Справа № 810/494/16
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2016-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2016 року 810/494/16

Суддя Київського окружного адміністративного суду Брагіна О.Є., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом державного підприємства "Білоцерківське лісове господарство"

до державної фінансової інспекції в Київській області

про зобов'язання вчинити певні дії та часткове скасування вимоги,

в с т а н о в и в:

ДП «Білоцерківське лісове господарство» звернулося до суду з вимогами про визнання протиправним та скасування п.1 вимоги ДФІ у Київській області від 15.01.2016 р. №10-07-14-14/222 про недоотримання позивачем коштів у розмірі 8787700 грн. у вигляді компенсації збитків, заподіяних тимчасовим зайняттям земельних ділянок, обмеженням щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей землі або приведенням її у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв'язку з її тимчасовим невикористанням. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він не є землекористувачем чи власником земельної ділянки відносно якої розраховані збитки, тому вважає за недоцільне і нарахування по факту таких збитків та їх відображення у своєму бухгалтерському обліку, що було зроблено працівниками контролюючого органу.

У призначений для розгляду справи час уповноважений представник відповідача до суду не прибув, про дату та місце розгляду справи, повідомлений належним чином, заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності до суду не надав.

Відповідно до положень ч.6 ст.128 КАСУ, суд здійснив розгляд даної справи в порядку письмового провадження.

02.03.2016 р., представником відповідача до канцелярії суду були подані письмові заперечення проти заявленого позову, в яких вказано наступне: за результатами проведення документальної перевірки позивача та обстеження земель лісового фонду, перевіряючими ДФІ були виявлені факти використання лісових ділянок комерційними структурами без правовстановлюючих документів на землю та використання земель лісового фонду не за їх цільовим призначенням, чим порушені вимоги ст.ст.122-123, 125-126 ЗК України, що згідно Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та користувачам, призвело до недоотримання державою в особі позивача коштів у розмірі 8 787 700, 00 грн.

За результатом проведеної ревізії, з метою повного усунення виявлених в ході контрольного заходу порушень, працівниками відповідача підприємству була направлена письмова вимога від 15.01.2016 р. №10-07-14-14/222 «Про усунення виявлених ревізією порушень законодавства». Відповідач вважає дії та рішення своїх працівників цілком обґрунтованими та правомірними, просив у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на таке:

ДФІ в Київській області, на підставі п.8 Порядку проведення інспектування ДФІ, її територіальними органами, затвердженого постановою КМУ від 20.04.2006 р. №550 (із змінами та доповненнями), п.2.11 Плану контрольно-ревізійної роботи ДФС на ІІІ квартал 2015 р. та п.1.1.5.1 Плану контрольно-ревізійної роботи ДФІ в Київській області на ІІІ квартал, згідно направлень №№ 951-952 від 05.11.2015 р. провела на підприємстві позивача планову ревізію фінансово-господарської діяльності за період з 01.01.2014 р. по 31.07.2015 р. та окремих питань за період з 01.07.2011 р. по 01.10.2015 р., в тому числі, і шляхом обстеження земель лісового фонду, якою було виявлено ряд порушень, зокрема, і використання лісових ділянок комерційними структурами без правовстановлюючих документів та не за цільовим призначенням.

Так, ДП «Білоцерківське лісове господарство» до перевірки були надані: державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серії I- КВ №001991 від 24.11.2005 р. (запис у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №01), за даними якого частина земельної лісової ділянки площею 14,8895 га та 13,1016 га (квартали: 54 - виділах 13, 14, 16, 18, 21; 60 - виділах 2, 4, 5; 32 - виділі 3), яка розміщена в адміністративних межах Фурсівської сільської ради загальною площею 28 га належить ДП «Білоцерківське лісове господарство»; розпорядження Київської обласної державної адміністрації від 29.12.1995 р. №211; розпорядження Білоцерківської РДА від 25111996 р. та 19.04.2002 р., копії рішень судів різних інстанцій та юрисдикцій тощо.

