щодо здійснення операції по виконанню платіжних доручень.

З метою створення умов для більш ефективного управління коштами державного бюджету Кабінетом Міністрів України і Національним банком України (далі - НБУ) затверджено постанову від 15 вересня 1999 року № 1721 «Про створення внутрішньої платіжної системи Державного казначейства», а тому, при здійсненні операцій по виконанню платіжних доручень, органи Казначейства дотримуються вимог Національного банку України щодо форми, обов'язкових реквізитів, строку дії платіжного доручення та вимог до заповнення розрахункових документів, визначених Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 №22 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 за №377/8976.

У січні - березні 2016 року Позивачем до Відповідача подано платіжні доручення від 25.01.2016 №12 на суму 19690,68 гри.; від 05.02.2016 № 41 на суму 19379,87 грн,; від 10.03.2016 №124 на суму 21950,88 гри.; від 29.03.2016 №184 на суму 16702,06 грн. для перерахування коштів ТОВ «Луганське енергетичне об'єднання» за спожиту електроенергію.

Вказані платіжні доручення не виконані Відповідачем з наступних причин.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. N 1085-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення.

У відповідності до відомостей електронного сервісу Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України, місцем знаходження ТОВ "Луганське енергетичне об'єднання" () - 91021, Луганська обл., місто Луганськ, квартал Гайового, будинок 35 А, тобто розташоване на території, що не підконтрольна Україні.

Будь-які інші відомості щодо місця знаходження, юридичної/фактичної адреси у Реєстрі відсутні.

Разом з тим, згідно Указу Президента України від 24.09.2014 № 744/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 28 серпня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо захисту України та зміцнення її обороноздатності» та постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей», обмежено проведення видатків на території не підконтрольній українській владі.

Крім того, на виконання пункту 2 постанови Правління НБУ від 06.08.2014 №466 «Про призупинення здійснення фінансових операцій», Казначейством призупинено операції з приймання (виплати) переказу коштів з (на) території, які не контролюються українською владою.

У відповідності до пункту 10.7 Порядку №938, платіжне доручення не приймається органом Казначейства до виконання, у тому числі у разі обмеження здійснення видатків та надання кредитів, що встановлюється нормативно-правовими актами. У зв'язку з чим просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 69-72 КАС України, суд прийшов до такого.

13.01.2016 між ТОВ «ЛЕО» та Позивачем був укладений договір №105 про закупівлю (постачання) електричної енергії за державні кошти у період січень-березень 2016 року. Згідно умов договору розрахунковий період становить з 15 числа поточного місяця та триває до 14 числа (включно) наступного місяця (а.с.19-24).

13 січня 2015 року між Управлінням Державної казначейської служби України у м. Лисичанську Луганської області та Лисичанською міською радою укладено договір № 92 про здійснення розрахунково-касового обслуговування (а.с. 12-13).

Згідно з умовами Договору Відповідач відкриває Позивачу бюджетні та не бюджетні рахунки та здійснює їх розрахунково-касове обслуговування відповідно до вимог законодавства України та умов Договору.

Згідно підпункту 2.1.2. розділу 2 Договору орган Казначейства має право перераховувати платежі, зараховані на бюджетні рахунки для зарахування до спеціального фонду бюджету власних надходжень бюджетних установ, на відповідний спеціальний реєстраційний рахунок (рахунки) Клієнта та/або у порядку та терміни, передбачені додатковим договором до Договору, на рахунки вищих та підвідомчих установ і організацій Клієнта.

Відповідно до Розділу 2.2 Договору Клієнт (Позивач) має право:

2.2.1. Розпоряджатися грошовими коштами, що перебувають на його рахунках;

2.2.2. Отримувати від органу Казначейства всю необхідну інформацію, пов'язану з виконанням цього договору;

2.2.3. На своєчасне і повне здійснення розрахунково-касового обслуговування та інших обумовлених цим Договором послуг;

2.2.4. Контролювати своєчасність зарахування коштів на свої рахунки і їх перерахування.

