Справа № 813/511/14
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2016-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2016 року м. Київ К/800/54378/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (судді-доповідача),
Амєліна С.Є., Головчук С.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_4 до Управління Служби безпеки України у Львівській області про визнання незаконними і скасування актів,

за касаційною скаргою Управління Служби безпеки України у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12 травня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2015 року,

встановив:

У січні 2014 року ОСОБА_4 звернувся в суд із позовом до Управління Служби безпеки України у Львівській області, в якому, з урахуванням зміни позовних вимог, просив визнати незаконним та скасувати акт від 24 жовтня 2013 року спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 04 липня 2004 року об 11 год 00 хв, форма НВС-2, акт від 24 жовтня 2013 року № 9 про нещасний випадок, не пов'язаний з виконанням обов'язків військової служби, форми НТВС, зобов'язати відповідача повторно провести спеціальне розслідування нещасного випадку, що стався 04 липня 2004 року об 11 год 00 хв із майором ОСОБА_4

Позов обґрунтовував тим, що акт спеціального розслідування нещасного випадку, складений 24 жовтня 2013 року, та акт від 24 жовтня 2013 року № 9 про нещасний випадок, не пов'язаний з виконанням обов'язків військової служби, форми НТВС, згідно з яким комісія дійшла висновку, що нещасний випадок стався в період проходження військової служби за межами підрозділу Служби безпеки України, у позаслужбовий час та не пов'язаний із виконанням обов'язків військової служби є незаконним, а отримані висновки не відповідають дійсності.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 12 травня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2015 року, позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано акт від 24 жовтня 2013 року спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 04 липня 2004 року об 11 год 00 хв, форма НВС-2, акт від 24 жовтня 2013 року № 9 про нещасний випадок, не пов'язаний з виконанням обов'язків військової служби, форми НТВС, та зобов'язано Управління Служби безпеки України у Львівській області повторно провести спеціальне розслідування нещасного випадку, що стався 04 липня 2004 року об 11 год 00 хв із майором ОСОБА_4

У касаційній скарзі Управління Служби безпеки України у Львівській області просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Касаційну скаргу мотивувало тим, що оскільки нещасний випадок з позивачем мав місце 4 липня 2004 року - у неділю, вихідний день та відсутня будь-яка інформація і документи, що підтверджують причини і необхідність виконання обов'язків військової служби позивачем у позаслужбовий час, то рішення комісії про те, що нещасний випадок не пов'язаний з виконанням обов'язків військової служби є законним та прийнятим на підставі наявних матеріалів спеціального розслідування даної події.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 з 1997 року проходив військову службу в Службі безпеки України. У 2004 році перебував на посаді помічника начальника 2 напрямку 2 відділу ГВ «К» Управління Служби безпеки України у Львівській області.

04 липня 2004 року відбулась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої ОСОБА_4 отримав пошкодження ноги, а в подальшому йому ампутовано праву нижню кінцівку.

Відповідно до довідки травматологічного відділення № 1 Львівської комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги від 09 серпня 2004 року ОСОБА_4 встановлено діагноз «травматичне розчавлення правої стопи, струс головного мозку, травматичний шок І - ІІ ступенів, ампутаційна кукса правої гомілки».

Згідно з довідкою начальника 2 відділу ГВ «К» УСБ України у Львівській області полковника ОСОБА_5 від 11 жовтня 2004 року ОСОБА_4 04 липня 2004 року отримав травму, яка не пов'язана з виконанням ним службових обов'язків.

У довідці начальника 2 відділу ГВ «К» УСБ України у Львівській області полковника ОСОБА_5 від 11 листопада 2004 року міститься інформація, що в ході додаткового встановлення обставин дорожньо-транспортної пригоди з'ясовано, що 04 липня 2004 року ОСОБА_4 отримав травму при виконанні службових обов'язків. При цьому, довідку від 11 жовтня 2004 року просить вважати недійсною.