Під час проведення ревізії, відповідно до наказу директора ДП «Білоцерківський лісгосп» від 18.11.2015 № 234 «Про обстеження земельної ділянки» комісією підприємства в присутності заступника начальника відділу інспектування в агропромисловому комплексі та сфері використання природних ресурсів ОСОБА_1 здійснено вихід в лісові квартали 54 виділ 13,14,16,18,21, кв.60 виділи 2,4,5, кв. 32 виділ 3, які розміщені в адміністративних межах Фурсівської сільської ради, з метою огляду лісових насаджень. За результатами комісійного виходу та огляду встановлено, що земельні ділянки лісогосподарського призначення площею 14,8895 га та 13,1016 га, які розташовані в кварталах: 54 - виділах 13, 14, 16, 18, 21; 60 - виділах 2, 4, 5; 32 виділі 3 Білоцерківського лісництва обгороджені суцільним бетонним парканом із пропускним режимом на воротах. На територію, яка огороджена, комісія допущена не була, про що складений відповідний акт та повідомлено начальника Білоцерківського MB ГУ МВС України в Київській області полковника міліції ОСОБА_2

Перевіркою наявності у ДП «Білоцерківське лісове господарство» правовстановлюючих документів на вищезазначену земельну ділянку загальною площею 28 га та визначення осіб, які фактично її використовують виявлено, що:

на підставі розпорядження Київської обласної державної адміністрації від 29.12.1995 р. №211 «Про вилучення земельних ділянок з користування військових частин та повернення їх в народне господарство» з користування військових частин було вилучено земельні ділянки площею 1634,3 га, у тому числі сільськогосподарських угідь -902,3 га, з них 620,2 га ріллі і 648,4 га лісів, інших угідь з передачею їх у постійне користування сільськогосподарським, лісогосподарським та іншим землекористувачам.

15.06.2006 р., Білоцерківською РДА було видано розпорядження №232 «Про передачу казарменно-житлового фонду та комунальних споруд військового містечка №51 до комунальної власності Фурсівської сільської ради». Пунктом 3 розпорядження №232 визнано таким, що втратив чинність п.1 розпорядження голови РДА від 19.04.2002 р. №103 «Про закріплення земельних ділянок в тимчасове користування за Білоцерківським лісгоспом» та визначено обов'язок закріпити казарменно-житловий фонд, комунальні споруди на території в/м №51 в м.Білій Церкві в межах Фурсівської сільської ради під охорону та тимчасове користування Білоцерківського лісгоспу».

18.09.2003 р., Білоцерківською РДА видано розпорядження №269 "Про передачу до сфери управління Білоцерківської РДА майнових комплексів військових містечок №1 та №51".

15.06.2006 р., Білоцерківською РДА видано розпорядження №232 "Про передачу казарменно-житлового фонду та комунальних споруд військового містечка №51 до комунальної власності Фурсівської сільської ради". Створеною на підставі розпорядження №232 Білоцерківською РДА комісією здійснено передачу казарменно-житлового фонду, складських та комунальних споруд, а також земельної ділянки, площею 28,1 га, яка знаходиться під цілісним майновим комплексом та займається ним, ділянку №14 військового містечка №51 від Білоцерківської РДА до Фурсівської сільської ради.

При передачі в 2006 р. земельної ділянки площею 28 га до ведення Фурсівської сільської ради була відсутня інформація щодо конкретної площі землі під якою розміщений цілісний майновий комплекс будівель колишнього військового містечка №51, у зв'язку з чим, з метою встановлення користувача (власника) вищевказаних земельних ділянок, відповідачем до управління Держземагентства у Білоцерківському районі був наданий запит (лист від 26.10.2015 №11-14/1775) про інформацію про закріплені станом на 01.10.2015 року земельні ділянки з наступними кадастровими номерами: НОМЕР_1: 01: 010: 0 001, НОМЕР_1 : 01: 010: 0: 01: 010: 0003, НОМЕР_1: 01: 007: 0 001, НОМЕР_1: 01: 007: 0 002, НОМЕР_1: 01: 007: 0003, НОМЕР_1: 01: 007: 0004, НОМЕР_1: 01: 007: 0005, НОМЕР_1: 01: 007:0006, НОМЕР_1: 01: 007: 0 007, НОМЕР_1: 01: 007: 0008, НОМЕР_1: 01: 007: 0 009, НОМЕР_1: 01: 007: 0 010, НОМЕР_1: 01: 007 : 0011, НОМЕР_1: 01: 007: 0012, НОМЕР_1: 01: 007: 0013, НОМЕР_1: 01: 007: 0 014, НОМЕР_1: 01: 007: 0015, НОМЕР_1: 01: 007: 0016, НОМЕР_1: 01: 007: 0017 , НОМЕР_1: 01: 007: 0018, НОМЕР_1: 01: 007: 0019, НОМЕР_1: 01: 007: 0 020, загальною площею 28,1 га, які знаходяться в адміністративних межах Фурсівської сільської ради (колишнє військове містечко № 51).

