Справа № 813/4160/14
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2016-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 р. Справа № 876/7977/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судового засідання Андрушківа І.Я.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_3 державної інспекції з питань праці у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16 липня 2014 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» до ОСОБА_3 державної інспекції з питань праці у Львівській області про скасування приписів,-

В С Т А Н О В И В:

11.06.2014 року Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Західенерго» звернулося в суд з адміністративним позовом до ОСОБА_3 державної інспекції з питань праці у Львівській області, в якому просило визнати протиправним та скасувати приписи відповідача № 13-01-049/0575-0419 та № 13-01-049/0575/0423 від 30.05.2014 року.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач неправомірно дійшов висновку про порушення ПАТ ДТЕК Західенерго ст. 19 Закону Україну "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні". Вказаним законом не передбачається обов'язок товариства здійснювати самостійний пошук інвалідів та їх працевлаштування. Зазначає, що створив норматив робочих місць передбачений законом, повідомив про їх наявність усі відповідні органи, розмістив оголошення в газетах. Також, не погоджується з висновками відповідача про порушення законодавства про працю у зв'язку з неповідомленням працівників за два тижні про відпустки, оскільки працівники щодо яких встановлено порушення є одинокими матерями і відпустка їм надається у будь-який час на їх вимогу.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 16 липня 2014 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано Припис ОСОБА_3 державної інспекції з питань праці у Львівській області № 13-01-049/0575-0419 від 30.05.2014 року в частині приведення у відповідність до вимог ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів України» норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків від середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік. Визнано протиправним та скасовано Припис № 13-01-049/0575-0423 від 30.05.2014 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що ПАТДТЕК Західенерго виконало усі покладені на нього законодавством обов'язки з працевлаштування інвалідів, а тому припис № 13-01-049/0575-0419 від 30.05.2014 року, в частині приведення у відповідність до вимог ст. 19 ЗУ "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" щодо створення нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів в розмірі чотирьох відсотків від середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, є протиправним. Крім цього, вказаним приписом приписано забезпечити виплату заробітної плати працівникам за весь час відпустки не пізніше ніж за три дні до початку відпустки, вказане правопорушення підтверджується Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 19.06.14 року, а тому припис в цій частині є правомірним. Щодо припису № 13-01-049/0575-0423 від 30.05.2014 року, то такий є протиправним, оскільки позивачем дотримані вимоги чинного трудового законодавства України при наданні щорічних відпусток ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які є одинокими матерями.

Не погодившись з вищенаведеною постановою, ОСОБА_3 державна інспекція з питань праці у Львівській області подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржувану постанову в частині визнання протиправним та скасування п. 1 припису № 13-01-049/0575-0419 від 30.05.2014 року та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову в цій частині відмовити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 55 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням відповідача замінив відповідача ОСОБА_3 державну інспекцію з питань праці у Львівській області на його правонаступника Головне управління Держпраці у Львівській області.

Постанова в частині визнання протиправним та скасування Припису № 13-01-049/0575-0423 від 30.05.2014 року та відмови у задоволенні решти позовних вимог не оскаржена, тому відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України в апеляційному порядку не переглядається.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, працівниками ОСОБА_3 державної інспекції з питань праці у Львівській області проведено планову перевірку додержання ПАТ ДТЕК Західенерго законодавства про працю, за результатами якої складено Акт №13- 01- 049/0575 від 30.05.2014 року (далі Акт перевірки).

На підставі Акта перевірки відповідачем винесено приписи: № 13-01-049/0575-0419 від 30.05.2014 року, згідно якого приписано привести у відповідність до вимог ст.19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків від середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця та пунктом 2 припису приписано на виконання вимоги ч. 4 ст. 115 КЗпП України та ст. 21 Закону України "Про відпустки" - забезпечити заробітні виплати працівникам за весь час відпустки не пізніше ніж за три дні до початку відпустки; №13-01-049/0575-0423 від 30.05.2014 року, згідно якого приписано на виконання вимог ч. 5 ст. 79 КЗпП та ст.10 ЗУ "Про відпустки" - повідомляти працівників про дату початку відпустки не пізніше як за два тижні(том 1 а.с.11-12).

Приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині скасування Припису ОСОБА_3 державної інспекції з питань праці у Львівській області № 13-01-049/0575-0419 від 30.05.2014 року в частині приведення у відповідність до вимог ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів України» норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків від середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік та скасування Припису № 13-01-049/0575-0423 від 30.05.2014 року.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

За змістом статті 19 Закону № 875-ХІІ «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» (далі Закон № 875-ХІІ) для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Згідно з частиною 3 статті 18 Закону № 875-ХІІ підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 3 статті 18-1 цього Закону державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань.