В свою чергу Казначейство (Відповідач) згідно розділу 2.3 Договору зобов'язується:

2.3.1 Належним чином виконувати умови цього Договору;

2.3.2 Здійснювати розрахунково-касові операції за дорученнями Клієнта;

2.3.3. Надавати Клієнту всі послуги з розрахунково-касового обслуговування в межах повноважень, визначених законодавством.

Листом від 14.01.2016 року №01-45/46 Позивача повідомлено про припинення оплати за електричну енергію (а.с.7).

У січні 2016 року Позивачем до Відповідача подано платіжні доручення від 25.01.2016 №12 на суму 19690,68 гри.; від 05.02.2016 № 41 на суму 19379,87 грн. (а.с.25).

У березні 2016 року Позивачем до Відповідача подано платіжні доручення від 10.03.2016 №124 на суму 21950,88 гри.; від 29.03.2016 №184 на суму 16702,06 грн. для перерахування коштів ТОВ «Луганське енергетичне об'єднання» за спожиту електроенергію (а.с.26).

Факт отримання казначейством вказаних платіжних доручень не заперечується сторонами у справі.

Протягом двох місяців вказані платіжні доручення №12,41,124,184 Відповідачем не виконувалися та не поверталися Позивачеві.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.

Вирішуючи питання щодо наявності адміністративної юрисдикції щодо розгляду даного спору, суд керується такими нормами чинного законодавства.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.43 Бюджетного кодексу України казначейське обслуговування бюджетних коштів при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Казначейство України забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України. Казначейське обслуговування бюджетних коштів передбачає: 1) розрахунково-касове обслуговування розпорядників і одержувачів бюджетних коштів, а також інших клієнтів відповідно до законодавства; 2) контроль за здійсненням бюджетних повноважень при зарахуванні надходжень бюджету, взятті бюджетних зобов'язань розпорядниками бюджетних коштів та здійсненні платежів за цими зобов'язаннями; 3) ведення бухгалтерського обліку і складання звітності про виконання бюджетів з дотриманням національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку та інших нормативно-правових актів Міністерства фінансів України; 4) здійснення інших операцій з бюджетними коштами.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 №460/2011, Державна казначейська служба України (Казначейство України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України. Казначейство України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для реалізації державної політики у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. Казначейство України є учасником системи електронних платежів Національного банку України.

Згідно з п.9 вказаного Положення Казначейство України у межах своїх повноважень, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів і доручень Президента України, актів Кабінету Міністрів України, наказів Міністерства фінансів України та доручень Міністра видає накази організаційно-розпорядчого характеру, які підписуються Головою.

Відповідно до Положення про Управління Державної казначейської служби України та відділення Державної казначейської служби України у районах, районах у містах, містах обласного, республіканського значення (далі - Управління Казначейства), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.10.2011 № 1280, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.09.2015 за №1060/27505 (далі - Положення) Управління Казначейства є територіальним органом Державної казначейської служби України (далі - Казначейство).

Відповідач - Управління Державної казначейської служби у м. Лисичанську Луганської області підпорядковане Казначейству та Головному Управлінню Державної казначейської служби України у Луганській області.

Основним завданням Управління Казначейства є реалізація державної політики у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом оскарження є бездіяльність Відповідача щодо перерахування бюджетних коштів, розпорядником яких є Позивач відповідно до вимог п.3 ч.2 ст.22 Бюджетного кодексу України, на користь ТОВ "ЛЕО" за спожиту електроенергію.

Частиною 3 статті 51 Бюджетного кодексу України передбачено, що розпорядники бюджетних коштів забезпечують у повному обсязі проведення розрахунків за електричну та теплову енергію, водопостачання, водовідведення, природний газ та послуги зв'язку, які споживаються бюджетними установами, та укладають договори за кожним видом енергоносіїв у межах встановлених відповідним головним розпорядником бюджетних коштів обґрунтованих лімітів споживання.

