Справа № 2а-10440/10/2670
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2016-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

01 червня 2016 року № 2а-10440/10/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Келеберди В.І. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Приватного підприємства "Дінал плюс"
до Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ ДФС у місті Києві, Головного управління Державного казначейства України в м. Києві
про скасування податкових повідомлень-рішеень,стягнення бюджетної заборгованості з податку на додану вартість

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство «Дінал плюс» ( далі - позивач ) звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві ( далі - відповідач-1 ), Головного управління Державного казначейства України в м. Києві ( далі - відповідач-2 ) про:

- визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень від 21.03.2008 р. № /0, від 21.03.2008 р. № /0;

- стягнення з Державного бюджету України на користь позивача бюджетної заборгованості з ПДВ в сумі 17 502 166,00 грн. шляхом перерахування зазначеної суми коштів на поточний рахунок позивача.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 квітня 2013 року адміністративний позов було залишено без розгляду. Проте, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.02.2016 скасовано вказану вище ухвалу, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У зв'язку з викладеним, ухвалою від 25.03.2016 справу прийнято до провадження та призначено до вирішення в судовому засіданні.

Позивач клопотав про вирішення справи без його участі.

Представник Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві заперечував проти задоволення позову з підстав викладених у письмових запереченнях, які долучено до матеріалів справи.

Головне управління Державного казначейства України в м. Києві явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового вирішення справи.

В судовому засіданні ухвалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві проведено позапланову виїзну перевірку ПП «Дінал плюс» з достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за період з 01.11.2007 по 30.11.2007, за результатом якої складено акт від 20.03.2008 року №160/23-9/30674897 (далі - акт перевірки).

З акту перевірки вбачається, що перевіркою встановлено порушення позивачем пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» у результаті чого завищено суму бюджетного відшкодування з ПДВ за листопад 2007 року в сумі 7 501 333 грн.

На підставі акту перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 21.03.2008 №/0, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 7 501 333 грн.

Також, Державною податковою інспекцією у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві проведено позапланову виїзну перевірку ПП «Дінал плюс» з достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за період з 01.12.2007 по 31.12.2007, за результатом якої складено акт від 21.03.2008 №169/23-9/30674897.

З акту перевірки від 21.03.2008 №169/23-9/30674897 вбачається, що податковим органом встановлено порушення позивачем пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» у результаті чого завищено суму бюджетного відшкодування з ПДВ за грудень 2007 року в сумі 10 000 833 грн.

На підставі акту від 21.03.2008 №169/23-9/30674897 податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 21.03.2008 №/0, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 10 000 833 грн.

Підставою для висновку податкового органу про наявність порушень були наступні обставини, які відображені в акті, а саме:

З матеріалів справи вбачається, що між Позивачем та ПП «Провідторконд» укладено договір №1/А від 11,10.2007 року, відповідно до якого ПП «Дінал Плюс» придбає, а ПП «Провідьорконд» реалізує вакуумну установку напиленння металевих плівок з магнетронною системою (модернізовану) в кількості 1 шт. вартістю 105 013 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 17 502 166,67 грн.

З матеріалів справи вбачається, що висновком №10762 від 26.01.2009 судово-товарознавчої експертизи по кримінальній справі №56-1956 встановлено, що середньоринкова вартість «Вакуумних установок напилення металевих плівок з магнетронною системою» на ринку України станом на 27.01.2009 року складає 20 000,00 доларів США, що по курсу НБУ станом на 27.01.2009 становить 154 000,00 грн. без ПДВ.

Крім того, з вказаного вище висновку вбачається, що експерту не виявилося можливим визначити вартість досліджуваної «Вакуумної установки напилення металевих плівок з магнетронною системою «Ораторія 5», яка була предметом договору купівлі-продажу №1/А від 11.10.2007 року, оскільки дане обладнання некомплектне, знаходиться у розібраному стані, ознак консервації не виявлено, умови зберігання не відповідають умовам ГОСТУ 15150-69, на момент огляду обладнання знаходилось в неробочому стані. Дата виготовлення досліджуваної установки - 1990 рік та її нормативний термін служби - 10 років.

