Справа № 163/624/16-а
Суддя: Мосієвич І. В.
Дата ухвалення: 2016-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 163/624/16-а
Провадження № 2-а/163/11/16
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2016 року м.Любомль

Любомльський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Мосієвича І.В.,

при секретарі Костюк Р.М.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Любомль справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до особи рішення якої оскаржується заступника начальника Волинської митниці ДФС ОСОБА_4 про скасування постанови №1560/20500/2015 від 17.02.2016 року про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в :

До Любомльського районного суду з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_1 до заступника начальника Волинської митниці ДФС - ОСОБА_4 про скасування постанови від 17.02.2016 року №1560/20500/2015 у справі про порушення митних правил передбачених ч.3 ст.470 та с.3 ст. 469 МК України.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 08.10.2015 року після проходження митного контролю на митному посту «Ягодин» Волинської митниці ДФС, він був направлений на митний пост «Запитів» Львівської митниці для завершення митного оформлення товару «полімери пропілену у первинних формах», який він перевозив автомобілем марки «Рено» реєстраційний номер НОМЕР_1/ВХ5866ХХ відповідно до товаросупроводжуючих документів «CMR AVC-2002, рахунку фактури від 07.10.2015 року № 100854892, по даній митній декларації типу ІМ40ЕЕ №209000000/2015/931332 від 07.10.2015 року. Після чого, йому диспетчер і власник товару повідомили, що вказаний товар необхідно доставити у с. Горенка Київської області, де буде завершено митне оформлення товару. Далі диспетчер повторно підтвердив, що власник змінив маршрут доставки товару. ОСОБА_1 доставив товар в межах строку доставки 08.10.2015 року у зону митного контролю Київської митниці, заяву на зміну митниці призначення начальнику Київської митниці мав подати власник товару або уповноважена ним особа. Видачі товару без дозволу митних органів не було, оскільки власник товару надав такий дозвіл, у вигляді вчинених посвідчувальних написів, печаток і штампів Київської митниці на СМR та на митній декларації, а тому він вважає, що належним чином виконав зобовязання доставив товар у зону діяльності Київської митниці. Про те, що дозвіл виявився підробленим він не знав, дізнавшись про це він написав заяву про скоєння злочину на імя начальнику Хмельницького МВ УМВС України у Хмельницькій області, а тому вважає, що у його діях відсутні ознаки порушень митних правил передбачених ч.3 ст. 469 та ч.3 ст. 470 МК України.

В запереченнях, що надійшли на адресу суду від відповідача вказано, що постанова у справі про порушення митних правил від 17.02.2016 року № 1560/20500/2015 винесена обґрунтовано з дотримання вимог чинного законодавства, стягнення накладено в межах строку, передбаченого ст. 467 МК України. При цьому, в запереченні вказано, що після проходження митного контролю на м/п Ягодин Волинської митниці ДФС 08.10.2015року транспортний засіб «Рено» реєстраційний номер НОМЕР_1/ВХ5866ХХ з товаром по документу контрою за переміщенням товару, а саме: митній декларації типу ІМ40ЕЕ №209000000/2015/931332 від 07.10.2015 року був направлений на м/п «Запитів» Львівської митниці для завершення митного оформлення товару «полімери пропілену у первинних формах». Відповідно до бази даних АСТО «Інспектор 2006» та ЄАІС, встановлено, що вищезазначений товар станом на 30.10.2015 року до Львівської митниці не доставлений та митне оформлення його не проводилось. Таким чином, ОСОБА_1 перевищив встановлений ст. 95 МК України строк доставки вищевказаного товару та видав без дозволу митного органу товар митне оформлення якого не закінчене, а тому його дії мають ознаки порушення митних правил передбачених ч.3 ст. 469 та ч.3 ст. 470 МК України.

Позивач та його представник у судовому засіданні вимоги адміністративного позову підтримали повністю, з підстав наведених у адміністративному позові, також у підтвердження своїх вимог вказали, що позивачу було надано декларантом примірник митної декларації із зазначеними на ній часом та датою надходження товарів у Київську митниці ДФС, запис про доставку товарів завірений особистимпідписом інспектора Київської митниці ДФС відбитком його штампа ПМК та відбитком овальної печатки, що підтверджує факт перевірки документів Київською митницею ДФС та завершення митних процедур за митною декларацією у подальшому виявилось, що штамп та печатка інспектора Київської митниці ДФС підроблені і по даному факту розпочате кримінальне провадження, а тому вважають, що вчинення порушення митних правил ОСОБА_1 відбулося внаслідок протиправних дій третіх осіб і відповідно ст. 460 МК України такі дії не тягнуть за собою адміністративної відповідальності.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що постанова в справі про порушення митних правил №1560/20500/2015 від 17.02.2016 року винесена у відповідності до вимог чинного законодавства, та обґрунтував це доводами викладеними у запереченні.

Суд, заслухавши представника відповідача та дослідивши матеріали та перевіривши докази, з'ясувавши фактичні обставини правопорушення, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно протоколу про порушення митних правил від 30.10.2015 року №1560/20500/2015 ОСОБА_1 08.10.2015 року транспортним засобом «Рено» реєстраційний номер НОМЕР_1/ВХ5866ХХ було ввезено на митну територію України через м/п «Ягодин» Волинської митниці ДФС товар по документу контрою за переміщенням товару, а саме: митній декларації типу ІМ40ЕЕ №209000000/2015/931332 від 07.10.2015 року, який був направлений на м/п «Запитів» Львівської митниці для завершення митного оформлення товару «полімери пропілену у первинних формах». Відповідно до бази даних АСТО «Інспектор 2006» та ЄАІС, встановлено, що вищезазначений товар станом на 30.10.2015 року до Львівської митниці не доставлений та митне оформлення його не проводилось, при цьому, ОСОБА_1 в останньому власноруч зазначив, що з протоколом згідний.