За встановлених судом обставин, на спірні правовідносини поширюється юрисдикція окружних адміністративних судів відповідно до вимог п.1) ч.2 ст.18 КАС України, оскільки Відповідач є суб'єктом владних повноважень, входить до системи органів виконавчої влади та здійснював свої управлінські функції шляхом реалізації державної політики у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів щодо здійснення касових операцій з обслуговування бюджетного рахунку Позивача.

Взаємовідносини Позивача та Відповідача у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів регулюються Бюджетним кодексом України (ст.ст.42,43,78 та інші), Порядком казначейського обслуговування місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 23.08.2012 №938 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12.09.2012 за №1569/21881 (далі - Порядок №938), іншими нормативно-правовими актами та договором про здійснення розрахунково-касового обслуговування від 05.01.2015 №11 (на період 2015 року).

Функції органів Казначейства у ході здійснення казначейського обслуговування місцевих бюджетів визначено пунктом 2.2 Порядку №938, до яких, зокрема, належать функції щодо здійснення операції по виконанню платіжних доручень.

При здійсненні операцій по виконанню платіжних доручень органи Казначейства дотримуються вимог Національного банку України щодо форми, обов'язкових реквізитів, строку дії платіжного доручення та вимог до заповнення розрахункових документів, визначених Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 №22 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 за №377/8976.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства згідно з ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Тому, відповідно, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, перш за все, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, відповідно до вимог п.1) ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідач, отримавши платіжні доручення Позивача, мав діяти відповідно до таких вимог Порядку № 938.

Так, відповідно до п.10.1. Порядку № 938 органи Казначейства здійснюють платежі на підставі платіжних доручень (додаток 26 до цього Порядку) розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів у разі наявності в обліку відповідного бюджетного зобов'язання та бюджетного фінансового зобов'язання у межах залишків бюджетних коштів на рахунках розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів за відповідними кодами економічної класифікації видатків та класифікації кредитування.

Підтвердні документи (договори, звіт про результати проведення процедури закупівлі тощо) надаються у разі потреби здійснення авансування, поетапної оплати зареєстрованих бюджетних фінансових зобов'язань тощо.

Згідно з вимогами п.10.3. Порядку № 938 Платіжні доручення (додаток 26 до цього Порядку) подаються до органів Казначейства в кількості примірників, необхідних для всіх учасників безготівкових розрахунків. Форма, обов'язкові реквізити, строк дії платіжних доручень та вимоги до заповнення розрахункових документів на паперових носіях визначено Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 29 березня 2004 року за № 377/8976.

У платіжному дорученні повинні бути заповнені всі реквізити, передбачені його формою. Реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється з урахуванням вимог нормативно-правових актів та повинен містити повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування бюджетних коштів отримувачу. У разі невідповідності дати подання даті платіжного доручення у полі "Одержано банком" платіжного доручення на всіх примірниках обов'язково проставляються дата подання та підпис казначея.

Подані розпорядниками бюджетних коштів та одержувачами бюджетних коштів платіжні доручення перевіряються органами Казначейства щодо наявності всіх необхідних реквізитів, відповідності підписів відповідальних посадових осіб і відбитка печатки установи зразкам. За правильність оформлення та достовірність інформації, наведеної у платіжному дорученні, відповідає розпорядник бюджетних коштів (одержувач бюджетних коштів).

Перерахування бюджетних коштів з рахунків розпорядників бюджетних коштів (одержувачів бюджетних коштів) здійснюються на підставі першого примірника розрахункового документа, який залишається на зберіганні в органі Казначейства.

Органи Казначейства зберігають розрахункові документи згідно з вимогами законодавства.

Згідно з п.10.5. Порядку № 938 орган Казначейства при здійсненні видатків шляхом проведення платежів з рахунків розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів надає розпоряднику бюджетних коштів (одержувачу бюджетних коштів) виписки з рахунка про здійснені операції за результатами попереднього операційного дня з відміткою у вигляді відбитка штампа встановленого зразка та підписом казначея.