Згідно отриманої інформації, кадастрові номери, визначені під нежитловими будівлями в адміністративних межах Фурсівської сільської ради, рахуються за гр. ОСОБА_3 При цьому, будь-які правовстановлюючі документи на вищевказані земельні ділянки в управлінні Держземагентства відсутні.

На запит відповідача, від Фурсівської сільської ради під час ревізії отримано інформацію в якій зазначено, що на території земель Фурсівської сільської ради розміщений майновий комплекс, власником якого з 2013 року є ФОП ОСОБА_4 (попередній власник з 2007р. ФОП ОСОБА_5А.)

В лютому 2007 р. цілісний майновий комплекс, який використовувався військовим містечком №51 був викуплений на відкритих торгах ФОП ОСОБА_5, а земельні ділянки, на яких розміщений комплекс передані до комунальної власності сільської громади.

В 2013 році власником майна стала ФОП ОСОБА_4, яка має на меті реалізувати проект по виробництву продукції тваринництва на території земель лісового фонду.

Рішенням Фурсівської сільської ради 41-ї сесії 6 скликання від 16.10.2014 ФОП ОСОБА_6 надано погодження на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду площею 0,2317 га. для обслуговування існуючої будівлі м'ясо-переробного заводу та земельної ділянки площею 0,0804 га. для обслуговування існуючої будівлі гаража, які знаходяться за адресою: с.Фурси, вул. Юрївська,1 за рахунок земель державної власності на території Фурсівської сільської ради за межами населених пунктів. За дозволом на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення двох вищезазначених земельних ділянок в оренду для обслуговування майна, рекомендовано звернутися до Білоцерківської РДА, дане рішення діяло до 16.10.2015 р.

В ході ревізії, з приводу правомірності використання двох ділянок земель лісового фонду площею 14,8895 га та 13,1016 га (квартали: 54 - виділах 13, 14, 16, 18, 21; 60 - виділах 2, 4, 5; 32 - виділі 3), які розміщені в адміністративних межах Фурсівської сільської ради було встановлено, що з приводу правомірності їх використання тривають судові процеси.

Шляхом опрацювання наданих до ревізії розпорядчих документів, судових рішень, матеріалів запитів, тощо ДФІ в Київській області встановлено, що 06.02.2007 р. ФОП ОСОБА_5 на аукціоні було укладено договір купівлі-продажу обєкта комунальної власності територіальної громади Фурсівської сільської ради - цілісного майнового комплексу колишнього військового містечка №51 (зареєстрований в Білоцерківському міжміському бюро технічної інвентаризації 04.02.2007 року під реєстраційним номером 17712866). Тобто останнім фактично придбано комплекс нежитлових будівель, що розміщені за межами населених пунктів в межах Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області (Білоцерківський р-н, с. Фурси, вул. Юрївська, 1).

При покупці майнового комплексу ФОП ОСОБА_5А набуто лише право власності на цілісний майновий комплекс, а не право власності чи користування земельною ділянкою.

З метою встановлення наявності правовстановлюючих документів на земельну ділянку, на адресу ФОП ОСОБА_6 JI.M. -користувач земельною ділянкою на момент проведення ревізії, направлений запит (лист-запит від № 10-07-14-14/8849) щодо надання відповідних документів про використання землі та повідомлено про намір комісії, створеної під час ревізії, повторного виходу 03.12.2015р. на земельні лісові ділянки, розташованої в межах земель Фурсівської сільської ради за межами населеного пункту в кварталах 32, 54 і 60 Білоцерківського лісництва за адресою: Київська обл., Білоцерківський район, с. Фурси, вул. Юрївська,1.

