Справа № 816/561/16
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2016-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 травня 2016 року м. ПолтаваСправа № 816/561/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Бойка С.С., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Полтавського об`єднаного міського військового комісаріату, ІНФОРМАЦІЯ_1 провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

21 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання відповідача подати до Міністерства оборони України висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, визначеної частиною другою статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що витягом з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм каліцтв від 24 травня 2012 року № 1014 підтверджено причинний зв`язок захворювання позивача з контузією, пораненням, захворюванням, що отримані під час проходження служби в період бойових дій на території Демократичної Республіки Афганістан. Зазначав, що довідкою МСЕК від 25 червня 2014 року № 172804 підтверджено факт встановлення ОСОБА_1 ІІ групи інвалідності безстроково, а відтак, на переконання позивача, він має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499 та частиною другою статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Відмову Полтавського об`єднаного міського військового комісаріату у підготовці висновку щодо можливості виплати позивачу одноразової грошової допомоги, викладену у листі від 09 грудня 2015 року вих. № 5/6277, вважає неправомірною, оскільки така виплата передбачена чинним законодавством.

Позивач в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с. 46).

Представник Полтавського обласного військового комісаріату в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності та заперечення проти позову в яких посилався на те, що позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки встановлення ОСОБА_1 групи інвалідності відбулось після сплину тримісячного строку з дня звільнення з військової служби. Крім того зазначав, що підстави для застосування до спірних правовідносин положень статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" відсутні, оскільки позивач втратив статус військослужбовця у лютому 1989 року в зв`язку із звільненням зі строкової служби в запас, тобто до набрання чинності зазначеним законом.

Полтавський об`єднаний військовий комісаріат в судове засідання явку уповноваженого представника не забезпечив, причин неявки суду не повідомив.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених даною статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи достатність наданих сторонами доказів та відсутність потреби допитати свідка чи експерта, суд, зважаючи на положення частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, в судовому засіданні 26 травня 2016 року перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 з 14 травня 1988 року по 13 лютого 1989 року проходив службу в складі діючої армії у в/ч пп 86997.

Згідно довідки Полтавського об`єднаного міського військового комісаріату від 01 березня 2012 року № 5/635, позивач проходив службу в складі діючої армії в період бойових дій /в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку, перебуванні в партизанських загонах і з`єднаннях/ у період з травня 1988 року по лютий 1989 року в Демократичній республіці Афганістан (а.с. 13). Матеріалами справи підтверджено, що під час бойових дій позивач отримав травму (контузію).

Довідкою МСЕК від 08 серпня 2012 року серії 7-66 ТЕ № 0158044 позивачу в зв`язку із контузією, пораненням, захворюванням, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, встановлено ІІ групу інвалідності з 05 липня 2012 року до 01 серпня 2014 року (а.с. 14).

Довідкою до акта огляду МСЕК від 25 червня 2014 року серії 10 ААА № 172804 підтверджено, що позивачу в зв`язку із контузією, поранням, захворюванням, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, з 25 червня 2014 року встановлено ІІ групу інвалідності безстроково (а.с. 15).

В листопаді 2015 року позивач звернувся до Полтавського об`єднаного міського військового комісаріату з вимогою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги.

Листом від 09 грудня 2015 року № 5/5277 Полтавський об`єднаний міський військовий комісаріат повідомив ОСОБА_1 про відсутність правових підстав для виплати останньому одноразової грошової допомоги (а.с. 9).

Не погоджуючись з відмовою Полтавського об`єднаного міського військового комісаріату у виплаті одноразової грошової допомоги, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд виходить з наступного.

Повідомляючи позивача про відсутність у нього права на отримання одноразової грошової допомоги відповідач виходив з того, що на момент встановлення позивачу групи інвалідності останній не мав статусу військовослужбовця, а тому на нього не поширюються гарантії, встановлені статтею 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб".

Однак, суд не погоджується з такими твердженнями відповідача з огляду на наступне.

За приписами статті 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (в редакції, чинній на момент виникнення та реалізації спірних відносин) виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Частиною першою статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" встановлено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

У відповідності до частини другої вказаної статті одноразова грошова допомога призначається і виплачується, окрім іншого, у разі: встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті; встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби.

В силу підпункту 2 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб" (далі за текстом - Порядок № 499) одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) у разі настання інвалідності в період проходження військової служби та особам, звільненим з військової служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби чи після закінчення зазначеного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період її проходження, у разі настання інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби - у розмірі 30-місячного грошового забезпечення - інвалідам II групи.

Суд зазначає, що ІІ група інвалідності позивачу встановлена з 05 липня 2012 року /а.с. 15/. Виходячи з наведених вище положень Порядку № 499 та зважаючи на те, що вказана допомога раніше позивачу не призначалась та не виплачувалась, датою виникнення у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги є 05 липня 2012 року.

Спірні відносини стосуються наявності у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням останньому ІІ групи інвалідності, що пов`язана із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. Зазначене в повному обсязі підтверджено записом у довідках МСЕК від 08 серпня 2012 року № 0158044 та від 25 червня 2014 року № 172804 (а.с. 14-15).

Аналізуючи наведене суд дійшов висновку про те, що особи, яким після 01 січня 2007 року встановлено інвалідність внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), що мали місце в період проходження військової служби, незалежно від часу проходження військової служби і часу звільнення, мають право на отримання одноразової грошової допомоги на підставі статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Аналогічну правову позицію викладено в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 22 травня 2014 року (номер судового рішення в ЄДРСР 39035067).

Враховуючи вищенаведене в своїй сукупності, суд відхиляє як необґрунтовані твердження відповідача про те, що у позивача відсутнє право на отримання одноразової грошової допомоги.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 499 особи, яким виплачується одноразова грошова допомога у разі поранення (контузії, травми або каліцтва) чи в разі настання інвалідності, подають за місцем проходження служби (зборів) або до військомату (далі - уповноважений орган) такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом) чи настанням інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення відсотка втрати працездатності та рішення відповідної військово-медичної установи щодо визнання поранення (контузії, травми або каліцтва); копію документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане з вчиненням особою злочину чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності; копію сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 499 керівник уповноваженого органу подає в 15-денний строк з дня реєстрації документів головному розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 3 і 4 цього Порядку. Головний розпорядник коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів на їх підставі рішення про призначення одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або в разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови. Одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом її перерахування уповноваженим органом на рахунок в установі банку, зазначений одержувачем виплати, або через касу уповноваженого органу.

Зважаючи на належне виконання позивачем вимог пункту 3 Порядку № 499, суд погоджується з доводами ОСОБА_1 про виникнення у ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язку з підготовки та подання до Міністерства оборони України висновку щодо можливості виплати позивачу одноразової грошової допомоги, визначеної частиною другою статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Аналізуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати у справі - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 подати до Міністерства оборони України висновок щодо можливості виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, визначеної частиною другою статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", разом із документами, надання яких передбачено чинним законодавством України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя С.С. Бойко