Справа № 127/335/16-а
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2016-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/335/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Венгрин О.О.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

31 травня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Білоуса О.В. Совгири Д. І. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Стаднік Л.В.,

позивача: ОСОБА_2

представника позивача: ОСОБА_3

представника відповідача: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 11 квітня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у м.Вінниці про зобов'язання призначити та виплачувати пенсію,

В С Т А Н О В И В :

в січні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про зобов'язання призначити та виплачувати пенсію.

ОСОБА_5 Вінницького міського суду Вінницької області від 11 квітня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Позивач та її представник в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримали, просили апеляційну скаргу задовольнити , а рішення суду першої інстанції - скасувати.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженої постанови, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено, що позивач ОСОБА_2 народилась 21.02.1960 р. Згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній від 27.04.2010 р. № 00-50-203 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працювала повний робочий день на Вінницькому заводі ім. 60-річчя Жовтня ВО Жовтень в період з 20.07.1978 р. по 15.07.1989 р. і виконувала роботу з повним робочим днем з шкідливими умовами праці в цехах і виробництвах на посаді оператора прецизійної фотолітографії.

Згідно архівної довідки від 12.11.2014 р., виданої архівним відділом Вінницької міської ради, згідно даних первинних документів з особового складу ВАТ Вінницький ламповий завод, які містяться в особовій картці (ф. Т-2), позивача зараховано на посаду оператора прецизійної фотолітографії 2-го розряду в цех №02 з 20.07.1978 р. (наказ від 12.07.1978 р. № 975); присвоєно 3-й розряд оператора прецизійної фотолітографії з 17.09.1979 р. (наказ від 17.09.1979 р. №4426); присвоєно 4-й розряд оператора прецизійної фотолітографії з 03.11.1980 р. (наказ від 03.11.1980 № 5346); переведено оператором прецизійної фотолітографії в цех №10 з 01.04.1988 р. (наказ від 01.04.1988 р. №11360); переведено на посаду інженера-технолога в цьому ж цеху з 15.07.1989 р. (наказ від 16.07.1989 р. №2992); присвоєно 3-тю категорію інженера-технолога з 08.06.1994 р. (наказ від 16.06.1994 р. №1197); звільнено з займаної посади за скороченням штату згідно п.1 ст. 40 КЗпП України з 20.05.1996 р. (наказ від 21.05.1996 р. №389).

22.12.2015 р. позивач звернулась до Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідач згідно протоколу №16597 від 24.12.2015 р. відмовив позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у звязку з відсутністю у позивача необхідного пільгового стажу роботи за Списком №2.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є необґрунтованими та недоведеними.

Колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту "б" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам.

Згідно зі ст. 100 зазначеного Закону, особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

З метою забезпечення соціального захисту працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці ОСОБА_5 Міністрів СРСР від 22.08.1956 року за №1173, Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року за № 10 та Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року за №162 затверджено Списки №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад та показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

На період роботи позивача оператором прецизійної фотолітографії діяла ОСОБА_5 Міністрів СРСР від 22.08.1956 року за №1173, якою затверджено Списки №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад та показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення. В Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад та показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, професія оператора прецизійної фотолітографії відсутня.

В Списку №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 р. №10, професія оператора прецизійної фотолітографії є, але дана постанова поширюється на ті правовідносини, які були чинні на час її прийняття чи пізніше під час дії постанови.

Порядок застосування зазначеного Списку №2 визначається "Порядком застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 р. за №383.

Згідно положення п. 3 зазначеного Порядку при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

Крім того, відповідно до п. 2 рішення Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року, до події, факту застосовується той закон, або інший нормативно-правовий акт, під час якого вони настали або мали місце.

Отже, списки, затверджені ОСОБА_5 Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10, застосовуються при визначенні права на пенсію лише тих осіб, які певний час працювали на відповідних посадах і за відповідними професіями у період чинності саме цих списків. Лише у такому випадку до пільгового стажу зараховується весь період роботи, незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

У випадку ж, коли особа не працювала на відповідних посадах у період дії списків, передбачених ОСОБА_5 Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10, а на час її роботи відповідні посади не були віднесені до списків, що дають право на пільгову пенсію - підстави для зарахування роботи на таких посадах до пільгового стажу відсутні.

Аналогічної правової позиції дотримувався Вищий адміністративний суд України при постановленні ухвали від 24 березня 2016 року по справі К/800/23672/15 та ухвали від 07 березня 2013 року по справі К-49518/09.

Позивач в апеляційній скарзі посилається на те, що судом першої інстанції не було враховано свідчення свідків, яким було враховано стаж роботи до 1991 року на посаді "оператор прецизійної фотолітографії". Вказані особи працювали з позивачем у ВАТ Вінницький ламповий завод в одному цеху операторами прецизійної фотолітографії, їм було призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2. Втім, необхідно зауважити, що вказані свідки працювали за цією професією в період чинності Списку №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 р. №10, що підтвердили в суді першої інстанції.

У запереченнях на апеляційну скаргу, відповідач вказує на те, що оскільки підприємство, на якому працювала ОСОБА_2Я ліквідовано без правонаступника, відповідно до постанови Правління Пенсійного фонду України за № 18-1 від 10.11.2006 р. "Про затвердження Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років" у разі ліквідації підприємства без визначення правонаступника, підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Так, Комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийнято рішення, що зарахувати позивачу до пільгового стажу період роботи з 20.07.1978 р. по 31.03.1989 р. та з 01.05.1989 р. по 14.07.1989 р. неможливо, оскільки дана посада не передбачена Списком № 2 виробництв, цехів, професій і посад, робота яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженим постановою ОСОБА_5 Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. № 1173.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вмотивованого та обґрунтованого висновку, щодо відмови у задоволенні позову.

З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин даної справи колегія суддів вважає, що доводи, викладені позивачем в апеляційній скарзі, є необґрунтованими, оскільки вони не відповідають вимогам закону, що регулює спірні правовідносини. За таких обставин колегія суддів не знаходить законних підстав для повного чи часткового задоволення вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 11 квітня 2016 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 11 квітня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 01 червня 2016 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_6 ОСОБА_7