03.12.2015р., комісією, у складі залучених фахівців - головного спеціаліста-державного інспектора з охорони навколишнього середовища Київської області ОСОБА_7 (направлення від 02.12.2015 № 1029), головного спеціаліста Управління Держгеокадастру у Білоцерківському районі ОСОБА_8 (направлення від 02.12.2015 № 1033), лісничого Білоцерківського лісництва ОСОБА_9, майстра лісу Білоцерківського лісництва ОСОБА_10, провідного юрисконсульта ОСОБА_11, начальника відділу лісового господарства ДП' «Білоцерківський лісгосп» ОСОБА_12, в присутності головного державного фінансового інспектора Державної фінансової інспекції в Київській області ОСОБА_13, дільничного інспектора Білоцерківського відділу поліції лейтенанта поліції ОСОБА_14, проведено виїзд на земельні лісові ділянки в кварталі 32 та кварталах 54 і 60 Білоцерківського лісництва, яка розташована в межах земель Фурсівської сільської ради за межами населеного пункту за адресою Київська обл., Білоцерківський район, с. Фурси, вул. Юрївська,1.

За результатом візуального огляду земельної ділянки комісією встановлено, що земельні лісові ділянки площею 14,8895 га та 13,1016 га, в кварталі 32 та кварталах 54 і 60 Білоцерківського лісництва огороджені залізобетонним парканом, є ворота з пропускним режимом. Також, візуальним оглядом встановлено, що на огородженій території розташовані будівлі та споруди, які не належать ДП «Білоцерківський лісгосп». При спробі обстежити територію зазначених земельних ділянок, користувачем якої відповідно до матеріалів лісовпорядкування є ДП «Білоцерківський лісгосп», комісія не була допущена на ці ділянки представником ФОП ОСОБА_4 - ОСОБА_15, що суперечить вимогам ОСОБА_16 і Земельного кодексу України.

Представником ФОП ОСОБА_4 правовстановлюючі документи на земельні ділянки комісії не представлені.

Даний факт не дав змогу провести обстеження земельних лісових ділянок та встановити фактичну наявність лісових насаджень на них.

Беручи до уваги вищевикладене та, враховуючи, що представник власника будівель і споруд ФОП ОСОБА_4 не надав документів, що підтверджують законність її господарської діяльності на землях ДП «Білоцерківський лісгосп», а саме: земельні лісові ділянки площею 14,8895 га та 13,1016 га, в кварталі 32 та кварталах 54 і 60, комісія прийшла до висновку, що зазначені землі лісового фонду, користувачем яких є ДП «Білоцерківський лісгосп», використовуються ФОП ОСОБА_4 самовільно та не за цільовим призначенням.

Акт про недопуск на огороджену територію лісового фонду від 03.12.2015р. доданий до акта перевірки.

Відповідно до отриманої інформації (лист без дати та номера), ФОП ОСОБА_4 в 2013 році придбано майновий комплекс (бувше військове містечко) нерухоме майно.

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 29.03.2013 у справі №826/2466/13-а було визнано протиправним та скасоване Розпорядження Білоцерківської райдержадміністрації №80 від 21.03.2015 р. та державний акт на право постійного користування землею серії I- КВ № 001991 від 24.11.2005, виданий Білоцерківському державному лісогосподарському підприємству, в частині права користування земельними ділянками загальною площею 28,1 га., що знаходяться за адресою: Київська обл., Білоцерківський район, с. Фурси, вул. Юрївська, 1.

В 2014 році ФОП ОСОБА_4 з метою оформлення документів на використання земельної ділянки згідно чинного законодавства зверталась до Київської обласної державної адміністрації, Білоцерківської райдержадміністрації. Після звернення Білоцерківською РДА видано розпорядження № 269 від 20.05.2014, згідно якого надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою та доручено Держземагентству у Білоцерківському районі провести відповідні роботи. Право користування земельною ділянкою площею 28,1 га. ФОП ОСОБА_4 JI.M. не оформлено.

