Справа № 304/1216/15-а
Суддя: Ганько І. І.
Дата ухвалення: 2016-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 304/1216/15-а
Провадження № 2-а/304/4/2016
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 травня 2016 року м. Перечин
Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючого - судді Ганька І. І.,
при секретарі Соханич Л.Ю.,
за участі представника відповідача Карпій М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити певні дії, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, який мотивує тим, що він проходив військову службу на офіцерських посадах у Збройних Силах у військовому званні підполковник із вислугою 22,5 календарних років. У відповідності до наказу (по особовому складу) начальника Генерального штабу головнокомандувача Збройних Сил України від 03 березня 2015 року № 82 був звільнений з військової служби з посади військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 в запас за частиною 6 пункту «ґ» статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» через сімейні обставини. Наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) № 101 від 17 квітня 2015 року з цього ж дня був виключений із списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_3 та всіх видів забезпечення. Однак, під час обчислення розміру одноразової грошової допомоги при його звільненні відповідач протиправно не включив у місячне грошове забезпечення, з якого вираховується така допомога, щомісячну додаткову винагороду, і, як наслідок, одноразову допомогу виплатив не у повному обсязі. Оскільки додаткова грошова винагорода є щомісячною, має постійний характер, а отже входить до складу грошового забезпечення військовослужбовців, тому просить позов задовольнити.
У судове засідання представник позивача Ковтун В.В. не з`явився, однак подав заяву, у якій просить розглянути справу без участі сторони позивача, позов підтримує та просить такий задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача Карпій М.В. у судовому засіданні позов не визнала з підстав, викладених у запереченні на позовну заяву, в якому представник відповідача Усов А.О. просив залишити позов без руху, оскільки даний спір не пов`язаний з наданням статусу учасника бойових дій відповідно до п. п. 19, 20 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», на що посилається позивач як на підставу його звільнення від сплати судового збору, тому такий підлягає до оплати. Також просив у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що такий подано з пропуском місячного строку звернення до адміністративного суду за захистом прав та інтересів; та на те, що позивачу відповідно до наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 № 101 від 17 квітня 2015 року була нарахована і виплачена одноразова грошова допомога по звільненню в сумі 20 389 грн., при розрахунку якої правомірно не бралася до уваги щомісячна додаткова грошова винагорода, так як така не входить до місячного грошового забезпечення, з якого нараховується одноразова грошова допомога; має тимчасовий характер, оскільки її виплата дозволена за наявності наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації) або вищого командира (начальника) залежно від настання спеціальних обставин та не є щомісячною, а її розмір не є фіксованим.
Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Встановлено, що згідно витягу із наказу начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) № 82 від 03 березня 2015 року підполковника ОСОБА_1 , військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 оперативного командування «Північ» Сухопутних військ Збройних Сил України, було звільнено з військової служби у запас за пунктом «г» частини 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (через сімейні обставини - виховання батьком- військовослужбовцем, який не перебуває у шлюбі, дитини або кількох дітей віком до 18 років, які з ним проживають, без матері) (а. с. 6).
Також встановлено, що відповідно до витягу із наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) від 17 квітня 2015 року № 101, підполковник ОСОБА_1 , військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнений наказом начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 03 березня 2015 року № 82 у запас за пунктом «г» (через сімейні обставини - виховання батьком-військовослужбовцем, який не перебуває у шлюбі, дитини або кількох дітей віком до 18 років, які з ним проживають, без матері) частини 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з правом носіння військової форми одягу, вважається, що справи та посаду здав і направлений для зарахування на військовий облік до Великоберезнянсько-Перечинського об`єднаного районного військового комісаріату, та з 17 квітня 2015 року виключений із списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 та всіх видів забезпечення. Вислуга років ОСОБА_1 у Збройних силах становить: календарна 22 роки 6 місяців, пільгова немає. Також, йому виплачено крім інших виплат одноразову грошову допомогу по звільненню відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17 липня 1992 року за 31 календарний рік в сумі 20 389 грн. 88 коп. (а. с. 7-8).