Також, висновком №1196/1197 від 20.03.2009 року судово-економічної експертизи у кримінальній справі №56-1956 встановлено, що оплата за ТМЦ придбаного у ПП «Провідторконд» на суму 105 013 000,00 грн. була здійснена шляхом багаторазового перерахування одних і тих же кредитних коштів ЗАТ АКБ «Траст-Капітал» в розмірі 15 000 000.00 грн. з використанням реквізитів, банківських рахунків та документів ПП «Офір», ПП «Провідторконд» та ТОВ «Укрспецпоставка 2006».

Відповідно до договору №54/к ПП «Офір» отримано у ЗАТ АКБ «Траст-Капітал» короткостроковий кредит на суму 15 000 000,00 грн., які перераховано в той же день на рахунок ПП «Дінал Плюс» нібито за цінні папери (прості векселі).

В свою чергу, ПП «Дінал Плюс» перерахувало вказані кошти того ж дня на рахунок ПП «Провідторконд» як нібито частину оплати за ТМЦ.

ПП «Провідторконд», в свою чергу, того ж дня перерахувало зазначені грошові кошти на рахунок ТОВ «Укрспецпоставка 2006» (кінцевого у встановленій схемі продавця товару) як частину оплати за товар. ТОВ «Укрспецпоставка 2006», яке виступило поручителем, повернуло 23.10.2007 року о 10 год.24 хв. за ПП «Офір» до ЗАТ АКБ «Траст-Капітал», короткостроковий кредит в сумі 15 000 000,00 грн.

Враховуючи великі суми платежів, необхідних для створення видимості придбання ПП «Дінал Плюс» вакуумної установки, 24, 29 жовтня, 01, 07,12 та 14 листопада 2007 року безготівкові кошти перераховувались за вищенаведеною схемою 7 разів, і таким чином, здійснено видимість перерахування від Позивача на рахунок ПП «Провідторконд» за начебто придбану вакуумну установку безготівкових коштів на суму 105 013 000,00 грн.

Відповідно до Висновку №11503 від 26.12.2008 судово-почеркознавчої експертизи за матеріалам кримінальної справи №56-1956 первинні бухгалтерські документи, а саме: договір поставки №1/А від 11.10.2007 року, податкові накладні №1 від 22.10.2007 року, №2 від 24.10.2007 року, №3 від 29.10.2007 року, №4 від 01.11.2007 року, №5 від 07.11.2007 року, №6 від 12,11.2007 року підписані не ОСОБА_1 - директором ПП «Дінал Плюс» на час проведення операції, - а невстановленою особою.

Вироком Печерського районного суду м. Києва від 12.02.2014 по справі №757/1366/14-к, ОСОБА_1, директора ПП «Дінал Плюс», визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191 КК України, який виконуючи організаційно розпорядчі функції, і будучи призначеним на посаду рішенням власника від 25.06.2007 року на посаду, діючи за попередньою змовою групою осіб, вчинив замах на заволодіння шляхом зловживання службовим становищем грошовими коштами державного бюджету в особливо великих розмірах, який не був доведений до кінця з причин, що не залежали від його волі.

З вироку вбачається, що при невстановлених органами досудового слідства обставинах, директор ПП «Дінал Плюс» ОСОБА_1, діючи за попередньою змовою із невстановленими органами досудового слідства особами, створив документальну видимість господарських операцій з поставки ПП «Дінал Плюс» «Вакуумної установки напилення металевих плівок з магнетронною системою (модернізованої)». При цьому, ОСОБА_1, діючи за попередньою змовою із невстановленими органами досудового слідства особами, склав договір № І/А від 11.10.2007 року про придбання ПП «Дінал Плюс» у ПП «Провідторконд» «Вакуумної установки напилення металевих плівок з магнетронною системою (модернізованої)» на загальну суму 105 013 000 грн. та договір № 22 від 02.10.2007 року про придбання нібито зазначеної вакуумної установки ПП «Провідторконд» у ТОВ «Укрспецпоставка 2006». Всі документи, якими оформлена зовнішня видимість здійсненого придбання вакуумної установки, від імені директора ПП «Дінал Плюс» ОСОБА_1 та директора ПП «Провідтоконд» ОСОБА_2 підписала невстановлеиа досудовим слідством особа.