Таким чином, земельні ділянки площею 28,1 га., що знаходяться за адресою: Київська обл., Білоцерківський район, с. Фурси, вул. Юрївська, 1 фактично самозахоплені ФОП ОСОБА_4 і доступ до них нею протиправно обмежений.

Обмежений доступ на лісові ділянки площею 14,8895 га та 13,1016 га (квартали: 54 - виділах 13, 14, 16, 18, 21; 60 - виділах 2, 4, 5; 32 - виділі 3), які розміщені в адміністративних межах Фурсівської сільської ради загальною площею 28 га, не дає змогу виконання ДП «Білоцерківське лісове господарство» комплексу заходів, спрямованих на забезпечення ефективної організації та науково обґрунтованого ведення лісового господарства, охорони, захисту, раціонального використання, підвищення екологічного та ресурсного потенціалу лісів, культури ведення лісового господарства, отримання достовірної і всебічної інформації про лісовий фонд України, що суперечить вимогам ст. 45 ОСОБА_16 кодексу України.

Виходячи з вищевикладеного, землі, які надавались військовим частинам СРСР, не змінювали свого цільового призначення, не є землями міністерства оборони СРСР та міністерства оборони України та на даний час належать до земель державного лісового фонду.

Земельна лісова ділянка площею 28,1 га. використовується без погодження ДП «Білоцерківське лісове господарство» іншими субєктами господарювання в цілях, не пов'язаних з веденням лісового господарства без правовстановлюючих документів, чим порушено ст.123, 125, 126 ЗКУ. Актом ревізії було визнано, що порушення допущено не з вини посадових осіб ДП «Білоцерківське лісове господарство».

Враховуючи, що земельна ділянка, яка використовується ФОП ОСОБА_4 вкрита лісовими насадженнями, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 № 284 "Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та користувачам" (із змінами), обрахована відповідачем сума збитків, заподіяних використанням земельної лісової ділянки ФОП ОСОБА_5 та в подальшому ФОП ОСОБА_4, наразі становлять 8 787 700 гривень. Розрахунок визначення збитків відповідачем надано до акту перевірки.

Надаючи правової оцінки відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке:

відповідно до вимог ст.125 ЗКУ право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладання договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Статтею 126 ЗКУ передбачено, що право власності на земельну ділянку і право її постійного користування посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Право оренди землі оформлюється договором, який реєструється відповідно до закону.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України від 19.06.2003 №963-ІУ Про державний контроль за використанням та охороною земель будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, є самовільним зайняттям земельної ділянки.

Згідно ч.2 ст.1 ЛК України ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. За приписами ч.2 ст.1 ЛК України усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.

Лісові відносини в Україні, згідно ст.3 ЛКУ, регулюються Конституцією України, Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища", ОСОБА_16 Кодексом, іншими законодавчими актами України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Лісові відносини, які виникають при використанні землі, надр, вод, а також відносини щодо охорони, використання й відтворення рослинного та тваринного світу, не врегульовані цим Кодексом, регулюються відповідними законодавчими актами.

Згідно ч.5 Прикінцевих положень ЛКУ до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування.

Як слідує із матеріалів справи позивач ДП «Білоцерківське лісове господарство» мало статус землекористувача відповідно до Державного акта на право постійного користування земельною ділянкою серії І-КВ №001991 від 24.11.2005 р. (запис у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею №01), за даними якого частина земельної ділянки площею 14,8895 га та 13,1016 га (квартали 54-виділах 13,14,16,18,21; 60 виділах 2,4,5; 32- виділи 3), розміщені в адміністративних межах Фурсівської сільської ради Київської області.

Чинне законодавство України вимагає обовязкового здійснення землеустрою та виготовлення правовстановлюючих документів на державні землі. Для виготовлення таких документів на державні землі, які перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, потрібен певний час та ресурси. У звязку з відсутністю таких коштів у Державному бюджеті України на зазначені цілі, з метою захисту інтересів держави, для обмеження можливості безпідставного відчуження лісових земель посадовими особами органів виконавчої влади та місцевого самоврядування, законодавець 08.02.2006 р. прийняв Закон України №3404-ІV «Про внесення змін до ОСОБА_16 кодексу України». Відповідно до цих змін, документами, які посвідчують право постійного користування державних лісогосподарських підприємств визначено планово-картографічні матеріали лісовпорядкування (п. 5 Прикінцевих положень ОСОБА_16 кодексу України).

Крім того, КМУ 10.04.2008 р. було видано розпорядження №610-р про «Деякі питання розпорядження земельними лісовими ділянками» (далі розпорядження № 610), в якому зазначено, що з метою недопущення фактів порушення інтересів держави і суспільства під час відчуження та зміни цільового призначення земельних лісових ділянок Мінприроди, Мінагрополітики, Міноборони, Держкомлісгоспу та Держкомзему до законодавчого врегулювання питань запобігання зловживанням у цій сфері необхідно:

а) зупинити прийняття рішень про надання згоди на вилучення ділянок, їх передачу у власність та оренду із зміною цільового призначення, крім ділянок, необхідних для будівництва, реконструкції та капітального ремонту автомобільних доріг загального користування, для будівництва нових та реконструкції за рішенням Кабінету Міністрів України пунктів пропуску через державний кордон для автомобільного сполучення, видобутку торфу за рішенням Кабінету Міністрів України, для будівництва та обслуговування об'єктів енергетичної інфраструктури (газо-, нафтопроводів, газових та нафтових терміналів, газових та нафтових свердловин, ліній електропередачі, електростанцій, електропідстанцій, розподільних пунктів), для розміщення кладовищ за умови обґрунтування неможливості реалізації альтернативних варіантів їх розміщення;

б) відкликати раніше надану згоду на вилучення ділянок, їх передачу у власність та оренду із зміною цільового призначення у разі, коли місцевими органами виконавчої влади чи органами місцевого самоврядування не прийнято відповідні рішення або коли за результатами перевірки встановлено, що такі рішення прийняті з порушенням вимог законодавства;

в) подати у триденний строк Кабінетові Міністрів України пропозиції про внесення змін до Земельного та ОСОБА_16 кодексів України стосовно удосконалення законодавства з приводу відчуження земельних ділянок лісового фонду.

Таким чином, з квітня 2008 р. право на отримання земельної ділянки зі зміною її цільового призначення з лісогосподарського на інше обмежене нормативно-правовим актом.

Частиною другою статті 3 ЗКУ визначено, що земельні відносини, які виникають при використанні надр, лісів, вод, а також рослинного і тваринного світу, атмосферного повітря, регулюються цим Кодексом, нормативно-правовими актами про надра, ліси, води, рослинний і тваринний світ, атмосферне повітря, якщо вони не суперечать цьому Кодексу.

У статті 125 вказаного Кодексу зазначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право користування земельною ділянкою, яка відноситься до лісового фонду має певні обмеження та безпосередньо повязане з правом користування лісами.

Право користування лісами в Україні здійснюється в порядку постійного та тимчасового користування. Інститут оренди лісів в Україні відсутній. Теоретично оренда земельної ділянки лісового фонду "для ведення лісового господарства" неможлива з точки зору строків та цільового використання лісів. Максимальний строк дії договору оренди землі, як відомо із ЗУ "Про оренду землі", визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Наразі і в Україні не існує оренди "для ведення лісового господарства". Необхідних умов для довгострокових концесій в Україні також немає. Отже, оренда лісів може бути тільки перехідною формою користування, що запроваджується в період зміни форм власності на ліси.

У постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються лише спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, в яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи. Відповідно, у постійне користування ліси на землях комунальної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим комунальним підприємствам, установам та організаціям, в яких створені спеціалізовані лісогосподарські підрозділи.

Ліси надаються в постійне користування на підставі рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, прийнятого в межах їхніх повноважень за погодженням з органами виконавчої влади з питань лісового господарства та з питань охорони навколишнього природного середовища АРК, територіальними органами центральних органів виконавчої влади з питань лісового господарства та з питань охорони навколишнього природного середовища.

Відповідно до ст.9 ЛК України у комунальній власності перебувають ліси в межах населених пунктів, крім лісів, що перебувають у державній або приватній власності. Право комунальної власності на ліси реалізується територіальними громадами безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування.

За приписами ч.4 ст.17 ЛК України право постійного користування лісами посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою.

