Справа № 2а-1828/10/1170
Суддя: С.В. Дегтярьова
Дата ухвалення: 2010-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

20 липня 2010 року Справа № 2а-1828/10/1170

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Могилан С.В., розглянувши у судовому засіданні о 16-10 год. адміністративну справу

за позовом: Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця,

за участю:

секретаря судового засідання Момонт Г.М.,

Представників:

позивача не зявився,

відповідача не зявився,

Державна податкова інспекція у м. Кіровограді звернулася з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця та зазначила, що відповідач більше року не подавала до податкових органів податкову звітності, що суперечить п. 2 ст. 9 Закону України «Про систему оподаткування», що згідно п.п. 3 п. 2 ст. 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців»від 15.05.2004 р. №755-ІV та є підставою для постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.07.2010 р. за клопотанням представника позивача допущено заміну позивача - Державної податкової інспекції у м. Кіровограді на її правонаступника Кіровоградську обєднану державну податкову інспекцію.

В судове засідання представник позивача не зявився, до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі та про підтримання позовних вимог у повному обсязі (а.с.23).

У судове засідання відповідач не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Повістку про призначення судового засідання на 02.07.2010 року отримав, про що свідчить підпис на повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с.15). В судове засідання 02.07.2010 року не зявився, в звязку з чим розгляд справи відкладався на підставі п.3 ч.1 ст.128 КАСУ (а.с.18).

За повторним повідомленням кореспонденція, направлена за адресою зазначеною в позовній заяві: АДРЕСА_1, повернулася до суду (а.с.22).

У відповідності до ч. 8 ст. 35 КАС України, вважається, що повістку вручено особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до відповідного державного реєстру, або за адресою, яка зазначена її представником, і це підтверджується підписом відповідної службової особи, а тому, з урахуванням обізнаності ОСОБА_1 про розгляду даної справи, суд вважає відповідача повідомленим про дату, час та місце судового засідання.

Згідно ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 20.07.2010 р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено у строк до 26.07.2010 р., про що повідомлено сторонам після проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні з урахуванням вимог ч. 4 ст. 167 КАС України.

Дослідивши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 зареєстрована субєктом підприємницької діяльності виконавчим комітетом Кіровоградської районної ради 22.03.2001 р., що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію (перереєстрацію) субєкта підприємницької діяльності фізичної особи (а.с.8).

22.03.2001 р. ОСОБА_1 взята на облік як платник податків у ДПІ в м. Кіровограді, що підтверджується довідкою №122 від 17.02.2010 р. (а.с.6).

Відповідно до пункту 2 ст. 9 Закону України Про систему оподаткування платники податків і зборів (обовязкових платежів) зобовязані подати до державних податкових органів відповідно до законодавства декларації, бухгалтерську звітність та інші документи та відомості, повязані з обчисленням та сплатою податків і зборів (обовязкових платежів).

Згідно акту №122 від 17.02.2010 р. (а.с.4) ОСОБА_1 протягом 2008 2009 років не подавала до податкового органу податкові декларації, визначені законодавством про оподаткування, заборгованості перед бюджетом відповідач не має.

Пунктом 1 ст. 59 Господарського кодексу України передбачено, що припинення діяльності субєкта господарювання здійснюється шляхом його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації за рішенням власника (власників) чи уповноважених ним органів, за рішенням інших осіб засновників субєкта господарювання чи їх правонаступників, а у випадках передбачених цим Кодексом за рішенням суду.

Відповідно до п. 1 ст. 247 Господарського кодексу України у разі здійснення субєктом господарювання діяльності, що суперечить закону, до нього може бути застосовано адміністративно-господарську санкцію у вигляді скасування державної реєстрації цього субєкта та його ліквідації.

Згідно з підпунктом 5 пункту 1 статті 46 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців від 15.05.2004р. №755-IV, державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця проводиться у разі постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.

Підпунктом 3 пункту 2 статті 46 вищевказаного Закону визначено, що підставою для постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця є неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону. Фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.

Порядок державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця за судовим рішенням, що не повязано з банкрутством фізичної особи-підприємця, визначений статтею 49 вищевказаного Закону.

Суд, який постановив рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, у тому числі рішення про визнання фізичної особи-підприємця недієздатною або про обмеження її цивільної дієздатності, в день набрання таким рішенням законної сили направляє його копію державному реєстратору за місцем реєстрації фізичної особи-підприємця для внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.

Дата надходження судового рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця вноситься державним реєстратором до журналу обліку реєстраційних дій.

Пунктом 4 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням субєкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про державну податкову службу в Україні державні податкові інспекції в районах, містах, районах у містах входять до системи органів державної податкової служби.

Повноваження позивача, в тому числі і звернення до суду, передбачені ст. 11 Закону України Про державну податкову службу в Україні. Дана стаття передбачає право органів державної податкової служби на звернення до суду з заявою про скасування державної реєстрації субєкта підприємницької діяльності і не містить повноважень щодо звернення до суду із позовною заявою про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.

Проте, суд вважає, що позивач має право на звернення до суду з позовом про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця у звязку з неподанням останнім протягом року органам державної податкової служби звітності про отримані доходи. Даний висновок суду ґрунтується на нормах наступних законодавчих актів.

Згідно ст. 2 Закону України Про судоустрій, суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами прав і законних інтересів юридичних осіб. Пунктом 3 статті 3 зазначеного закону встановлено, що судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи в порядку, встановленому Конституцією України та законами. Відповідно до п. 1 ст. 6 Закону України Про судоустрій, усім субєктам правовідносин гарантується захист їх прав і законних інтересів незалежним і неупередженим судом. Відповідно до п. 3 ст. 6 зазначеного закону, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2002 року по справі №1-2/2002 визначено, що частина 2 статті 124 Конституції України передбачає право юридичної особи на захист судом своїх прав, встановлює юридичні гарантії їх реалізації, надаючи можливість кожному захищати права будь-якими не забороненими засобами. Кожна особа має право вільно обирати не заборонений законом засіб захисту прав, у тому числі судовий захист. Право на судовий захист своїх прав не може бути обмежене. Субєкти правовідносин, у тому числі юридичні особи, у разі виникнення спору можуть звертатися до суду за його вирішенням. Юридичні особи мають право на звернення до суду для захисту своїх прав безпосередньо на підставі Конституції України. Держава має забезпечувати захист прав усіх субєктів права власності, в тому числі у судовому порядку. Право юридичної особи на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 3 статті 10 Закону України Про державну податкову службу в Україні визначено, що функцію по контролю за своєчасністю подання платниками податків бухгалтерських звітів і балансів, податкових декларацій, розрахунків та інших документів, повязаних з обчисленням податків, інших платежів, а також перевірку достовірності цих документів щодо правильності визначення обєктів оподаткування і обчислення податків, інших платежів, покладено на державні податкові інспекції.

Отже, Кіровоградську ОДПІ слід вважати органом, на який державою покладено обовязок щодо здійснення діяльності у зазначених правовідносинах, в тому числі і діяльності спрямованої на захист інтересів держави, а тому позивача слід вважати уповноваженим органом держави, який має право на звернення до суду з такими позовними вимогами.

Враховуючи те, що відповідачем не надано доказів подання до ДПІ у м. Кіровограді такої звітності на день розгляду справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 159 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

2. Припинити підприємницьку діяльність Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса: 25004, АДРЕСА_1).

Копію постанови направити сторонам та Державному реєстратору Виконкому Кіровоградської міської ради для виконання вимог ст. 49 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10- денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України з дня складення постанови у повному обсязі, заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Дата виготовлення повного тексту постанови 26 липня 2010 року.

Суддя

Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_2