В подальшому, за невстановлених органами досудового слідства обставин, ОСОБА_1, діючи за попередньою змовою із невстановленими органами досудового слідства особами, оформив первинні бухгалтерські документи, які мають свідчити про передачу вакуумної установки від ПП «Провідторконд» до ПП «Дінал Плюс», а саме: договір поставки № І/А від 11.10.2007 року, податкові накладні № 1 від 22.10.2007 року, № 2 від 24.10.2007 року, № 3 від 29,10.2007 року, № 4 від 01.11.2007 року, № 5 від 07.11.2007 року та № 6 від 12.11.2007 року, які від імені директора ПП «Дінал Плюс» ОСОБА_1 та директора ПП «Провідторконд» ОСОБА_2 підписала невстановлеиа органами досудового слідства особа.

Крім того, 20.08.2007 року ОСОБА_1 та невстановленими органами досудового слідства особами, усвідомлюючи те, що відповідно до пп 7.7.2п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», відшкодуванню із державного бюджету підлягає тільки та частина ПДВ, яка фактично сплачена покупцем в адресу продавця грошовими коштами, в ЗАТ АКБ «Траст-Капітал» було відкрито розрахунковий рахунок ПП «Дінал Плюс» №26008204. При ньому, ОСОБА_1 отримав право підпису платіжних документів для списання безготівкових коштів з цього рахунку.

Крім того, невстановлені органами досудового слідства особи в ЗАТ АКБ «Траст-Капітал» відкрили рахунки наступних підприємств, а саме: 15.10.2007 року - ПП «Провідторконд» розрахунковий рахунок № 26000213; 26.09.2006 року - ТОВ «Укрспецпоставка 2006» розрахунковий рахунок № 26008152; 15.08.2006 року - ПП «Офір» розрахунковий рахунок № 26007142.

В подальшому, діючи з метою створення видимості оплати вакуумної установки від ПП «Дінал Плюс» на ПП «Провідторконд» безготівковими грошовими коштами, невстановлені органами досудового слідства особи здійснили послідовне, повторне, багаторазове перерахування безготівкових коштів між чотирма вказаними рахунками, що створило зовнішню видимість перерахування великих сум безготівкових грошових коштів від ПП «Дінал Плюс» на ПП «Провідторконд».

22.10.2007 року о 16 год. 57 хв. ПП «Офір» одержало відповідно до договору № 54/к у ЗАТ АКБ «Траст-Капітал» короткостроковий кредит на суму 15 000 000 грн., які о 17 год. 06 хв. 04 сек. було перераховано на рахунок ПП «Дінал Плюс» з формулюванням «за цінні папери (прості векселі)». ОСОБА_1 з рахунку ПП «Дінал Плюс» перерахував вказані грошові кошти о 17 год. 06 хв. 12 сек. на рахунок ПП «Провідторконд» як частину оплати за товар -«Вакуумну установку напилення металевих плівок з магнетронною системою (модернізовану)» у кількості 1 штуки загальною вартістю 105 013 000 грн, Невстановлені органами досудового слідства особи з рахунку ПП «Провідторконд», в свою чергу, о 17 год. 06 хв. 15 сек. перерахували зазначені грошові кошти на рахунок ТОВ «Укрспецпоставка 2006» (кінцевого у встановленій схемі продавця товару) як частину оплати за товар. Далі, невстановлені органами досудового слідства особи з рахунку ТОВ «Укрспецпоставка 2006», яке виступило поручителем, повернуло 23.10.2007 року о 10 год. 24 хв. за ПП «Офір» до ЗАТ АКБ «Траст-Капітал», короткостроковий кредит в сумі 15 000 000 грн.

