Справа № 804/2908/16
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2016-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

27 травня 2016 р. Справа №804/2908/16

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Верба І.О., розглянувши у місті Дніпропетровську матеріали адміністративного позову Криворізької північної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

24 травня 2016 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Криворізької північної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу по податку на додану вартість у розмірі 2614253,18 грн.

Суддею встановлено, що адміністративний позов не відповідає вимогам, встановленим статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно пункту 4 частини першої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і пятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Частиною другою цієї статті визначено, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Згідно підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95 Податкового кодексу України).

При цьому, згідно пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до абзацу 1 пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно положень пунктів 59.1, 59.3, 59.4 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобовязання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобовязання.

Зазначаючи підстави для звернення до адміністративного суду позивач, як субєкт владних повноважень, вказує на направлення на адресу підприємства податкових вимог від 24.10.2001 року №1/60 та від 24.11.2001 року №2/162, які були сформовані та направлялись з урахуванням положень Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21 грудня 2000 року №2181-ІІІ, який припинив дію з 1 січня 2011 року та не регулює правовідносини, що виникли між сторонами у звязку зі сплатою нового податкового боргу, який утворився після 1 січня 2011 року, а саме, як зазначає позивач, 13 квітня 2016 року та регулюється нормами Податкового кодексу України, якими передбачено обовязкове направлення вимоги на кожну суму боргу з кожного виду податку.

Аналогічна правова позиція викладена Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 18 березня 2014 року №К/9991/20004/12.

Таким чином, позивачу належить надати суду докази на підтвердження виникнення у контролюючого органу права на звернення до суду із цим позовом.

Згідно частини третьої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано субєктом владних повноважень складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, який на 1 січня 2016 року становить 1378 грн.

Виходячи зі змісту позовних вимог за подання даного адміністративного позову належить сплатити судовий збір у розмірі 39213,80 грн. (1,5 відсотки від 2614253,18 грн.).

Позивачем не надано доказів на підтвердження сплати судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру.

При цьому, у позовній заяві Криворізькою північною ОДПІ заявлено клопотання про відстрочення позивачу сплати судового збору до винесення остаточного рішення.

Вирішуючи заявлене клопотання, суд виходить із того, що відповідно до частини першої статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Частина друга цієї статті передбачає, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Як зазначає у своїх рішеннях Вищий адміністративний суд України, обмежене фінансування бюджетної установи не є підставою для її звільнення від сплати судового збору, не є вказані аргументи і підставою для відстрочення його сплати (ухвали Вищого адміністративного суду України від 20 січня 2014 року, 36722122, від 15 квітня 2014 року , 38331796, від 29 липня 2014 року, 39942890).

Суд зазначає, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень такого майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас якщо ці бюджетні установи діють як субєкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

З огляду на викладені обставини, суд не знайшов обґрунтованих підстав для задоволення заявленого клопотання про відстрочення сплати судового збору, оскільки Криворізькою північною обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Дніпропетровській області як субєктом владних повноважень поданий до адміністративного суду позов відповідно до покладених на неї завдань та функцій.

За таких обставин, вважаю за необхідне подану позовну заяву залишити без руху із наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись статтями 106, 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Криворізької північної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Адміністративний позов Криворізької північної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу - залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків позовної заяви до 20 червня 2016 р.

Недоліки позовної заяви можуть бути усунені шляхом надання:

- доказів на підтвердження виникнення у контролюючого органу права на звернення до суду із цим позовом у відповідності до положень пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України, а саме діючу податкову вимогу про сплату боргу, направлену відповідачу з 01.01.2011 року;

- документу про сплату судового збору за подання адміністративного позову в розмірі 39213,80 грн.

Якщо недоліки позовної заяви не будуть усунені у зазначений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута. Залишення позовної заяви без руху не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали направити особі, що звернулась із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена особою, яка подала позовну заяву, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд у пятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1