У частині 1 статті 20 Закону № 875-ХІІ встановлено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, які використовують найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Згідно з пунктом 1 Положення про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування інвалідів (далі - Положення), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1995 року № 314, зі змінами та доповненнями, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 10 січня 2002 року № 19, робоче місце інваліда - це окреме робоче місце або ділянка виробничої площі на підприємстві (об'єднанні), в установі та організації незалежно від форм власності та господарювання, де створено необхідні умови для праці інваліда.

Робоче місце інваліда вважається створеним, якщо воно відповідає встановленим вимогам робочого місця для інвалідів відповідної нозології, атестоване спеціальною комісією підприємства за участю представників МСЕК, органів Держнаглядохоронпраці, громадських організацій інвалідів, і введено в дію шляхом працевлаштування на ньому інваліда (пункт 3 Положення). Підприємства розробляють заходи щодо створення робочих місць для інвалідів, включають їх до колективного договору, інформують центри зайнятості, місцеві органи соціального захисту населення та відділення Фонду про створення (пристосування) робочих місць для працевлаштування інвалідів (пункт 5 Положення).

Таким чином, створеним робочим місцем є те, яке введене в дію шляхом працевлаштування інваліда. Закон зобов'язує відповідача відповідно до 4-відсоткового нормативу створити робочі місця для праці інвалідів, зазначити їх у колективному договорі та інформувати центри зайнятості, а місцеві органи соціального захисту населення, відділення Фонду та органи працевлаштування - підібрати робоче місце і працевлаштувати інваліда.

Згідно з Інструкцією зі статистики середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу за 2012 рік становить 7291 особи (норматив 292 особи). Середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу за 2013 рік становить 6685 особи (норматив 267 осіб).

Перевіркою встановлено, що Товариством створено у 2012 році - 292 робочих місця для працевлаштування інвалідів, працевлаштовані - 219 осіб (залишок незайнятих робочих місць інвалідами становить 73 особи); у 2013 році створено 267 робочих місць для працевлаштування інвалідів, працевлаштовані - 202 особи (залишок незайнятих робочих місць інвалідами становить 65 осіб).

Матеріалами справи підтверджується, що встановлений законодавством норматив у 2012 та 2013 роках був виконаний, місця для працевлаштування інвалідів створені, звіти про наявність вільних робочих місць за формою 3-ПН для працевлаштування інвалідів щомісячно протягом року направлялись Львівському, Ладижинському, Камянка-Бузькому та Галицькому районним центрам зайнятості, а звіти про зайнятість і працевлаштування інвалідів ( 10 -ПІ річна) подані до Львівського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, районним центрам зайнятості(том 1 а.с.39-76, 140-170, 174-251, том 2 а.с.1-30, 36-47, 50-61, 63-64, 66-112, 115-124, 140-153, 156-227, том 3 а.с.2-121).

Крім того, позивач звертався до міських центрів зайнятості з листами про готовність працевлаштувати громадян з обмеженими можливостями (том 1 а.с.77-124, том 2 а.с.31-32, 35, 49, 62, 125-127, 228-232, 235-251, том 3 а.с.122, 126-137). Робочі місця залишались вакантними у зв'язку із ненаправленням уповноваженими органами для працевлаштування інвалідів у відповідній кількості.

Позивач вживав і інші заходи, спрямовані на працевлаштування інвалідів, а саме подавав оголошення про запрошення на роботу інвалідів певних професій в районні газети "Галицьке слово", "Життя і слово" , "Ладижинська газета" (том 1 а.с.171-172, том 2 а.с.113, 129, 254-256, том 3 а.с.123-125).

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що нормами ст. 19 закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" не передбачено обов'язок підприємства самостійно здійснювати пошук інвалідів та їх працевлаштування, а тому припис № 13-01-049/0575-0419 від 30.05.2014 року, в частині приведення у відповідність до вимог ст. 19 ЗУ "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" щодо створення нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів в розмірі чотирьох відсотків від середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, є протиправним.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, яка викладена в постанові від 09.07.2013 року у справі № 21-196а13.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 державної інспекції з питань праці у Львівській області (правонаступником якої є Головне управління Держпраці у Львівській області) залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16 липня 2014 року у справі № 813/4160/14 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.Б. Заверуха

Судді: О.М. Гінда

ОСОБА_6