Крім цього встановлено, що 14 серпня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про надання інформації щодо складової одноразової грошової допомоги по звільненню згідно вищевказаної постанови за 31 календарний рік вислуги військової служби, зокрема щодо врахування до її складу розміру щомісячної грошової винагороди, яку такий отримував перед звільненням (а. с. 4).
Як вбачається з відповіді т.в.о. військового комісара Закарпатського обласного військового комісаріату, щомісячна грошова винагорода, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України № 889 від 22 вересня 2010 року, не включається в грошове забезпечення, з якого обраховується одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби (а. с. 5).
Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям при звільненні з військової служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Згідно ч. 2 ст. 9 цього ж Закону до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
У п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Згідно із п. п. 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади у Військово-Морських Силах Збройних Сил та Морській охороні Державної прикордонної служби, посади у військових частинах, підрозділах, закладах,установах та організаціях Збройних Сил (за переліком згідно з додатком), посади наземних авіаційних спеціалістів, що забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил та Сухопутних військ Збройних Сил, посади у військових частинах і підрозділах високо мобільних десантних військ та спеціального призначення Збройних Сил, і військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) льотного складу Збройних Сил, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та Державної прикордонної служби, мають право на отримання щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення. Граничні розміри, порядок та умови виплати цієї винагороди визначаються Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ та Адміністрацією Державної прикордонної служби за погодженням з Міністерством соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення.
Разом з цим, згідно п. 38.6 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України № 260 від 11 червня 2008 року, військовослужбовцям, які звільняються з підстав, зазначених у пунктах 38.1 та 38.2 цієї Інструкції, до їх місячного грошового забезпечення, з якого нараховується одноразова грошова допомога, включаються оклад за штатною посадою, оклад за військовим званням і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення).
Відповідно до п. 1 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністра оборони України № 595 від 15 листопада 2010 року (далі - Інструкція) така визначає порядок та умови виплати особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом (далі - військовослужбовці), які займають посади в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах і військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів, установах та організаціях Збройних Сил України (далі - військові частини), щомісячної додаткової грошової винагороди (далі - винагорода).
Згідно п. п. 5, 8 цієї Інструкції винагорода виплачується на підставі наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації), а командирам (начальникам) військових частин (установ, організацій) - на підставі наказів вищих командирів (начальників). Винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Також, як вбачається з висновків Верховного Суду України у постановах від 16 червня 2015 року (по справі № 21-621а14), 04 листопада 2014 року (по справі № 21-473а14) та 15 жовтня 2013 року (по справі № 21-368а13) щомісячна додаткова грошова винагорода, передбачена Постановою № 889 та Інструкцією, має тимчасовий характер, оскільки виплата такої винагороди дозволена за наявності наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації) або вищого командира (начальника) залежно від настання спеціальних обставин, її розмір не є фіксованим, а виплата не є щомісячною, тому не може включатися до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Отже, з врахуванням вищенаведеного, дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою № 889, не можуть бути визнані незаконними, а адміністративний позов задоволеним.
Разом з цим, доводи представника відповідача про наявність підстав для відмови у задоволенні адміністративного позову у зв`язку з пропуском позивачем місячного строку звернення до суду не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки ОСОБА_1 дізнався про порушення його прав з моменту отримання відповіді т.в.о. військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 на лист від 14 серпня 2015 року, а не з моменту винесення наказу військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Що стосується твердження відповідача щодо обов`язковості сплати судового збору позивачем, то суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 161 КАС України під час прийняття постанови суд вирішує, зокрема як розподілити між сторонами судові витрати.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, судовий збір встановлюється у розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, а майнового характеру - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.
Відповідно до ч. 3 ст. 6 цього Закону за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.
Таким чином враховуючи вищенаведене, та те, що позивачем при подачі адміністративного позову судовий збір не сплачений, суд вважає за необхідне вирішити це питання при ухваленні судового рішення та відповідно стягнути з нього 974,40 грн. (1218 грн.*0,4*2).
На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 9, 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ст. ст. 2, 9, 17, 18, 70, 86, 94, 158-163 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 974 (дев`ятсот сімдесят чотири) грн. 40 коп.
Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий:Ганько І. І.