Справа № 2-а-330/10
Суддя: Салій В. В.
Дата ухвалення: 2010-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-330/10 Провадження № 2-а-330/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2010 року Жидачівський районний суд Львівської області

в складі : головуючого - судді ЦюмракаМ.Д.

ори секретарі Опока ГІ.

Розглянувши відкритому судовому засіданні у м. Жидачеві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Жидачівському районі Львівської області про поновлення пропущеного строку для звернення до суду з адміністративним позовом та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни», -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 пенсійного фонду України у Жидачівському районі Львівської області і просить суд поновити пропущений строк для звернення до суду з адміністративним позовом та стягнути з відповідача недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу «Дітям війни» за 2007-2009 роки та 10 місяців 2010 року. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона .відповідно до статті 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» є дитиною війни. Згідно із статтею 6 цього ж Закону їй повинна виплачуватись щомісячна соціальна допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, однак така допомога не виплачувалась.

В судове засідання позивачка не з'явилася, однак в поданій нею заяві просить розглядати справу у її відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Жидачівському районі в судове засідання не з'явився, однак надіслав заперечення, з якого вбачається, що на законодавчому рівні не прийнято жодного нормативного акту на виконання вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», не визначено які органи повинні виплачувати підвищення пенсії, за рахунок яких коштів і джерел, в якому порядку і яким чином обчислювати його розмір за відсутності поняття «мінімальна пенсія і за віком» як розрахункової величини. Жодних змін не було внесено до видаткової частини Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» після прийняття Конституційним Судом України Рішення від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 та до видаткової частини Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік після прийняття Конституційним Судом України Рішення від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 тому кошти на виплату оскаржуваного підвищення розміру пенсії в 2007 та 2008 роках були відсутні. Крім того вважає, що позивачка пропустила річний строк для звернення до суду, а тому просить в задоволенні позову відмовити, справу розглядати у їх відсутності.

Суд, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, вважає, що позов підлягає до задоволення, мотивуючи це наступним.

Законом України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року № 2195 -VI установлено правовий статус дітей війни, визначено основи їх соціального захисту та гарантовано їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки.

Статтею першою цього Закону визначено, що дитиною війни є особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення Другої світової війни, тобто 2 вересня 1945 року, було менше 18 років.

Позивачка ОСОБА_1 народилася 15 лютого 1934 року, а тому є дитиною війни.

Статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Частина 2 .статті 8 Конституції України встановлює вимогу щодо законів України - усі вони; приймаються виключно на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Частиною 3 статті 22 Конституції України встановлено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно - правовими актами.

Законами України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та «Про Державний бюджет України на 2008 рік» дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було обмежено.

Однак Рішеннями Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) та від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнані такими, що не відповідають Конституції України( є неконституційними), зокрема, положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та «Про Державний бюджет України на 2008 рік» якими обмежується дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

З дня ухвалення Конституційним Судом України Рішення № 6-рп/2007, визнані неконституційними положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» отже, з цього часу відновлено дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок положень статей, що визнані неконституційними.

Судом встановлено, що всупереч Рішенню Конституційного Суду України управління Пенсійного фонду України в Жидачівському районі Львівської області оспорювана позивачкою надбавка в 2007 році не виплачувалась, тому позов про зобов'язання відповідача нарахувати за період з липня по грудень 2007 року на користь позивачки недоплачену надбавку «Дітям війни» підлягає до задоволення.

Що стосується позовних вимог позивачки про зобов'язання відповідача нарахувати позивачці недоплачену соціальну допомогу з травня по грудень 2008 року, підлягають до задоволення то суд мотивує це наступним.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом цього Рішення, тобто з 22 травня 2008 року. Отже, саме з 22.05.2008 року відновлено дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

У 2009 р. та у 2010 р. дія ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" не призупинялася, а застосування відповідачем положень постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 р. щодо визначення розміру підвищення пенсії є безпідставною, оскільки розмір підвищення пенсії визначений Законом України "Про соціальний захист дітей війни", який має вищу юридичну силу, ніж постанова КМ України.

З матеріалів справи та письмових заперечень відповідача вбачається, що управління перерахунку пенсії позивачці в частині її підвищення відповідно до положень ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" у 2009 р. та 2010 р. не здійснювало, а також не проводило виплату.

Відповідним Законом, який встановлює доплату до пенсії дітям війни, як зазначалося вище є Закон України "Про соціальний захист дітей війни". Таким чином, територіальні органи Пенсійного фонду України у 2009 році повинні діяти У відповідності з приписами діючої норми ст. 6 Закону України і „Про соціальний' захист дітей війни"'

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про існування протиправних дій відповідача щодо відмови у нарахуванні позивачці щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 р., з 22.05.2008 року по 31.12.2008 р., за 2009 р. і січень-жовтень 2010 р. та її виплати.

Оскільки питання щодо здійснення нарахування пенсії відносяться до компетенції органів Пенсійного фонду України, тому суд визнав необхідним зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Жидачівському районі, здійснити нарахування щомісячного підвищення до пенсії позивачці починаючи з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 р., за 2009 р. і січень-жовтнь 2010 р. відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та здійснити її виплату.

Також підлягає задоволенню вимога позивачки про поновлення строку звернення до суду, передбаченого ст. 99 КАС України, так як на думку суду, він пропущений з поважної причини - позивач є малозабезпеченою особою, доступу до видань Конституційного Суду не має і сподівалася на добровільне врегулювання спору, що сталося з вини відповідача та про порушення свого права дізналася в липні 2010 року.

На підставі ч. 2 ст.152 Конституції України, ст.1, 6, 7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004 року № 2195-ГУ (із змінами та доповненнями), ч. 4 ст.14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 року № 3551-ХІІ, ст. 28 Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-1, керуючись ст.ст. 99, 102, 105,122,158 -163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Строк звернення до суду ОСОБА_1 - поновити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України в Жидачівському районі Львівської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги "Дітям війни", задоволити.

Зобов'язати ОСОБА_2 пенсійного фонду України в Жидачівському районі Львівської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену щомісячну державну грошову допомогу як дитині війни на підставі ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" (30% мінімальної пенсії за віком) за період з 09 липня 2007 р. по 31 грудня 2007 року та з 22 травня по 31 грудня 2008 року, за 2009 рік та січень- жовтень 2010 року, з врахування абз. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення" та виплачених сум.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня її проголошення до апеляційного адміністративного суду Львівської області через Жидачівський районний суд.

Головуючий-суддя: