Справа № 820/17517/14
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2016-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2016 р.Справа № 820/17517/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Сіренко О.І.

Суддів: Перцової Т.С. , Любчич Л.В.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 02.02.2016р. по справі № 820/17517/14

за позовом ОСОБА_1

до Харківської обласної рада , Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос І КО" , Головного управління Держземагентства у Харківській області , ОСОБА_2 міської ради , Департаменту містобудування та архітектури Харківської обласної державної адміністрації третя особа Садівниче товариство "Експрес-3"

про визнання протиправними рішень, їх скасування та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

2 лютого 2016 року ухвалою Харківського окружного адміністративного суду закрито провадження по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос І КО", Департаменту містобудування та архітектури Харківської обласної державної адміністрації, Головного управління Держземагентства у Харківській області, Харківської обласної ради, третя особа - Садівниче товариство "Експрес-3" про визнання протиправними рішень, їх скасування та зобов'язання вчинити певні дії, в частині позовних вимог про визнання протиправними рішення ОСОБА_2 міської ради №579 від 27 червня 2008 р. та №1014 від 23 грудня 2009 р., а також всіх її рішень за останні 3 роки, починаючи з вересня 2011 р. про надання дозволу на розробку проектів землевідведення земельних ділянок на територіях пам'яток культурної спадщини № 701 та № 702, зареєстрованих в Державному реєстрі пам'яток архітектури України загальнодержавного значення та скасування їх.

4 березня 2016 року позивачем ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу, в якій останній просить зазначену ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову суду по суті всіх позовних вимог. Посилається на порушення судом норм процесуального права, а саме ст. 69, 70, 71 Кодексу адміністративного судочинства України. Вважає, що суд першої інстанції фактично проігнорував вимоги ухвали Вищого адміністративного суду України від 19 листопада 2015 року щодо повного і всебічного з»ясування та перевірки фактичних обставин справи, об»єктивної оцінки доказів , що мають значення для вирішення по суті позовних вимог. Прийшовши до висновку про те, що при прийнятті оскаржуваних рішень відповідач ОСОБА_2 міська рада здійснювала повноваження власника землі, а не суб»єкта владних повноважень, судом не було з»ясовано , чи є земельні ділянки, які визначені в оскаржуваних рішеннях ОСОБА_2 міської ради № 579 від 27 червня 2008 року та № 1014 від 23 грудня 2009 року комунальною власністю цієї ради. Крім того, суд першої інстанції не прийняв до уваги вимоги ч. 1 ст. 26, ч.1 ст. 31, 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідачі заперечень на апеляційну скаргу на ухвалу суду не надали.

Позивач ОСОБА_1 в своїй заяві від 23 травня 2016 року просив справу розглянути в його відсутність , у зв»язку з погіршенням стану здоров»я. ( том 2 а.с. 71).

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, представників відповідачів, перевіривши, відповідно до ст.. 195 КАС України, в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав:

Закриваючи провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос І КО", Департаменту містобудування та архітектури Харківської обласної державної адміністрації, Головного управління Держземагентства у Харківській області, Харківської обласної ради, третя особа - Садівниче товариство "Експрес-3" про визнання протиправними рішень, їх скасування та зобов'язання вчинити певні дії, в частині позовних вимог про визнання протиправними рішення ОСОБА_2 міської ради №579 від 27 червня 2008 р. та №1014 від 23 грудня 2009 р., а також всіх її рішень за останні 3 роки, починаючи з вересня 2011 р. про надання дозволу на розробку проектів землевідведення земельних ділянок на територіях пам'яток культурної спадщини № 701 та № 702, зареєстрованих в Державному реєстрі пам'яток архітектури України загальнодержавного значення та скасування їх, суд першої інстанції виходив з того, що зазначені позовні вимоги не мають ознак публічно правового спору, оскільки відповідач реалізуючи право розпорядження земельною ділянкою, відповідно до статті 5 Земельного кодексу України має рівні права з громадянами та юридичними особами, з якими вступає у відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею, тобто є рівноправним суб»єктом земельних відносин. Суд першої інстанції вважає, що у даному спорі учасники земельних правовідносин не підпорядковані один одному, а отже відповідач владних управлінських функцій не здійснював, визнання яких саме дій протиправними не зазначив, а відтак оскільки спірні правовідносини врегульовано нормами Цивільно процесуального кодексу України, то позовні вимоги в цій частині не можуть розглядатись в порядку адміністративного судочинства .

Колегія часткового погоджується з ухвалою суду першої інстанції з наступних підстав :

Судом встановлено, що рішення LХ сесії У скликання ОСОБА_2 міської ради від 23 грудня 2009 року № 1014 Про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки для обслуговування будівель та споруд цілісного майнового комплексу оздоровчого табору Надія в м. Люботині по вул. Хижного/Коцюбинського, 16а/19 АТ Колос (правонаступником якого є ТОВ Колос І КО), прийнято міською радою на підставі заяви керівництва АТ Колос, якому вказаний цілісний майновий комплекс належав на підставі договору купівлі-продажу № 09-К від 25 лютого 2008 року та свідоцтва про право власності від 18 серпня 2008 року.( том 1 а.с.166 )

Рішенням ХХХУ сесії У скликання ОСОБА_2 міської ради Харківської області № 579 від 27 червня 2008 року надано дозвіл громадянам на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) орієнтовною площею 5.24 га для ведення садівництва в м. Люботин, садівницьке товариство «Експрес 3» . ( том 1 а.с. 155 - 156). Вказане рішення було прийнято на підставі заяви голови садівничого товариства «Експрес 3» з проханням передати у приватну власність земельні ділянки членам садового товариства з урахуванням генерального плану організації садівничого товариства «Експрес 3», затвердженого рішенням ОСОБА_2 міської ради від 27 червня 2008 року № 578. ( том 1 а.с. 157 161 ).

На підставі зазначеного рішення усіма членами садівничого товариства було розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі ( на місцевості), які були погоджені у встановленому законом порядку відповідними державними органами в сфері регулювання земельних ресурсів та містобудування та затверджені рішеннями ОСОБА_2 міської ради в порядку, встановленому Земельним кодексом України та були отримані державні акти на право власності на землю та зареєстровані у Державному земельному кадастрі. Згідно Експлікації земель, виготовлених за формою 6-зем для кожної земельної ділянки садівничого товариства «Експрес-3», вказані земельні ділянки належать до сільськогосподарських земель. ( том 1 а.с.162 - 165 )

Державні акти на право власності на землю за членами садівничого товариства «Експрес 3» не оскаржені.

Таким чином, рішення ХХХУ сесії У скликання ОСОБА_2 міської ради Харківської області № 579 від 27 червня 2008 року , з моменту затвердження технічної документації та видачі Державних актів на право власності на земельні ділянки вичерпало свою дію.

Конституційний Суд України в пункті 5 мотивувальної частини Рішення від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 ( справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб»єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання. У зв»язку з прийняттям цих рішень виникають правовідносини, пов»язані з реалізацією певних суб»єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, у тому числі отримання державного акту на право власності на земельну ділянку, укладення договору оренди землі.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року ( далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається « судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Закриваючи провадження у справі про визнання протиправними рішень, їх скасування та зобов'язання вчинити певні дії, в частині позовних вимог про визнання протиправними рішення ОСОБА_2 міської ради №579 від 27 червня 2008 р. та №1014 від 23 грудня 2009 р., суд першої інстанції дійшов висновку проте, що спір в цій частині позовних вимог не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з процесуальними приписами п.1 ч.1 ст.3 КАС України, справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб»єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень ( нормативно правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін « суб»єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб»єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень ( пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів ( осіб), відповідно прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Колегія суддів вважає, що у разі прийняття суб»єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду ( тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Пунктом 1 частини 1 статті 15 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги про визнання протиправними рішення ОСОБА_2 міської ради №579 від 27 червня 2008 р. та рішення ОСОБА_2 міської ради №1014 від 23 грудня 2009 р., не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, і відноситься до компетенції цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Доводи позивача ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про безпідставне закриття провадження у справі та невиконання судом першої інстанції ухвали Вищого адміністративного суду України від 19 листопада 2015 року по даній справі щодо повного і всебічного з»ясування та перевірки фактичних обставин справи, об»єктивної оцінки доказів, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки у вищезазначеній ухвалі суду касаційної інстанції зазначено, ( том 2 а.с. 73 79 ) що суд першої інстанції, при розгляді справі залишив поза увагою те, що у відносинах, які склалися між сторонами, відповідач як власник землі вільний у виборі суб»єкта щодо надання йому у власність земельної ділянки в порядку, встановленому законом, при цьому він не здійснював владних управлінських функцій . Тому прийняття ухвали суду у вищезазначеній частині позовних вимог колегія суддів вважає виконанням судом першої інстанції вимог частини 5 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України.

Проте, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про закриття провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради , Харківської обласної ради , Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос І КО», Головного управління Держземагентства у Харківській області , Департаменту містобудування та архітектури Харківської обласної державної адміністрації , третя особа Садівниче товариство "Експрес-3" про визнання протиправними та скасування всіх рішень ОСОБА_2 міської ради за останні 3 роки, починаючи з вересня 2011 р. про надання дозволу на розробку проектів землевідведення земельних ділянок на територіях пам'яток культурної спадщини № 701 та № 702, зареєстрованих в Державному реєстрі пам'яток архітектури України загальнодержавного значення та скасування їх та зобов'язання вчинити певні дії.

Відповідно до статті 104 Кодексу адміністративного судочинства України позов пред»являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції.

Згідно частини 4 статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може містити вимоги про скасування або визнання нечинним рішення відповідача суб»єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; зобов»язання відповідача суб»єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; зобов»язання відповідача суб»єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; зобов»язання відповідача суб»єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача суб»єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; виконання зупиненої чи невчиненої дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції ( повноважень) суб»єкта владних повноважень; примусове відчуження земельної ділянки, інших об»єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Пунктом 4 частини 1 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що зміст позовних вимог згідно з частинами 4 та 5 статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Зі змісту позовних вимог позивача ОСОБА_1 вбачається, що останній просить визнати протиправними рішення ОСОБА_2 міської ради №579 від 27 червня 2008 р. та №1014 від 23 грудня 2009 р., їх скасування, а також визнати протиправними рішення ОСОБА_2 міської ради №579 від 27 червня 2008 р. та №1014 від 23 грудня 2009 р., а також всіх її рішень за останні 3 роки, починаючи з вересня 2011 р. про надання дозволу на розробку проектів землевідведення земельних ділянок на територіях пам'яток культурної спадщини № 701 та № 702, зареєстрованих в Державному реєстрі пам'яток архітектури України загальнодержавного значення та скасування їх. Колегія суддів вважає, що позовні вимоги щодо визнання протиправними всіх рішень ОСОБА_2 міської ради за останні 3 роки, починаючи з вересня 2011 р. про надання дозволу на розробку проектів землевідведення земельних ділянок на територіях пам'яток культурної спадщини № 701 та № 702, зареєстрованих в Державному реєстрі пам'яток архітектури України загальнодержавного значення та скасування їх не відповідають вимогам статей 105, 106 КАС України.

Про це також було зазначено в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 19 листопада 2015 року по даній справі, як на підставу повернення справи на новий розгляд.

Відповідно до ч. 5 статі 227 КАС України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов»язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи.

Проте, матеріали справи не містять даних про надання позивачу строку для усунення недоліків адміністративного позову після повернення справи на новий розгляд.

Відповідно до частини 3 статті 157 КАС України в разі закриття провадження у справі, повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Проте, в разі якщо провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 155 КАС України , суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду.

Вказані обставини є суттєвими, оскільки ,за ними наступають різні правові наслідки для позивача.

Зазначені порушення судом норм процесуального права не можуть бути усунуті судом апеляційної інстанції, оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги, що не були заявлені в суді першої інстанції.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради , Харківської обласної ради , Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос І КО», Головного управління Держземагентства у Харківській області, Департаменту містобудування та архітектури Харківської обласної державної адміністрації , третя особа Садівниче товариство "Експрес-3" про визнання протиправними всіх рішень ОСОБА_2 міської ради за останні 3 роки, починаючи з вересня 2011 р. про надання дозволу на розробку проектів землевідведення земельних ділянок на територіях пам'яток культурної спадщини № 701 та № 702, зареєстрованих в Державному реєстрі пам'яток архітектури України загальнодержавного значення та скасування їх і направленню справи для продовження розгляду до суду першої інстанції на підставі пункту 4 ч. 1 статті 204 КАС України , у зв»язку з порушення судом норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Відповідно до вимог статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб»єктом владних повноважень , суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб»єкта владних повноважень відповідно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 199, ст. 204, ст.ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 02.02.2016р. по справі № 820/17517/14 - скасувати в частині закриття провадження у справі про визнання протиправними всіх рішень ОСОБА_2 міської ради за останні 3 роки, починаючи з вересня 2011 р. про надання дозволу на розробку проектів землевідведення земельних ділянок на територіях пам'яток культурної спадщини № 701 та № 702, зареєстрованих в Державному реєстрі пам'яток архітектури України загальнодержавного значення та скасування їх.

В іншій частині ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 02.02.2016р. по справі №820/17517/14 - залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_2 міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу суду відповідно до задоволених вимог у сумі 689,00 (шістсот вісімдесят девять) гривень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та підлягає оскарженню в частині залишення ухвали суду першої інстанції без змін, в іншій частині ухвала суду не підлягає оскарженню в силу ч. 2 ст. 211 КАС України, оскільки не перешкоджає подальшому розгляду справи.

.

Головуючий суддя ОСОБА_3
Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5
Повний текст ухвали виготовлений 30.05.2016 р.