Справа № 825/272/16
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2016-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/272/16 Головуючий у 1-й інстанції: Соломко І.І. Суддя-доповідач: Безименна Н.В.
У Х В А Л А

Іменем України

24 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.,

за участю секретаря Шутовської І.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Державної екологічної інспекції у Чернігівській області на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Прем'єр-Ліга" до Державної екологічної інспекції в Чернігівській області про визнання протиправними дій, припису та його скасування

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Прем'єр-Ліга" звернулося в Чернігівський окружний адміністративний суд з позовом до Державної екологічної інспекції в Чернігівській області, в якому просило:

визнати протиправними дії Державної екологічної інспекції у Чернігівській області вчинені під час перевірки та оформлення Акту перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, вожних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами № 205/05 від 14.12.2015;

визнати протиправним на скасувати Припис № 205/05 державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Чернігівської області Олуковатого В.В.Державної екологічної інспекції у Чернігівській області.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 березня 2016 року позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано Припис державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Чернігівської області Олуковатого В.В. Державної екологічної інспекції у Чернігівській області від 14.12.2015 № 205/05. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною постановою, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 березня 2016 року та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції приймаючи рішення про скасування припису не врахував вимоги пункту 4 статті 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», якою встановлено, що у разі надання на підставі договору оренди чи інших договорів у тимчасове користування приміщень та обладнання за умови збереження виду діяльності і стану цих приміщень та обладнання від орендаря або іншого користувача не вимагається отримання документа дозвільного характеру на їх використання (експлуатацію), у тому числі, крім потенційно небезпечних об'єктів (до яких, на його думку, відноситься і АЗС), якщо інше не встановлено законом.

Заслухавши суддю-доповідача, думку представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ ''ПРЕМ'ЄР-ЛІГА'' зареєстроване як юридична особа, основним видом діяльності якого є роздрібна торгівля паливно-мастильними матеріалами, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (а.с. 55-57).

29 червня 2014 між ТОВ "Автобансервіс" (Орендадавець) та ТОВ «Прем'єр-ліга» (Орендар) було укладено договір оренди № 32/АБ-14 за умовами якого орендодавець зобов'язується надати, а орендар прийняти в тимчасове платне володіння та користування-Автозаправні станції («АЗС») та/або Автозаправні комплекси («АЗК») з обладнанням та з магазинами з обладнанням, в тому числі обладнання автогазозаправних пунктів («АГЗП»), перелік яких зазначено у додатках до даного договору, які є невід'ємною його частиною (а.с. 36-38).

Згідно пункту 5.1.5 даного договору, Орендодавець зобов'язаний дотримуватись вимог природно-екологічного законодавства України та отримувати відповідно до вимог природно - екологічних і санітарно-гігієнічних норм (нормативів) дозвільну документацію щодо експлуатації об'єктів підвищеної небезпеки - АЗС, в тому числі щодо лімітів та викидів в атмосферу (а.с.36).

Згідно акту приймання-передачі від 23 вересня 2014 року Орендодавець передав, а Орендар прийняв в тимчасове платне володіння та користування АЗС, розташовану за адресою: Чернігівська область, Ніжинський район, с. Бобрик, вул. Петровського, 2, з наведеним у акті обладнанням (том 1 а.с. 39).

14.12.2015 посадовими особами Державної екологічної інспекції в Чернігівській області було проведено перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами Товариства з обмеженою відповідальністю «Прем'єр-ліга», за результатами якої складно акт № 205/05 (а.с.14-31).

Під час заходу державного нагляду (контролю), виявлено наступні порушення вимог законодавства:

- відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел забруднення га АЗС, чти порушено абз. 2 ч 1 ст. 10, ч. 5 ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря»;

- відсутній дозвіл на спеціальне водокористування на власну артезіанську свердловину на АЗС, чим порушено п. 9 ч. 1 ст. 44, ч. 1 ст. 49 ВК України (а.с. 28).

14.12.2015 посадовими особами Державної екологічної інспекції в Чернігівській області було складено припис № 205/05, яким приписано вчинити ряд дій на усунення виявлених порушень, а саме:

- не допускати викидів забруднюючих речовин від стаціонарних джерел забруднення атмосферного повітря за відсутності дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря;

- оформити дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел забруднення атмосферного повітря;

- надати до Державної екологічної інспекції у Чернігівській області довідку про кількість викинутих забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел забруднення АЗС с. Бобрик Ніжинського р-ну, Чернігівської області за період з 23.09.2014 по 14.12.2015;

- не допускати забору води з артезіанської свердловини, за відсутності дозволу на спеціальне водокористування;

- оформити дозвіл на спеціальне водокористування на власну артезіанську свердловину на АЗС в с. Бобрик Ніжинського р-ну, Чернігівської області;

- надати до Державної екологічної інспекції у Чернігівській області довідку про кількість забраної води з артезіанської свердловини АЗС с. Бобрик, Ніжинського р-ну за період з 23.09.2014 по 14.12.2015 (а.с. 11-13).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність оскаржуваного припису відповідача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначає правові, економічні та соціальні основи організації охорони навколишнього природного середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь.

Відповідно до статті 66 цього Закону центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з промислової безпеки, і центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпеки використання ядерної енергії, спільно з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, систематично проводять перевірки стану екологічно небезпечних об'єктів та виконання відповідних заходів і вимог щодо їх безпечної експлуатації.

Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 464 від 10.09.2008 затверджено Порядок організації та проведення перевірок об'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства.

Цей Порядок розроблено відповідно до Законів України "Про охорону навколишнього природного середовища", "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", Положення про Міністерство охорони навколишнього природного середовища України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 N 1524, Положення про Державну екологічну інспекцію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.11.2001 N 1520.

Пунктом 4.4 Порядку встановлено, що під час проведення перевірки перевіряються наявність та чинність дозвільних документів, які підтверджують право на здійснення господарської діяльності, пов'язаної з використанням природних ресурсів (розміщення відходів, поводження з відходами (крім поводження з радіоактивними відходами), небезпечними хімічними речовинами, викиди в атмосферне повітря з стаціонарних джерел, спеціальне використання природних ресурсів), транскордонним переміщенням об'єктів рослинного й тваринного світу, та інших документів, необхідних для здійснення перевірки.

Згідно п. 4.7 Порядку Державні інспектори під час здійснення перевірок мають право, у тому числі, видавати обов'язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків.

Пунктом 4.16 Порядку встановлено, що на підставі акта перевірки, складеного за результатами проведення планової або позапланової перевірки, в ході якої виявлено порушення вимог природоохоронного законодавства, орган Держекоінспекції за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки,

встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування державний інспектор протягом п'яти робочих днів з дня завершення перевірки складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення

перевірки, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Закон України «Про охорону атмосферного повітря» визначає правові і організаційні основи та екологічні вимоги в галузі охорони атмосферного повітря.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 даного Закону викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання

дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Водний кодекс, в комплексі з заходами організаційного, правового, економічного і виховного впливу, сприятиме формуванню водно-екологічного правопорядку і забезпеченню екологічної безпеки населення України, а також більш ефективному, науково обгрунтованому використанню вод та їх охороні від забруднення, засмічення та вичерпання.

Відповідно до ст. 1 Водного кодексу України водокористування - використання вод (водних об'єктів) для задоволення потреб населення, промисловості, сільського господарства, транспорту та інших галузей господарства, включаючи право на забір води, скидання стічних вод та інші види використання вод (водних об'єктів).

Статтею 42 Водного кодексу України встановлено, що водокористувачами в Україні можуть бути підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи.

Водокористувачі можуть бути первинними і вторинними.

Первинні водокористувачі - це ті, що мають власні водозабірні споруди і відповідне обладнання для забору води.

Вторинні водокористувачі (абоненти) - це ті, що не мають власних водозабірних споруд і отримують воду з водозабірних споруд первинних водокористувачів та скидають стічні води в їх системи на умовах, що встановлюються між ними.

Вторинні водокористувачі можуть здійснювати скидання стічних вод у водні об'єкти також на підставі дозволів на спеціальне водокористування.

Відповідно до п. 6 ч. 1 статті 43 Водного кодексу України водокористувачі мають право, у тому числі, передавати для використання воду іншим водокористувачам на визначених умовах.

Статтею 49 Водного кодексу України передбачено, що спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу.

З аналізу вищевикладеного вбачається, що викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та спеціальне водокористування може здійснюватися суб'єктами господарювання лише після отримання відповідних дозволів.

Закон України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» визначає правові та організаційні засади функціонування дозвільної системи у сфері господарської діяльності і встановлює порядок діяльності дозвільних органів, уповноважених видавати документи дозвільного характеру, та адміністраторів.

Відповідно до статті 1 цього Закону документ дозвільного характеру - дозвіл, висновок, рішення, погодження, свідоцтво, інший документ, який дозвільний орган зобов'язаний видати суб'єкту господарювання у разі надання йому права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності та/або без наявності якого суб'єкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» основними принципами державної політики з питань дозвільної системи у сфері господарської діяльності є, у тому числі, зменшення рівня державного регулювання господарської діяльності.

З матеріалів справи вбачається, що позивач здійснює свою діяльність на підставі діючих дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами № -1 від 07 жовтня 2007 року (термін дії дозволу з 12.11.2017 до 12.11.2017) та на спеціальне водокористування від 10.10.2011 № 4083 А/Чрн. (термін дії дозволу з 10.10.2011 до 10.10.2016) виданих Товариству з обмеженою відповідальністю «Автобансервіс» (орендодавцю) (а.с. 42, 46).

В апеляційній скарзі апелянт зазначає про те, що оскільки «АЗС» є потенційно небезпечним об'єктом, тому у разі надання її на підставі договору в оренду чи користування, згідно вимог п. 4 ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», вимагається отримання документа дозвільного характеру.

Колегія суддів вважає необґрунтованими вищезазначені доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 4 ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» у разі надання на підставі договору оренди чи інших договорів у тимчасове користування приміщень та обладнання за умови збереження виду діяльності і стану цих приміщень та обладнання від орендаря або іншого користувача не вимагається отримання документа дозвільного характеру на їх використання (експлуатацію), крім потенційно небезпечних об'єктів та в разі експлуатації машин, механізмів, устаткування (далі - устаткування) підвищеної небезпеки, якщо інше не встановлено законом.

Разом з цим, згідно ч. 2 ст. 2 цього Закону, його дія не поширюється на відносини у сфері ліцензування господарської діяльності (крім відносин щодо видачі документів дозвільного характеру, необхідних для отримання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності), охорони державного кордону, державної митної справи, державного експортного контролю, державного регулювання ринків фінансових послуг, охорони державної таємниці (провадження діяльності, пов'язаної з державною таємницею), захисту економічної конкуренції, а також на дозвільну систему, що поширюється на операції зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими матеріалами і речовинами, сильнодіючими отруйними речовинами, дозвільну діяльність у сфері використання ядерної енергії, дозвільну діяльність у сфері цивільної авіації.

Так, бензин, який є речовиною, що обумовлює викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, відноситься до 4 класу токсичності (малотоксичні) у класифікації сильнодіючих отруйних речовин (СДОР), в основу якої покладені граничнодопустимі концентрації СДОР у повітрі робочої зони, тобто являється сильнодіючою отруйною речовиною.

З аналізу вищевикладеного вбачається, що дія Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» не поширюється на дозвільну систему, що поширюється на операції з сильнодіючими отруйними речовинами, а відтак, у даному випадку чинне Законодавство України не вимагає від позивача (орендаря) отримання документа дозвільного характеру, а дозволяє йому здійснювати таку діяльність на підставі дозволу орендодавця - власника автозаправочної станції.

Також, колегія суддів вважає безпідставними посилання апелянта на п. 12 умов дозволу на спеціальне водокористування Укр № 4083 А/Чрн від 10.10.2011, яким передбачено, що при зміні умов водокористування дозвіл на спец водокористування підлягає переоформленню, оскільки згідно договору оренди № 32/АБ-14 від 20.06.2014 змінився водокористувач, разом з цим умови водокористування не змінилися.

Крім того, колегія суддів бере до уваги, що 23 червня 2014 року між ТОВ "Автобансервіс" (Орендодавець) та ТОВ ''ПРЕМ'ЄР-ЛІГА'' (Орендар) було укладено додаткову угоду до договору оренди № 32/АБ-14 від 20.06.2014, пунктами 5.1.6, 5.2.7.1, якої встановлено:

орендодавець зобов'язується належним чином обліковувати водоспоживання орендаря (водовідведення) водовимірювальними приладами та обладнанням; водовикористання та водовідведення здійснюється орендарем в межах лімітів, встановлених для орендодавця Дозволом на спеціальне водокористування (а.с.112).

Враховуючи вищевикладене, а також те, що чинним законодавством України не передбачено обов'язку отримувати різними суб'єктами дозволи на спеціальне водокористування на один і той же водний об'єкт, а також не встановлено обов'язку орендарів з переоформлення дозволів, що поширюється на операції з сильнодіючими отруйними речовинами, суд першої інстанції дійшов правильного висновку протиправність оскаржуваного припису відповідача.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Чернігівській області - залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 березня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 30 травня 2016 року.

Головуючий суддя Н.В. Безименна

Судді А.Ю Кучма

В.О. Аліменко

Головуючий суддя Безименна Н.В.

Судді: Аліменко В.О.

Кучма А.Ю.