За заявою ОСОБА_4, наказом Управління Служби безпеки України у Львівській області від 03 жовтня 2013 року № 410/ДСК призначено комісію зі спеціального розслідування нещасного випадку. За результатами спеціального розслідування 24 жовтня 2013 року комісією складено акт форми НВС-2 про те, що нещасний випадок із співробітником Управління Служби безпеки України у Львівській області ОСОБА_4 стався в період проходження військової служби за межами підрозділу Служби безпеки України, у позаслужбовий час та не пов'язаний із виконанням обов'язків військової служби. У зв'язку із цим, за результатами спеціального розслідування складено акт № 9 про нещасний випадок, не пов'язаний з виконанням обов'язків військової служби за формою НТВС.

Висновки комісії зі спеціального розслідування нещасного випадку мотивовані тим, що перевіркою виявлено недостатність документів для встановлення факту виконання ОСОБА_4 обов'язків військової служби, а довідки полковника ОСОБА_5 від 11 жовтня 2004 року та від 11 листопада 2004 року містять протиріччя щодо виконання ОСОБА_4 службових обов'язків.

Задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій виходили з того, що акти відповідача є протиправними, оскільки викладені в них висновки прийняті без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, та є необґрунтованими. Обставини нещасного випадку повинні бути детально проаналізовані відповідачем в ході проведення службового розслідування, за результатами якого складається акт розслідування відповідно до вимог чинного законодавства України.

Порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків з військовослужбовцями Служби безпеки України затверджено наказом Служби безпеки України від 12 грудня 2002 року № 443 (надалі - Порядок).

Відповідно до пункту 1.2 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків з військовослужбовцями Служби безпеки України розслідуванню підлягають, зокрема ушкодження, отримані внаслідок аварій, що призвели до втрати військовослужбовцем працездатності на один чи більше робочих днів.

Згідно із пунктом 1.3 Порядку за результатами розслідування складається акт про нещасний випадок за формою НВС-1. Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов'язки військової служби: а) на шляху прямування на службу або із служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; б) на території підрозділу, органу, закладу Служби безпеки України протягом робочого (учбового) часу, включаючи і перерви, установлені розпорядком (розкладом занять); в) за межами території підрозділу, органу, закладу Служби безпеки України, якщо перебування там відповідало обов'язкам військовослужбовця або він був направлений туди за наказом відповідного командира (начальника); г) при виконанні державних або громадських обов'язків, хоч ці обов'язки й не були пов'язані з військовою службою; ґ) при виконанні обов'язку з урятування людського життя, охорони державної, комунальної і приватної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку; д) використання власного транспортного засобу в інтересах підрозділу, органу, закладу Служби безпеки України з дозволу або за дорученням керівництва підрозділу, органу, закладу Служби безпеки України в установленому порядку.

Пунктом 1.8 Порядку передбачено, що якщо за результатами роботи комісії з розслідування прийнято рішення, що про нещасний випадок не повинен складатися акт за формою НВС-1, то про такий нещасний випадок складається акт про нещасний випадок за формою НТВС.

Відповідно до пункту 2.1 Порядку про кожний нещасний випадок військовослужбовець (свідок), який його виявив, або сам потерпілий повинні негайно повідомити безпосереднього чи прямого начальника потерпілого (далі - начальник потерпілого) та начальника підрозділу, органу, закладу Служби безпеки України, де стався нещасний випадок, і вжити заходів щодо надання необхідної допомоги потерпілому.

Згідно з пунктом 2.2 Порядку начальник потерпілого або начальник підрозділу, органу, закладу Служби безпеки України, де стався нещасний випадок, зобов'язаний: а) терміново організувати надання медичної допомоги потерпілому і в разі необхідності доставити його до лікувально-профілактичного закладу; б) якщо потерпілий є представником іншого підрозділу, органу, закладу Служби безпеки України, - повідомити начальника цього підрозділу, органу, закладу Служби безпеки України; в) зберегти до прибуття комісії з розслідування обстановку та устаткування у такому стані, у якому вони були на момент події (якщо це не загрожує життю та здоров'ю інших людей і не призведе до більш тяжких наслідків), а також ужити заходів щодо недопущення подібних випадків.