Таким чином, 22.10.2007 грошові кошти в сумі 15 000 000 грн. послідовно перераховані між підприємствами: ПП «Офір» - ПП «Дінал Плюс» ПП «Провідторконд» -ТОВ «Укрспецпоставка-2006», при цьому на етапі перерахування 15 000 000 грн, між ПП «Дінал Плюс» та ПП «Провідторконд» створено зовнішню видимість оплати вакуумної установки.

Враховуючи великі суми платежів, необхідних для створення видимості придбання ПП «Дінал Плюс» вакуумної установки, 24.10.2007 року, 29.10.2007 року, 01.11.2007 року, 07.11.2007 року, 12.11.2007 року та 14.11.2007 року безготівкові кошти в сумі 15 000 000 грн. перераховані ОСОБА_1, який діяв за попередньою змовою з невстановленими органами досудового слідства особами, за наведеною схемою 7 разів, і таким чином, здійснено видимість перерахування від ПП «Дінал Плюс» на рахунок ПП «Провідторконд» за поставлену вакуумну установку безготівкових коштів на суму 105 013 000 грн.

Всього, таким чином, в операційні дні: 22.10.2007 року, 24,10.2007 року, 29.10.2007 року, 01.11,2007 року, 07.11.2007 року, 12.11.2007 року та 14.11. 2007 року в ЗАТ АКБ «Траст-Капітал», ОСОБА_1 та невстановлені досудовим слідством особи, шляхом послідовного перерахування по колу одних і тих же сум безготівкових коштів між рахунками чотирьох підприємств, забезпечили зовнішню видимість того, що ПП «Дінал Плюс» начебто сплатило ПП «Провідторконд» за вакуумну установку безготівкові кошти в сумі 105 013 000 грн.

На третьому етапі реалізації спільного злочинного плану, ОСОБА_1, облікував складені та підписані невстановленими досудовим слідством особами первинні документи щодо «придбання» та «оплати» вакуумної установки. Далі, діючи відповідно до спільного злочинного плану, невстановлені органами досудового слідством особи підписали від імені директора ПП «Дінал Плюс» ОСОБА_1 податкові декларації з податку на додану вартість ПП «Дінал Плюс» за листопад та грудень 2007 року, в яких в складі податкового кредиту відображені суми ПДВ, зазначені в податкових накладних, складених від імені ПП «Провідторконд», в розмірі 17 502 166 грн. Після цього, вказані декларації подані до ДШ у Печерському районі м. Києва за вх. № 559010 від 20.02.2008 року та за вх. № 559006 від 20.02.2008 року, де зареєстровані як офіційні звітні документи ІIII «Дінал Плюс».

При цьому, ОСОБА_1 та невстановлені досудовим слідством особи достовірно знаючи принципи нарахування та сплати податку на додану вартість, а саме, знаючи про те, що відповідно до п. п. 7.7,1 Закону України «Про податок на додану вартість», платник податку (підприємство) має право на відшкодування ПДВ з бюджету у випадку, коли за результатами звітного періоду різниця між загальною сумою податкових зобов'язань, що виникли у зв'язку з продажем товарів (робіт, послуг) та сумою податкового кредиту, яка виникає при придбанні товарів (робіт, послуг), має від'ємне значення, розуміючи, що у зв'язку із документальним оформленням поставки вакуумної установки від ПП «Провідторконд» до ПП «Дінал Плюс» та за відсутності іншої діяльності, у ПП «Дінал Плюс» виникає право на відображення в складі податкового кредиту сум ПДВ зазначених у податкових накладних, виданих від імені ПП «Провідторконд», достовірно усвідомлювали те, що підписані від імені ОСОБА_1 податкові декларації з ПДВ є підставою для відшкодування підприємству начебто надмірно сплаченого до бюджету податку на додану вартість (п.п.7.7.4 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»).

Таким чином, ОСОБА_1, діючи разом з невстановленими досудовим слідством особами, виконав усі дії, які необхідні для заволодіння коштами на загальну суму 17 502 166 грн. із державного бюджету, шляхом зловживання службовим становищем директора ПП «Дінал Плюс», однак злочин не закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки спроба незаконного відшкодування ПДВ з державного бюджету припинена працівниками державної податкової служби України.

