Справа № 808/42/16
Суддя: Матяш Ольга Віталіївна
Дата ухвалення: 2016-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2016 року , об 11:25 годині,Справа № 808/42/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого-судді Матяш О.В., розглянувши у порядку письмового провадження в м. Запоріжжя справу за адміністративним позовом управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду із вказаним позовом, зазначивши в заяві, що оскаржувана постанова від 11.12.2015 про закінчення виконавчого провадження підлягає скасуванню, оскільки на момент її винесення виконавчий документ постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 28.03.2013 у справі №0870/8996/12, за якою відкрито виконавче провадження, був вже виконаним, про що було повідомлено відповідача. Зазначені обставини (часткове виконання судового рішення) підтверджені й ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 19.11.2015 у справі №0870/8996/12.

Позивач просить скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (далі - ВПВР) від 11.12.2015 про закінчення виконавчого провадження.

В судове засідання представник позивача не зявився, до його початку надав клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, до його початку надав клопотання про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги не визнає із підстав, викладених в письмових запереченнях, в яких зазначає про правомірність оскаржуваної постанови та накладення штрафів на позивача за невиконання вимог державного виконавця. Просить відмовити в позові.

Згідно із ч.4 ст.122 КАС України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. У звязку з наведеним суд розглянув справу в порядку письмового провадження. Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши наявні у справі докази, їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, надавши їм оцінку за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом встановлено, що постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 28.03.2013 у справі №0870/8996/12 задоволено позов Державної фінансової інспекції в Запорізькій області до управління комунального господарства виконавчого комітету Бердянської міської ради (далі - УКГ), зобовязано останнього виконати п. 3 обовязкових вимог ДФІ №08-06-14-14/5490 від 22.06.2011, що полягали у такому: скласти акти форми №КБ-2в та №КБ-3 на зменшення обсягів виконаних робіт, на підставі яких відобразити в бухгалтерському обліку дебіторську заборгованість на загальну суму 32266,49 гривень; провести претензійно-позовну роботу щодо відшкодування зайвих виплат у сумі 32266,49 гривень шляхом внесення коштів ТОВ «Мастер-сервіс» на рахунок УКГ на відновлення касових видатків загального фонду, проведених в минулих бюджетних періодах з подальшим перерахуванням коштів до бюджету м. Бердянськ. В іншому випадку стягнути з осіб, винних у проведенні зайвих виплат, шкоду в сумі 32266,49 гривень у порядку та розмірі, встановленими ст.ст. 130-136 КЗпП.

08.05.2013 вищевказана постанова суду набрала законної сили, а 10.06.2014 представнику ДФІ в Запорізькій області видано виконавчий лист в вказаній справі.

Постановою державного виконавця ВПВР ОСОБА_1 від 16.02.2015 ВП №46513948 відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищевказаної постанови суду та надано боржнику строк до 22.02.2015 для самостійного виконання рішення.

Листом №5775-6/11 від 05.06.2015 ВПВР надіслано на адресу УКГ вимогу державного виконавця про необхідність виконання вищевказаного судового рішення (а.с.43-44).

Листом №1 від 15.09.2015 УКГ надало відповідь на вимогу від 05.06.2015 й зазначило, що у звязку із завершенням процесу ліквідації УКГ виконавчого комітету Бердянської міської ради останнє не має можливості виконати вимогу державного виконавця (а.с.45-46).

09.07.2015 Запорізьким окружним адміністративним судом винесено ухвалу про заміну сторони виконавчого провадження у справі №0870/8996/12, якою замінено боржника у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа №0870/8996/12, виданого 10.06.2014, з управління комунального господарства виконавчого комітету Бердянської міської ради його правонаступником - управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Бердянської міської ради (а.с.47-49).

12.10.2015, на підставі вищевказаної ухвали суду, державним виконавцем ВПВР було замінено боржника в виконавчому провадженні №46513948 з УКГ його правонаступником - управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Бердянської міської ради. Того ж дня листом №17997-6/11 було надіслано на адресу управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Бердянської міської ради вимогу державного виконавця про виконання рішення суду протягом трьох робочих днів з дня отримання вимоги (а.с. 51-54). Зазначену вимогу отримано позивачем 20.10.2015 (а.с. 55-57).

Листом №1650 від 23.10.2015 управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Бердянської міської ради повідомило про фактичну неможливість виконання рішення суду та у звязку із цим просило вирішити питання щодо закінчення виконавчого провадження.

01.12.2015 державним виконавцем ВПВР винесено постанову про накладення штрафу ВП №46513948, якою, на підставі ч. 1 ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження», на позивача накладено штраф у розмірі 680 гривень та надано новий строк для виконання рішення суду: протягом трьох робочих днів з дня отримання постанови (а.с.62). Того ж дня на адресу позивача листом №20694-6/11 надіслано вимогу державного виконавця про виконання рішення суду в зазначений в постанові строк (а.с. 64-65). Позивач отримав кореспонденцію 07.12.2015 (а.с. 66-67).