Пунктом 2.3. Порядку встановлено, що начальники підрозділів, органів та закладів Служби безпеки України, де стався нещасний випадок, які мають у своєму складі підрозділи роботи з особовим складом, отримавши повідомлення про нещасний випадок, організовують його розслідування, для чого наказом призначають комісію, до складу якої входять: спеціаліст з охорони праці підрозділу, органу, закладу Служби безпеки України (голова комісії); начальник (заступник начальника) структурного підрозділу Служби безпеки України, де стався нещасний випадок; посадова особа підрозділу роботи з особовим складом. Начальники підрозділів Центрального управління Служби безпеки України, де стався нещасний випадок, які не мають у своєму складі підрозділів роботи з особовим складом, готують накази про призначення комісії з розслідування у вищевказаному складі за підписом керівництва Служби безпеки України. У разі потреби до складу комісії можуть входити й інші посадові особи та спеціалісти. Потерпілий має право брати участь у розслідуванні нещасного випадку. У підрозділах, органах, закладах Служби безпеки України, де немає штатних спеціалістів з охорони праці, головою комісії з розслідування призначається відповідальна за охорону праці посадова особа, на яку покладено виконання таких функцій наказом начальника цього підрозділу, органу, закладу Служби безпеки України.

На підставі пункту 2.4 Порядку комісія з розслідування нещасного випадку зобов'язана протягом трьох діб: а) обстежити місце нещасного випадку, опитати свідків і осіб, які причетні до нього, та отримати пояснення потерпілого, якщо це можливо; б) визначити відповідність умов і безпеки служби (місця праці) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці; в) з'ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку, визначити, пов'язаний чи не пов'язаний цей випадок з виконанням службових завдань, дотриманням визначених нормативними документами технологічних процесів, розпоряджень начальників; г) визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів про охорону праці, а також розробити заходи щодо запобігання подібним нещасним випадкам; ґ) скласти акт розслідування нещасного випадку з військовослужбовцем під час виконання обов'язків військової служби за формою НВС-2 (додаток 3) у трьох примірниках, а також акт за формою НВС-1 або акт за формою НТ у шести примірниках і подати його на затвердження начальнику підрозділу, органу, закладу Служби безпеки України, де стався нещасний випадок.

У випадках, зазначених у пункті 2.11 цього Порядку, термін розслідування продовжується до отримання матеріалів відповідних державних органів нагляду за безпекою руху. До першого примірника акта розслідування за формою НВС-2 (далі - акт розслідування нещасного випадку) додаються акт за формою НВС-1 або НТВС, пояснення свідків, потерпілого, а також витяги з експлуатаційної документації, схеми, фотографії та інші документи, що характеризують стан робочого місця (устаткування, машини, апаратури тощо), у разі необхідності також медичний висновок щодо діагнозу ушкодження здоров'я потерпілого внаслідок нещасного випадку, а також про наявність в організмі потерпілого алкоголю чи наркотичних речовин. Нещасні випадки, про які складаються акти за формою НВС-1 або НТВС, беруться на облік і реєструються підрозділом, органом, закладом Служби безпеки України в журналі реєстрації потерпілих від нещасних випадків.

Відповідно до пункту 2.8 Порядку нещасний випадок, про який своєчасно не повідомили начальника потерпілого чи начальника підрозділу, органу, закладу Служби безпеки України, де стався нещасний випадок, незалежно від терміну, коли він стався, або внаслідок якого втрата непрацездатності настала не одразу, незалежно від терміну, коли він стався, розслідується згідно з цим Порядком протягом місяця після надходження письмового повідомлення від потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси. Питання про складання акта за формою НВС-1 вирішується комісією з розслідування, а в разі незгоди потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси, з рішенням комісії це питання розв'язується у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Пунктом 2.11 Порядку встановлено, що нещасні випадки, які сталися з військовослужбовцями в результаті дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), розслідуються відповідно до цього Порядку з обов'язковим використанням матеріалів розслідування відповідних державних органів нагляду за безпекою руху. У цьому випадку термін розслідування продовжується до отримання матеріалів відповідних державних органів нагляду за безпекою руху. Висновки зазначених органів про причини нещасного випадку й осіб, які припустилися порушення нормативних актів, долучаються підрозділом, органом, закладом Служби безпеки України, військовослужбовцем якого є потерпілий, або головою комісії з розслідування нещасного випадку до інших матеріалів щодо цього нещасного випадку незалежно від порушення кримінальної справи. Притягнення до відповідальності водія за порушення вимог безпеки руху, у результаті якого стався нещасний випадок, не може бути підставою для відмови в складанні акта за формою НВС-1 та взяття на облік цього нещасного випадку.

