Справа № 377/324/16-а
Суддя: Малишенко Т. О.
Дата ухвалення: 2016-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

іменем України

Справа №377/324/16-а

Провадження №2-а/377/26/16

02 червня 2016 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючого судді Малишенко Т.О., розглядаючи в м.Славутичі в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області про визнання незаконною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про визнання незаконною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області від 15.12.2014 року по справі № 2-а-7332/11/1023 від 26.10.2011 року про закінчення виконавчого провадження на підставі п.11 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження». Просить скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області від 15.12.2014 року і зобов'язати Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області відновити виконавче провадження по виконавчому листу, який видано Славутицьким міським судом у Київській області на виконання рішення суду у справі № 2-а-7332/11/1023 від 26.10.2011 року Пенсійного Фонду України у м. Славутичі Київської області.

Сторони в судове засідання не з'явилися, від позивача подано письмове клопотання про розгляд справи за його відсутністю. Відповідачі про час і місце розгляду належним чином повідомлені, письмових заяв про відкладення розгляду справи до суду не надійшло.

У зв'язку з чим за правилом ст.122 КАС України суд розглянув справу у порядку письмового провадження.

В судовому засіданні встановлено, що Постановою Славутицького міського суду від 04.05.2011 року по справі № 2-а-7332/11/1023 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України у м. Славутичі Київської області про визнання незаконною бездіяльності та перерахунок основного розміру пенсії, позовні вимоги задоволено в повному обсязі. 28.05.2013 року ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду постанову Славутицького міського суду від 04.05.2011 року залишено без змін. 29.07.2013 року справа повернута до Славутицького міського суду. 07.10.2014 року до Славутицького міського суду надійшов лист про те, що 17.09.2014 року Постановою про відновлення виконавчого провадження відновлено провадження по виконавчому листу № 2-а-7332/11/1023 виданого 26.10.2011 року.

15.12.2014 року державним виконавцем винесено постанову паро закінчення виконавчого провадження на підставі ст.49 п.11 Закону України «Про виконавче провадження» в звязку з тим, що виконані всі міри передбачені законодавством.

Про закриття виконавчого провадження позивач повідомлений 26.04.2016 року.

28.04.2016 року позивач звернувся зі скаргою на дії державного виконавця до Славутицького міського суду, 29.04.2016 року ухвалою Славутицького міського суду відмовлено у прийнятті до розгляду даної скарги оскільки вона не розглядається в цивільному провадженні, дану ухвалу позивач отримав 04.05.2016року.

Вирішуючи публічно-правовий спір відповідно до встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, суд виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ч.1 ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений роботи те, що не передбачено законодавством. Згідно ч.2 цієї статті органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Вивчивши надані документи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки згідно ст.181 КАС України учасники виконавчого провадження мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси.

Статтею 49 Закону України «Про виконавче провадження» чітко визначений порядок закінчення виконавчого провадження. Відповідно до ч.3 цієї статті про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов,язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

З огляду на вищевикладене вбачається, що про закінчення виконавчого провадження 15.12.2014 року, позивачу стало відомо із повідомлення 26.04.2016 року, у суду відсутні відомості, що відповідач надіслав копію постанови про закінчення виконавчого провадження, тобто судом зроблено висновок, що відповідач позивачу копію постанови не надсилав. До суду із адміністративним позовом позивач звернувся 05.05.2016 року, після того як звертався 28.04.2016 року в цивільному провадженні, тобто строк звернення до суду ним не пропущено. В той же час судом зроблено висновок, що відповідачі в даному випадку порушили права позивача, крім того підстава на яку посилаються відповідачі у постанові не відповідає дійсності, суд вважає, що в даному випадку відповідачі не з,ясували повно і всебічно усі підстави для виконання рішення і за надуманими підставами не виконали вимоги ч.7 ст.75 цього Закону, закінчили провадження.

Вищенаведені обставини та норми закону, що регулюють спірні правовідносини, дають всі підстави суду визнати протиправним рішення державного виконавця, тобто визнати дану постанову про закінчення виконавчого провадження незаконною та зобов'язати відповідача виконавче провадження відновити протягом трьох днів з дня надходження рішення суду відповідно до вимог ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження».

Керуючись ст.ст. 160, 161,181 КАС України,

п о с т а н о в и в :

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправним рішення державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській про закінчення виконавчого провадження від 15.12.2014 року ВП № 30667571, за яким закінчено виконавче провадження на підставі п.11 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження».

Скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області від 15.12.2014 року ВП № 30667571.

Зобов'язати Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області відновити виконавче провадження ВП № 30667571 за виконавчим листом Славутицького міського суду Київської області на виконання рішення суду у справі № 2-а-7332/11/1023 виданого 26.10.2011 року.

Копію постанови направити сторонам для ознайомлення.

Постанова може бути оскаржена сторонами до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів, який обчислюється з дня одержання копії постанови.

Суддя Т. О. Малишенко