Таким чином, ОСОБА_1, діючи з метою заволодіння шляхом зловживання службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, чужим майном - коштами державного бюджету, а саме намагався відшкодувати із державного бюджету в якості подачку на додану вартість в сумі 17 502 166 грн., що більш ніж в 600 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та є особливо великим розміром, однак свої злочинні наміри реалізувати не зміг з причин, які не залежать від його волі.

Зі змісту вироку вбачається, що допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину в скоєнні злочину визнав повністю.

Відповідно до ч.4 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства, вирок суду у кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов'язковим для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особо.

З огляду на викладене, факт відсутності реального виконання договору з ПП «Провідторконд» не потребує повторного доказування.

Вищий адміністративний суд України у постанові від 14.04.2011 № К-20475/08 зазначив, що встановлений вироком суду факт створення товариства з метою прийняття незаконної діяльності (фіктивне підприємництво) свідчить, що від імені цього товариства діяли особи, які не мали законних повноважень на його представництво, на вчинення від його імені юридично значимих дій, оскільки не були наділені такими повноваженнями засновником товариства. А відтак і податкові накладні, виписані від імені цього товариства такими особами, не мають значення звітного податкового документа та розрахункового документа, з яким пп. 7.4.5 Закону України «Про податок на додану вартість» пов'язує право платника ПДВ на включення сум податку до податкового кредиту.

відповідно до пп. 7.7.1 и.7.1 ст. 7 та п.1.8. ст.1 Закон України «Про податок на додану вартість» від 03.04.97 р. № 168/97-ВР бюджетному відшкодуванню податку на додану вартість підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів.

В свою чергу, податковий кредит - сума податку на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду (п.1.7 ст.1 Закону України від 03.04.1997р. № 168/97-ВР «Про податок на додану вартість» .

Згідно п.п.7.2.3 п.7.2 ст.7 Закону України № 168/97 податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом.

Підпунктом 7,2.1 п.7.2 ст.7 Закону України № 168/97 встановлено вимоги до змісту податкової накладної, що надається покупцю платником податку - продавцем.

У відповідності до вимог пп. 7.2.4. п. 7.2. ст.. 7 Закону України №168/97-ВР право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому статтею 9 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 року № 168/97 - ВР,

Згідно пп. 7.4.1. п. 7.4. ст. 7 Закону України №168/97-ВР податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

Відповідно до абзацу 1 пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України № 168/97 - ВР не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями.

Згідно з п. 18 Порядку заповнення податкової декларації затвердженому Наказом ДПА України від 30.05.1997 року № 165 усі складеш примірники податкової накладної підписуються особою, уповноваженою платником податку здійснювати продаж товарів (робіт, послуг), та скріплюються печаткою такого платника податку - продавця.

Крім того, частинами другою та третьою ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні" передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують факт здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Первинні і зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити: назва документа; дату і місце складання; назва підприємства, від імені якого складається документ; зміст і обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що мають можливість ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, якщо господарська операція фактично не відбулася, первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності та не можуть бути підставою для збільшення в податковому обліку сум валових витрат та (чи) податкового кредиту.

Враховуючи, що позивачем не надано належних доказів виконання спірного договору, отже господарська операція фактично не відбулась, а відтак висновок податкового органу про порушення позивачем пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» у результаті чого завищено суму бюджетного відшкодування з ПДВ за листопад та грудень 2007 року є обґрунтованим, що вказує на обґрунтованість та правомірність прийнятих на підставі такого висновку податкових повідомлень-рішень від 21.08.2008 № /0, № /0.

Правомірність та обґрунтованість оскаржуваних податкових повідомлень-рішень прямо вказує на відсутність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення з Державного бюджету України на користь позивача бюджетної заборгованості з ПДВ в сумі 17 502 166,00 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Дослідивши обставини справи, проаналізувавши вищезазначені правові норми, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні позову.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя В.І. Келеберда