Відповідно до п. 2.13 Порядку контроль за своєчасністю й об'єктивністю розслідування нещасних випадків, документальним оформленням та обліком, виконанням заходів щодо усунення їх причин здійснюється спеціалістом з охорони праці підрозділу, органу, закладу Служби безпеки України, а також ІПН та ОП. ІПН та ОП має право вимагати від начальника підрозділу, органу, закладу Служби безпеки України складання акта за формою НВС-1 або його перегляду, якщо встановлено, що допущено порушення вимог цього Порядку або інших нормативних актів з охорони праці. Посадова особа ІПН та ОП має право в разі надходження скарги, незгоди потерпілого або особи, яка представляє його інтереси, з висновками розслідування обставин та причин нещасного випадку або його приховування надавати начальнику підрозділу, органу, закладу Служби безпеки України обов'язкові для виконання приписи за встановленою формою НВС-4 щодо необхідності складання або перегляду акта за формою НВС-1 та взяття його на облік.

Пунктом 3.1 Порядку передбачено, що спеціальному розслідуванню підлягають: а) нещасні випадки із смертельним наслідком; б) групові нещасні випадки, які сталися одночасно з двома і більше військовослужбовцями, незалежно від тяжкості ушкодження їх здоров'я; в) випадки смерті військовослужбовця під час виконання обов'язків військової служби; ґ) випадки зникнення військовослужбовця під час виконання обов'язків військової служби.

Згідно з пунктом 3.3 Порядку нещасні випадки, зазначені в пункті 3.1 цього Порядку, належать до надзвичайних подій у Службі безпеки України. Спеціальне розслідування цих випадків проводиться комісією, яка призначається наказом керівництва Служби безпеки України. До складу комісії входять: посадова особа ІПН та ОП (заступник голови комісії); спеціаліст з охорони праці підрозділу, органу, закладу Служби безпеки України, де стався нещасний випадок; начальник (заступник начальника) структурного підрозділу Служби безпеки України, де стався нещасний випадок. У разі необхідності до складу комісії залучаються інші посадові особи та спеціалісти.

Відповідно до пункту 3.4 Порядку спеціальне розслідування нещасних випадків проводиться протягом 10 робочих днів. У разі потреби встановлений строк може бути продовжений посадовою особою Служби безпеки України, яка призначила розслідування. За результатами розслідування складається акт за формою НВС-2, а також оформляються інші матеріали, передбачені пункті 3.10 цього Порядку. Акт розслідування нещасного випадку підписується головою і всіма членами комісії із спеціального розслідування. Якщо член комісії не згоден зі змістом акта, він у письмовій формі додає до акта свою окрему думку. Акт за формою НВС-1 на кожного потерпілого складається відповідно до акта розслідування нещасного випадку у двох примірниках, підписується головою та членами комісії із спеціального розслідування і затверджується начальником підрозділу, органу, закладу Служби безпеки України, де стався нещасний випадок, протягом доби після отримання ним цих документів.

Пунктом 3.10 Порядку встановлено, що до матеріалів спеціального розслідування нещасного випадку належать: а) витяг з наказу Служби безпеки України про організацію спеціального розслідування нещасного випадку; б) акт розслідування нещасного випадку (форма НВС- 2); в) протокол огляду місця події нещасного випадку, що стався; г) ескіз місця нещасного випадку, що стався, необхідні плани, схеми, фотознімки місця події тощо; ґ) припис посадової особи ІПН та ОП за формою НВС-4 (якщо він видавався); д) копія акта за формою НВС-1 на кожного потерпілого окремо; е) висновок експертизи (науково-технічної, медичної тощо), якщо вона проводилася; є) медичний висновок про причини смерті або характер травми потерпілого, а також про наявність в його організмі алкоголю, наркотичних або токсичних речовин (у разі потреби); ж) протоколи опитування потерпілих, свідків та інших осіб, причетних до нещасного випадку, що стався та пояснювальні записки потерпілих, свідків та інших осіб, причетних до нещасного випадку, що стався; з) копії документів про проходження потерпілим навчання та інструктажів з охорони праці; и) копії приписів з охорони праці, що стосуються нещасного випадку, наданих начальнику підрозділу, органу, закладу Служби безпеки України (начальнику структурного підрозділу) ІПН та ОП (спеціалістом з охорони праці підрозділу, органу, закладу Служби безпеки України) до настання нещасного випадку і під час його розслідування; і) витяги з нормативних актів про охорону праці, вимоги яких були порушені; ї) довідка про заподіяну нещасним випадком матеріальну шкоду та про надання потерпілому чи членам його сім'ї матеріальної допомоги; й) копія наказу начальника підрозділу, органу, закладу Служби безпеки України або керівництва Служби безпеки України згідно з пунктом 3.9 цього Порядку.

