Справа № 818/203/16
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2016-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2016 р. Справа № 818/203/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Любчич Л.В.

Суддів: Сіренко О.І. , Перцової Т.С.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову ОСОБА_2 окружного адміністративного суду від 10.03.2016 по справі № 818/203/16

за позовом ОСОБА_1

до Відділу інфраструктури ОСОБА_2 обласної державної адміністрації

про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2016 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1Б.) звернувся до суду з адміністративним позовом до відділу інфраструктури ОСОБА_2 обласної державної адміністрації (далі по тексту - відповідач, відділ інфраструктури ОСОБА_2 ОДА), в якому просив визнати протиправними дії відділу інфраструктури ОСОБА_2 ОДА в ненаданні інформації на заяву та надання недостовірної інформації такими, що порушили його права на розгляд звернень та отримання інформації, а також зобов'язати відділ інфраструктури ОСОБА_2 ОДА повторно розглянути пункт 4 заяви №15 від 21.01.2016 ОСОБА_1 та надати відповідь у відповідності до закону.

Постановою ОСОБА_2 окружного адміністративного суду від 10.03.2016 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов'язано відділ інфраструктури ОСОБА_2 ОДА повторно розглянути пункт 4 заяви №15 від 21.01.2016 ОСОБА_1 та надати відповідь у відповідності до законодавства.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.Не погодившись з даною постановою суду позивач подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на невідповідність постанови суду першої інстанції вимогам Конституції та законам України, порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову ОСОБА_2 окружного адміністративного суду від 25.02.2016 в частині відмови в задоволенні позовних вимог та ухвалити нову, якою визнати протиправними дії відділу інфраструктури ОСОБА_2 ОДА щодо ненадання ( неповне надання) інформації на заяву та надання недостовірної інформації такими що порушили права позивача на розгляд звернень та отримання інформації.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що ним в позові були визначено чітко вимоги щодо протиправності дій які полягають у ненаданні (неповному наданні) інформації на пункт 4.1 та 4.2 та наданні недостовірної інформації про те, що йому кошти були повернено та конфлікт вичерпаний.

Недостовірна інформація зазначена у відповіді відповідача полягає в тому, що начебто працівники автостанції тричі (16,18,20 липня 2015 року ) повертали ОСОБА_1 кошти не в повному обсязі помилково та те, що недодані кошти були повернуті останньому. Інформацію, яку надано ТОВ «Сумиоблавтотранс» відповідач не перевірив.

В заперечені на апеляційну скаргу відповідач просив суд відмовити в повному обсязі у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1

Зазначив, що у відділу інфраструктури ОСОБА_2 ОДА відсутній обовязок підтверджувати доказами неповне повернення коштів позивачу за квитки 16,18,20 липня 2015 року та крім того даний факт не оспорював ся сторонами. На думку відповідача, лист ОСОБА_2 ОДА від 25.08.2015 №0804-18/К (відповідь на скаргу ОСОБА_1 №66 від 27.07.2015) не має відношення до предмета спору, направлявся позивачеві ОСОБА_2 ОДА, а відповідач є самостійним структурним підрозділом у складі ОСОБА_2 ОДА зі статусом юридичної особи, самостійно несе відповідальність за свої дії.

Сторони в судове засідання не зявилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Просили розгляд справи проводити без їх участі.

Відповідно до положень ч.4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі КАС України) розгляд справи проведено без участі сторін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши письмові докази по справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи частково в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивачем вимога про визнання протиправними дії відповідача щодо ненадання інформації на заяву та надання недостовірної інформації такими, що порушили права ОСОБА_1 на розгляд звернень та отримання інформації сформульовані нечітко та крім того задоволення позовних вимог в частині зобовязання відповідача розглянути пункт 4 заяви та надати відповідь є достатнім для відновлення порушеного права позивача на отримання інформації.

Колегія суддів з даним висновком суду з даними висновками суду першої інстанції не погоджується та зазначає.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 21.01.2016 звернувся до відділу інфраструктури ОСОБА_2 ОДА із заявою №15 про надання інформації та пояснень (а.с.38-39).

Листом №8-К/01-31 від 11.02.2016 відділом інфраструктури ОСОБА_2 ОДА було надано відповідь про розгляд звернення (а.с.6).

Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (ч.1 ст. 15 Закону України «Про звернення громадян»).

Статтею 19 вище зазначеного закону визначені обовязки органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, їх керівників та інших посадових осіб щодо розгляду заяв чи скарг. Крім інших даною статтею визначені обовязок об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об'єднання громадян за місцем проживання громадянина.

Як встановлено судом першої інстанції, на заяву позивача №15 від 21.01.2016, відповідачем була надана відповідь в якій зазначена неповна інформація щодо зазначеного в заяві питання.

Враховуючи вище зазначене, а також те, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, колегія суддів вважає, помилковими висновки суду першої інстанції, що зобовязання відповідача розглянути пункт 4 заяви та надати відповідь є достатнім для відновлення порушеного права позивача на отримання інформації.

Оскільки надання неповної інформації на заяву позивача було вчинено відповідачем при здійсненні владних управлінських функцій, то такі дії підлягають визнанню неправомірними.

Як наслідок, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправними дій відділу інфраструктури ОСОБА_2 ОДА щодо неповного надання інформації на заяву підлягають задоволенню, а постанова суду першої інстанції в цій частині скасуванню.

Щодо вимог позивача в частині визнання неправомірними дій відділу інфраструктури ОСОБА_2 ОДА в частині надання недостовірної інформації колегія суддів вважає їх такими, що задоволенню не підлягають оскільки під час судового розгляду судом не встановлено, а позивачем до матеріалів справи не додано докази визнання такої інформації недостовірною.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставою для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову ОСОБА_2 окружного адміністративного суду від 10.03.2016р. по справі № 818/203/16 скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання неправомірними дій відділу інфраструктури ОСОБА_2 обласної державної адміністрації щодо неповного надання інформації на заяву №15 від 21.01.2016.

Ухвалити нову постанову, якою в цій частині задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1.

Визнати неправомірними дії відділу інфраструктури ОСОБА_2 обласної державної адміністрації щодо неповного надання інформації на заяву № 15 ОСОБА_1 від 21 січня 2016 року.

В Іншій частині постанову ОСОБА_2 окружного адміністративного суду від 10 березня 2016 року по справі № 818/203/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з моменту виготовлення повного тексту.

Головуючий суддя ОСОБА_3
Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5
Повний текст постанови виготовлений 01.06.2016.