Пункт 10.7 Порядку № 938 містить вичерпний перелік підстав для неприйняття платіжного доручення до виконання. Платіжне доручення, не прийняте до виконання, не пізніше наступного робочого дня повертається без виконання органами Казначейства розпорядникам бюджетних коштів (одержувачам бюджетних коштів), від яких воно надійшло.

На зворотному боці платіжного доручення, не прийнятого у зв'язку з причинами, зазначеними у підпунктах "а", "д"-"ж", зазначаються причини повернення без виконання та дата його повернення за підписами керівника структурного підрозділу (заступника керівника структурного підрозділу) і виконавця.

Обґрунтовуючи підстави припинення проведення розрахунків з ТОВ "ЛЕО", Відповідач посилається на пункт 2 постанови Правління НБУ від 06.08.2014 №466 "Про призупинення здійснення фінансових операцій".

Відповідно до ч.4 ст.23 ЗУ "Про електроенергетику" (із змінами згідно із Законом № 1207-VII від 15.04.2014; в редакції Закону № 284-VIII від 07.04.2015) особливості регулювання правових, економічних та організаційних відносин, пов'язаних з продажем електричної енергії з оптового ринку електричної енергії України на тимчасово окуповану територію та на територію, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, а також відносин, пов'язаних з виробництвом, передачею, розподілом, постачанням, купівлею, продажем і використанням електричної енергії на тимчасово окупованій території та на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, встановлюються Кабінетом Міністрів України. Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.02.2015 № 826/18826/14, що залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 2 квітня 2015 року та ухвалою Вищого адміністративного суду від 16.10.2015 № К/800/19498/15 - пункт 2 Тимчасового порядку фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, затвердженого постановою КМУ від 07.11.2014 № 595 (далі - Тимчасовий порядок), визнано незаконним та нечинним з моменту прийняття.

Кабінет Міністрів України постановою від 07.05.2015 № 263 визначив особливості регулювання відносин у сфері електроенергетики на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

Цим актом, зокрема, передбачено, що купівля та продаж з 1 травня 2015 року електричної енергії, переміщеної з території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, на іншу територію України та/або з контрольованої території на неконтрольовану територію, здійснюється на контрольованій території оптовим постачальником електричної енергії та на неконтрольованій території суб'єктами господарювання, що здійснюють виробництво електричної енергії на електроустановках, розташованих на неконтрольованій території та визначених Міненерговугілля, та/або публічним акціонерним товариством "ДТЕК Донецькобленерго" у Донецькій області і товариством з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання" у Луганській області.

Електрична енергія, яка виробляється на неконтрольованій території, продається на цій території суб'єктам електроенергетики, які провадять діяльність з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електромережами та постачання електричної енергії за регульованим тарифом, та/або споживачам електричної енергії відповідної області, та/або іншим суб'єктам господарювання, розташованим у відповідній області, згідно з умовами багатостороннього договору, що укладається між суб'єктами електроенергетики, що провадять діяльність на неконтрольованій території.

Суб'єкти електроенергетики, що одночасно провадять діяльність на контрольованій та неконтрольованій території, ведуть окремий бухгалтерський облік господарської діяльності на неконтрольованій та контрольованій території.

Зазначеною постановою не передбачено вимог щодо перереєстрації ТОВ "ЛЕО" на контрольованій території та обмеження його казначейського обслуговування.

Згідно з ч. 7 ст.22 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів, в оперативному управлінні або господарському віданні яких знаходяться об'єкти, щодо яких здійснюється закупівля енергосервісу, мають право брати довгострокові зобов'язання за енергосервісом на підставі істотних умов договору енергосервісу, затверджених Міністерством фінансів України (щодо об'єктів державної власності), Верховною Радою Автономної Республіки Крим, відповідною місцевою радою (щодо об'єктів комунальної власності).

