Справа № 2270/2122/12
Суддя: Борисенко І.В.
Дата ухвалення: 2016-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2016 року К/800/1673/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
головуючого суддіБорисенко І.В.
суддів Кошіля В.В.
Моторного О.А.,
розглянувши в порядку письмового провадження

касаційну скаргуФермерського господарства «Калина»
на постанову та ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 21.10.2014 Вінницького апеляційного адміністративного суду від 02.12.2014
у справі№2270/2122/12

за позовомКрасилівської об'єднаної державної податкової інспекції в особі Старосинявського відділення Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області
доФермерського господарства «Калина»
простягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Податковий орган звернувся до суду з позовом до Фермерського господарства «Калина» про стягнення коштів за рахунок готівки та з рахунків у банківських установах на суму 73 307,83 грн.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 21.10.2014, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 02.12.2014, позов задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову, оскільки вважає, що постанову та ухвалу було прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Позивачем подані заперечення на касаційну скаргу, у відповідності до яких він доводи скаржника вважає необґрунтованими та просить касаційну скаргу залишити без задоволення.

З урахуванням неприбуття у судове засідання жодної з осіб, які беруть участь у справі, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження у відповідності до п.2 ч.1 ст.222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що:

- згідно довідки Старосинявського відділення Летичівської міжрайонної державної податкової інспекції та облікової картки платника податків за відповідачем рахується податковий борг на суму 73 307,83 грн., з яких: на суму 71 798,19 грн. з податку з доходів найманих працівників на підставі узгоджених в судовому порядку податкових повідомлень-рішень від 03.12.2010 №/0, №/1; на суму 1 509,64 грн. по орендній платі з юридичних осіб на підставі самостійно поданих податкових декларацій з плати за землю № 241, №243 від 28.11.2011, податкового повідомлення-рішення №0 від 08.11.2011, яке не оскаржувалось;

- позивачем на адресу відповідача направлена податкова вимога №70 від 28.11.2011, яка ним отримана 04.12.2011.

Задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій мотивували своє рішення тим, що заявлена до стягнення сума податкового боргу відповідача підтверджується матеріалами справи та є несплаченою.

Суд касаційної інстанції погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій, з огляду на таке.

Згідно пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

За змістом пунктів 95.1 - 95.3 ст.95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що податкові повідомлення-рішення №/0 та №/1 від 03.12.2010 оскаржено відповідачем в судовому порядку та постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 11.05.2011, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 09.08.2011, у задоволенні позовних вимог відмовлено, а ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12.08.2014 вказані судові рішення залишені без змін.

Також судами попередніх інстанцій встановлено, що податкове повідомлення-рішення №0 від 08.11.2011 відповідачем не оскаржувалось в адміністративному та судовому порядку.

Таким чином, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що суми грошових зобов'язань відповідача за названими податковими повідомленнями-рішеннями є узгодженими.

У відповідності до ч.1 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

З огляду на вищезазначене, суд касаційної інстанції погоджується з позицією судів попередніх інстанцій щодо наявності законних підстав для задоволення позову, оскільки сума податкового боргу, яка виникла у зв'язку з несплатою відповідачем узгодженої суми грошових зобов'язань, є непогашеною та контролюючий орган звернувся до адміністративного суду з позовом в межах строку, визначеного п.102.4 ст.102 Податкового кодексу України.

Суд касаційної інстанції не вбачає порушень судами попередніх інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи та вважає, що суди повно встановили обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надали їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.

Доводи касаційної скарги не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваних судових рішень судами першої та апеляційної інстанцій були порушені норми матеріального чи процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Фермерського господарства «Калина» залишити без задоволення.

2. Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 21.10.2014 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 02.12.2014 залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, передбачених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України, у порядку та в строки, встановлені статтями 236 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.В. Борисенко

Судді В.В. Кошіль

О.А. Моторний