З постанови про порушення митних правил №1560/20500/2015 від 17.02.2016 року вбачається, що ОСОБА_1, було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.3 ст. 469 та ч.3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн.

З митної декларації ІМ40ЕЕ №209000000/2015/931332 вбачається, що місцем прибуття товару «полімери пропілену у первинних формах» переміщуваного водієм ОСОБА_1 транспортним засобом «Рено» реєстраційний номер НОМЕР_1/ВХ5866ХХ вказано м/п « Запитів» Львівської митниц ДФС смт. Запитів, вул.. Київська, 236, контрольна дата доставки 18.10.2015 року.

З письмових пояснень наданих головному державному інспектору УАР та ПМП Воилнської митниці ДФС ОСОБА_5 від 30.10.2015 року ОСОБА_1 вбачається, що останній передав документи для оформлення та вантаж невідомій особі. Крім того, йому було достовірно відомо, що він несе передбачену законом відповідальність за недоставлення вантажу на митницю призначення, чим спростовуються його письмові від 18.05.2016 року та усні пояснення в судовому засіданні заперечення та доводи його представника про відсутність в діях позивача ознак адміністративних правопорушень передбачених ч.3 ст.470 та с.3 ст. 469 МК України.

Відповідно до п.2 ч.2 та ч.3 ст. 191 Митного кодексу України, перевізник зобовязаний у строк, встановлений статтею 95 цього Кодексу, доставляти товари до органу доходів і зборів призначення, а також подавати передбачені законодавством документи на них; не розпочинати вивантаження чи перевантаження товарів без дозволу органу доходів і зборів;

Згідно ст. 200 МК України, після надання органом доходів і зборів дозволу на пропуск товарів через митний кордон України власник товарів або уповноважена ним особа зобовязані доставити товари та документи на них без будь-якої зміни їх стану у визначене органом доходів і зборів місце і забезпечити перебування їх у цьому місці до прибуття посадових осіб органу доходів і зборів, якщо інше не передбачено цим Кодексом; доставка товарів та документів на них повинна бути здійснена у строк, визначений статтею 95 цього Кодексу; товари і транспортні засоби, якими вони перевозяться, після прибуття у місце доставки розміщуються у зонах митного контролю; у місці доставки товари і транспортні засоби пред'являються, а документи на них передаються органу доходів; зміна місця стоянки (прибуття) транспортного засобу, вивантаження, перевантаження товарів, розпакування, пакування чи перепакування товарів, зміна, вилучення чи пошкодження засобів забезпечення ідентифікації допускаються лише з дозволу органу доходів і зборів.

Відповідно з ч.1 ст. 95 МК України для автомобільного транспорту встановлений граничний строк транзитних перевезень -10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці 5 діб).

Згідно ст. 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи будь-яких доказів обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, які б перешкоджали доставити вантаж, який перебував під митним контролем водію ОСОБА_1 в пункт призначення м/п «Запитів» Львівської митниці ДФС позивачем та його представником суду надано не було. Сам факт звернення ОСОБА_1 до митних та правоохоронних органів, щодо шахрайського заволодіння майном ТОВ «Белтім Полімери» після доставки вантажу в с. Горенка Київської області не може розцінюватись та служити доказом непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, щодо позивача, оскільки фактично його діями, які виразились в невиконанні вимог митних правил, вантаж не був доставлений ним згідно товаросупровідних документів до місця призначення та переданий уповноваженим особам митних органів

Відповідно до ч.1,2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи без діяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Відповідно до ч.3 ст.470 МК України відповідальність настає за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів.

Згідно ч.3 ст. 469 МК України відповідальність настає за видачу без дозволу органу доходів і зборів або втрата товарів, митне оформлення яких не закінчено, або товарів, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі,

Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_1 не було виконано зобовязання по доставці товару «полімери пропілену у первинних формах», який знаходився під митним контролем до місця прибуття зазначеного в документі контролю доставки «Запитів» Львівської митниці та, у звязку з чим, також порушено строк його доставки, а тому, суд дійшов висновку, що постанова від №1560/20500/2015 від 17.02.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.469, ч. 3 ст. 470 МК України, винесена заступником начальника Волинської митниці ДФС - ОСОБА_4 на законних підставах, з дотримання вимог чинного законодавства та з урахуванням наявних фактичних обставин та доказів у адміністративній справі, отже адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Згідно із рішенням Конституційного Суду України від 08.04.2015 року №3-рп/2015 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини другої статті 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Законодавчі зміни до ч.2 ст.171-2 КАС України не внесені, відтак постанова підлягає апеляційному оскарженню в загальному порядку, передбаченому главою 1 розділу IV КАС України.

Керуючись ст.ст. 9-11, 17, 158-163, 167, 171-2 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до особи рішення якої оскаржується заступника начальника Волинської митниці ДФС ОСОБА_4 про скасування постанови №1560/20500/2015 від 17.02.2016 року про накладення адміністративного стягнення за ч.3 ст. 470 та ч. 3 ст. 469 МК України відповідно ч. 2 ст. 36 КУпАП України у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень - відмовити.

Повний текст постанови буде складено 03.06.2016 року.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10- денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги, з одночасною подачею її копії до апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий : суддя І.В. Мосієвич