Відповідно до абзацу 2 ч.6 ст.22 Бюджетного кодексу України критерії визначення одержувача бюджетних коштів встановлюються Кабінетом Міністрів України з урахуванням напрямів, досвіду і результатів діяльності, фінансово-економічного обґрунтування виконання заходів бюджетної програми та застосування договірних умов.

Згідно з Реєстром природних монополій у сфері енергетики станом на 12.02.2016 ліцензійну діяльність з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами на території Луганської області здійснює ТОВ "Луганське енергетичне об'єднання" (інформація отримана з офіційного веб-сайту Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП).

Окрім того, постановою НКРЕКП від 25.12.2015 № 3123 для ТОВ "ЛЕО" встановлені тарифи на передачу електричної енергії місцевими (локальними) електромережами, що введені в дію з 01.01.2016.

Законом України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" не передбачено вимог до підприємств, установ, організацій змінити юридичну адресу свого місцезнаходження. Також цей Закон не містить обмежень у здійсненні розрахунків з підприємствами, які мають юридичну адресу на неконтрольованій території. У відповідності до ст. 5 зазначеного Закону ліцензії та документи дозвільного характеру, видані суб'єктам господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, строк дії яких закінчився у період її проведення, вважаються такими, що продовжили свою дію на період проведення антитерористичної операції.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275 затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція, до якого входять і населені пункти Луганської області. Ці населені пункти входять у сферу ліцензованої діяльності ТОВ "ЛЕО". Будь-яких заборон на здійснення діяльності цієї енергетичної компанії на території населених пунктів, що включені до переліку, законодавством України, не встановлювалось, відповідних рішень повноважними органами не приймалось.

Порядок казначейського обслуговування державного бюджету за витратами, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 24.12.2012 № 1407 та Порядок казначейського обслуговування місцевих бюджетів, затверджений наказом Міністерства фінансів України 23.08.2012 № 938 не містять таких підстав для невиконання платіжних доручень, як знаходження отримувача бюджетних коштів за юридичною адресою на непідконтрольній частині території України. Факт же обмеження здійснення видатків та надання кредитів, що встановлено відповідними нормативно-правовими актами як підстави для неприйняття платіжних доручень до виконання, не підтверджено в судовому засіданні, тому посилання Відповідача на п.10.7 Порядку № 938 є безпідставним.

Посилання Відповідача на виконання ним пункту 2 постанови Правління НБУ від 06.08.2014 №466 "Про призупинення здійснення фінансових операцій", яким передбачено небанківським установам та національному оператору поштового зв'язку, які є платіжними організаціями внутрішньодержавних/міжнародних платіжних систем та/або їх учасниками, призупинити операції з приймання/виплати переказу коштів з/на території, які не контролюються українською владою, є незмістовними з наступних підстав. Як встановлено з нормативних актів, Відповідач є територіальним органом Державної казначейської служби України, яка в свою чергу є центральним органом виконавчої влади. Основними завданнями Державної казначейської служби є реалізація державної політики у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів. Відповідачем зовсім не зазначено та не надано, а судом не виявлено доказів тому, що Відповідач за нормативно визначеними критеріями відноситься до категорії небанківських установ та національного оператора поштового зв'язку, які є платіжними організаціями внутрішньодержавних/міжнародних платіжних систем та/або їх учасниками. Таким чином, дія пункту 2 постанови Правління НБУ від 06.08.2014 №466 "Про призупинення здійснення фінансових операцій" не може бути застосована щодо вирішення даних спірних правовідносин.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст.51 Бюджетного кодексу України за наявності простроченої кредиторської заборгованості із заробітної плати (грошового забезпечення), стипендій, а також за спожиті комунальні послуги та енергоносії розпорядники бюджетних коштів у межах бюджетних асигнувань за загальним фондом не беруть бюджетні зобов'язання та не здійснюють платежі за іншими заходами, пов'язаними з функціонуванням бюджетних установ (крім захищених видатків бюджету, визначених статтею 55 цього Кодексу), до погашення такої заборгованості.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що Відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо виконання платіжних доручень позивача на користь ТОВ "ЛЕО", що порушує законодавчо гарантовані права Позивача як розпорядника бюджетних коштів, впливає на виконання ним своїх обов'язків та може призвести до негативних наслідків.