11.12.2015 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень винесено наступні постанови: ВП №46513948 - про накладення штрафу, якою за невиконання вимоги державного виконавця на позивача накладено штраф у розмірі 1360 гривень; й про закінчення виконавчого провадження, якою, на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №0870/8996/12, виданого 10.06.2014, а постанови про накладення штрафу виділено в окремі виконавчі провадження (а.с. 69-71, 76-78).

Крім того, 11.12.2015 відповідач сформував й направив на адресу Бердянського відділу поліції ГУ НП у Запорізькій області подання (повідомлення про злочин в порядку ст. 214 Кримінально-процесуального кодексу України) за №21094-6/11 (а.с. 72-74).

30.12.2015 листом №2053 управління житлово-комунального господарства повідомило відповідача про те, що рішенням Бердянського міськрайонного суду від 15.04.2013 по справі №310/749/13-ц за позовом УКГ виконавчого комітету Бердянської міської ради до ОСОБА_2, третя особа ДФІ в Запорізькій області, задоволено позовні вимоги й стягнуто з ОСОБА_2 на користь бюджету м. Бердянська матеріальну шкоду у розмірі 22591,82 гривень. Також позивач повідомив, що на даний час готується позовна заява про відшкодування збитків у сумі 9674,67 гривень.

Правомірність вищевказаної постанови державного виконавця від 11.12.2015 про закінчення виконавчого провадження є предметом судового розгляду у даній справі.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить із наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 (далі Закон №606-XIV).

Згідно зі ст. 1 Закону №606-XIV, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 5 вказаного Закону, вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 25 Закону №606-XIV, державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 75 Закону №606-XIV, після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого ч.2 ст. 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до ст. 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

У разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Відповідно до ст.ст. 89, 90 Закону №606-XIV, у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

За порушення вимог цього Закону, невиконання законних вимог державного виконавця фізичними, юридичними чи посадовими особами, винні особи несуть відповідальність у встановленому законом порядку.

За наявності ознак кримінального правопорушення в діях особи, яка умисно перешкоджає виконанню рішення чи іншим чином порушує вимоги закону про виконавче провадження, державний виконавець складає акт про порушення і звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення особи до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону №606-XIV, виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому ч.3 ст. 75 цього Закону.

Згідно з ч. 3 ст. 75 Закону №606-XIV, якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

З матеріалів справи судом встановлено, що для забезпечення виконання рішення суду, яке неможливо виконати без участі боржника, державним виконавцем на адресу боржника -, позивача у справі - було направлено вимогу державного виконавця в порядку ст. 5 Закону №606-XIV. У звязку із невиконанням боржником без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення суду державним виконавцем постановою від 01.12.2015, на підставі ч. 1 ст. 89 Закону №606-XIV, накладено на боржника штраф у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлено новий строк виконання рішення суду. Також, у звязку із повторним невиконанням боржником без поважних причин рішення суду державний виконавець, на підставі ч. 2 ст. 89 Закону №606-XIV, наклав на нього штраф у подвійному розмірі та звернувся до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності, відповідно до закону. У звязку із вищевикладеним, на підставі ч. 3 ст. 75 та п. 11 ч. ст. 49 Закону №606-XIV, державним виконавцем було закінчено виконавче провадження, а постанови про накладення штрафів виділено в окремі виконавчі провадження.

При цьому позиція позивача щодо неправомірності оскаржуваної постанови відповідача про закінчення виконавчого провадження ґрунтується на твердженнях щодо відсутності підстав для закінчення виконавчого провадження на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону №606-XIV, адже на момент закінчення виконавчого провадження рішення суду було вже частково виконано, що підтверджується ухвалою суду від 19.11.2105 у справі №0870/8996/12.

Проте суд не може погодитися з такими твердженнями позивача, оскільки виконаним може вважатися лише рішення суду, яке фактично виконано у повному обсязі, що остаточно поставить крапку в спірних правовідносинах та відновить порушене право. Станом на 30.12.2015 рішення Запорізького окружного адміністративного суду у справі №0870/8996/12 фактично було виконано частково, що не заперечується позивачем та підтверджується його листом №2053 від 30.12.2015.

За таких обставин суд не вбачає протиправності оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону №606-XIV, а отже й підстав для задоволення позовних вимог.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч.3 ст.2 КАС України).

В силу приписів ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 11, 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно із ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов'язаний суб'єкт владних повноважень. Разом з тим, відповідно до принципу змагальності, позивач зобов'язаний заперечувати проти доводів суб'єкта владних повноважень.

З огляду на вищевикладені норми права та фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що в позові належить відмовити.

Керуючись ст.ст.17,158-163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

у позові відмовити.

Постанова може бути оскаржена у Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд через Запорізький окружний адміністративний суд у десятиденний строк з дня отримання постанови шляхом подання апеляційної скарги. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, що її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.В. Матяш