Судами встановлено та підтверджується матеріалами справи, що службове розслідування нещасного випадку, що стався із ОСОБА_4 у період проходження ним військової служби в Управлінні Служби безпеки України у Львівській області, у 2004 році проведене не було. Однак, за заявою ОСОБА_4, у 2013 році призначено комісію зі спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 04 липня 2004 року, за результатами якого встановлено, що нещасний випадок стався у період проходження військової служби за межами підрозділу Служби безпеки України, у позаслужбовий час та не пов'язаний із виконанням обов'язків військової служби.

Суди попередніх інстанцій правильно виходили з того, що комісія зі спеціального розслідування нещасного випадку дійшла передчасного висновку про те, що нещасний випадок стався у період проходження ОСОБА_4 військової служби за межами підрозділу Служби безпеки України, у позаслужбовий час та не пов'язаний із виконанням обов'язків військової служби, оскільки за результатами проходження позивачем медичного огляду, військово-лікарською комісією ВМС ВМУ в Управлінні Служби безпеки України у Львівській області 16 серпня 2011 року видано свідоцтво про хворобу № 189, згідно з яким на підставі довідки відділу кадрового забезпечення від 11 вересня 2011 року № 360/11/1-2726 встановлено, що травма ОСОБА_6 отримана 04 липня 2004 року в результаті нещасного випадку, який стався в період проходження військової служби.

Крім того, суди першої та апеляційної інстанцій, дослідивши висновок військово-лікарської комісії від 01 березня 2005 року № 48, з якого видно, що отримана позивачем у 2004 році травма є такою, що пов'язана з виконанням обов'язків військової служби, дійшли вірного висновку, що при проведенні спеціального службового розслідування комісією Управління Служби Безпеки України у Львівській області вказаному висновку не надано належної оцінки.

До того ж, факт отримання позивачем у 2004 році травми, яка пов'язана з виконанням обов'язків військової служби, встановлено судами попередніх інстанцій при огляді медичної книжки позивача та довідки начальника 2 відділу ГВ «К» УСБ України у Львівській області полковника ОСОБА_5 від 11 листопада 2004 року, відповідно до якої ОСОБА_4 отримав травму при виконанні службових обов'язків, та яку теж не взято до уваги при проведенні спеціального службового розслідування комісією Управління Служби Безпеки України у Львівській області.

З огляду на викладене, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, обґрунтовано задовольнив позовні вимоги та зобов'язав відповідача повторно провести спеціальне розслідування нещасного випадку, який стався 04 липня 2004 року з позивачем, оскільки комісією зі спеціального розслідування не в повній мірі перевірено факти, на які посилається ОСОБА_4, зокрема, не взято до уваги висновок військово-лікарської комісії від 01 березня 2005 року № 48, та у зв'язку з цим, не надано належної правової оцінки обставинам, викладеним 11 листопада 2004 року у довідці начальника 2 відділу ГВ «К» УСБ України у Львівській області полковника ОСОБА_5, тому висновки, викладені в актах відповідача від 24 жовтня 2013 року, прийняті без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення та є необґрунтованими.

Мотиви та доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Зважаючи на те, що ухвалені у справі судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій відповідають наведеним критеріям, його необхідно залишити без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Управління Служби безпеки України у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12 травня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарження не підлягає.

Судді: Черпак Ю.К.
Амєлін С.Є.
Головчук С.В.