Відповідно до частини 2 статті 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Як встановлено при розгляді даної справи, Відповідач не мав правових підстав для відмови у здійсненні платежів за платіжними дорученнями від 25.01.2016 №12 на суму 19690,68 грн.; від 05.02.2016 № 41 на суму 19379,87 грн,; від 10.03.2016 №124 на суму 21950,88 грн.; від 29.03.2016 №184 на суму 16702,06 грн., наданими Лисичанською міською радою Луганської області. Внаслідок чого, судом встановлена протиправна бездіяльність з боку Відповідача щодо невиконання зазначених платіжних доручень шляхом неперерахування грошових коштів за вказаними в них реквізитами.

В свою чергу, судом не встановлені конкретні дії щодо прийняття організаційно-розпорядчих актів по припиненню оплати за електричну енергію, як то прийняття конкретних розпоряджень, рішень, наказів тощо. У зв'язку з чим суд, враховуючи приписи ч. 2 ст. 11 КАС України, для повного та правильного захисту порушених прав Позивача вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність Відповідача щодо невиконання платіжних доручень шляхом неперерахування грошових коштів за платіжними дорученнями від 25.01.2016 №12 на суму 19690,68 грн.; від 05.02.2016 № 41 на суму 19379,87 грн.; від 10.03.2016 №124 на суму 21950,88 грн.; від 29.03.2016 №184 на суму 16702,06 грн. та зобов'язати Відповідача виконати зазначені платіжні доручення.

Також Позивач в заяві просить зобов'язати Управління Державної казначейської служби у м. Лисичанську Луганській області здійснювати перерахування за електричну енергію ТОВ «ЛЕО». Таким формулюванням вимог Позивач просить суд зобов'язати Відповідача здійснити конкретні дії на майбутнє. Однак, відповідно до положень ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. Тобто, суд вирішує спір відносно тих правовідносин, які вже мали місце в часі, та не в праві приймати рішення, які можуть мати місце у майбутньому.

У зв'язку з чим позовні вимоги задовольняються частково.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення, ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, на користь Позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в розмірі 2756,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної казначейської служби у м. Лисичанську Луганській області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.71, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Лисичанської міської ради Луганської області до Управління Державної казначейської служби України у м. Лисичанську Луганської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Державної казначейської служби України у м. Лисичанську Луганської області щодо невиконання платіжних доручень шляхом неперерахування грошових коштів за платіжними дорученнями від 25.01.2016 №12 на суму 19690,68 грн.; від 05.02.2016 № 41 на суму 19379,87 грн.; від 10.03.2016 №124 на суму 21950,88 грн.; від 29.03.2016 №184 на суму 16702,06 грн.

Зобов'язати Управління Державної казначейської служби України у м. Лисичанську Луганської області виконати платіжні доручення №12 від 25.01.2016 на суму 19 690,68 грн.; №41 від 05.02.2016 на суму 19 379,87 грн., №124 від 10.03.2016 р. на суму 21 950,88 грн.; №184 від 29.03.2016 р. на суму 16 702,06 грн., та перерахувати вказані грошові кошти на рахунок ТОВ «Луганське енергетичне об'єднання» за реквізитами, вказаними у платіжних дорученнях.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної казначейської служби у м. Лисичанську Луганської області (вул. Комсомольська, 9, м. Лисичанськ, Луганська область, 93100, ) на користь Лисичанської міської ради Луганської області () витрати по сплаті судового збору у розмірі 2756,00 грн. (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість грн. 00 коп.)

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено та підписано 03 червня 2016 року.

Суддя С.В. Борзаниця