Статтею 18 ЛК України визначено, що довгострокове тимчасове користування лісами приватної власності здійснюється без вилучення земельних ділянок шляхом укладення між власником лісів та тимчасовим лісокористувачем договору, який підлягає реєстрації в органі виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства.

Короткострокове тимчасове користування лісами для заготівлі другорядних лісових матеріалів, побічних лісових користувань та інших потреб, передбачених цим Кодексом, здійснюється без вилучення земельних ділянок у власника лісів, постійного лісокористувача на підставі спеціального дозволу, що видається власником лісів, постійним лісокористувачем підприємствам, установам, організаціям, громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам.

Таким чином, земельні ділянки на яких розташовані ліси можуть передаватися в постійне або тимчасове користування лише на підставі рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, прийнятого в межах їхніх повноважень за погодженням з органами виконавчої влади з питань лісового господарства та з питань охорони навколишнього природного середовища АРК, територіальними органами центральних органів виконавчої влади з питань лісового господарства та з питань охорони навколишнього природного середовища спеціалізованим комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим комунальним підприємствам, установам та організаціям, в яких створені спеціалізовані лісогосподарські підрозділи для здійснення переважно водоохоронних, захисних, санітарно-гігієнічних, оздоровчих, рекреаційних, естетичних, виховних, інших функції , оскільки ліси є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Отже земельні відносини, які виникають при використанні лісів, а також рослинного і тваринного світу, регулюються ОСОБА_16 Кодексом, нормативно-правовими актами про надра, ліси, води, рослинний і тваринний світ, атмосферне повітря, якщо вони не суперечать ОСОБА_16 Кодексу України. Це означає, що землекористування ділянками, на яких розташовані лісові насадження повинно бути обмежене, тому застосування норм ЗКУ відбувається у поєднанні та з одночасним застосуванням норм ОСОБА_16 кодексу України.

Конкуренція норм Земельного та ОСОБА_16 кодексів України у багатьох випадках створює правові передумови для вчинення корупційних правопорушень та зловживання посадовими особами органів виконавчої влади та місцевого самоврядування у питаннях розпорядження землями та вилучення лісових земель із власності держави. Для усунення колізії законодавства, а також з метою руйнування корупційних схем щодо незаконного відчуження земель державного лісового фонду 22.12.2011 р. було прийнято Закон про внесення змін до Земельного та ОСОБА_16 кодексів України щодо збереження лісів (реєстр. №8489 від 12.05.2011 р.). Законопроект розроблено на виконання доручення Кабінету Міністрів України від 26.04.2010 № 13025/13/1-10 щодо вилучення земельних ділянок лісового фонду виключно за рішенням Кабінету Міністрів України.

ОСОБА_16 кодексу (ст.31, п.5) передбачають, що Рада Міністрів Автономної республіки Крим, обласна, Київська та Севастопольська міська державна адміністрація має повноваження передавати у власність, надання у постійне користування для нелісогосподарських потреб земельних лісових ділянок площею до 1 гектара, що перебувають у державній власності на відповідній території, а також у межах міст республіканського та обласного значення та припиняють права користування ними. Так само такі повноваження належать до відання районних державних адміністрацій у сфері лісових відносин щодо передання у власність, надання у постійне користування для нелісогосподарських потреб земельних лісових ділянок площею до 1 гектара, що перебувають у державній власності, у межах сіл, селищ, міст районного значення та припинення права користування ними.

Відповідно до п. 5 розділу 8 ОСОБА_16 кодексу України (Прикінцеві положення) до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування.

Користувачем земельних ділянок площею 14,8895 га та 13,1016 га, які розташовані в кв.54 виділи 13,14,16,18,21, кв.60 виділи 2,4,5, кв. 32 виділ 3 є Білоцерківське лісництво, а землі відносяться до категорії земель лісового фонду. Рішення щодо надання цих земель у користування ФОП ОСОБА_4 не приймалось.

Згідно ст. 13 ЛКУ право приватної власності на ліси громадян та юридичних осіб України виникає з моменту одержання ними документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, та їх державної реєстрації. Документом, що посвідчує право приватної власності на ліси, є державний акт на право власності на землю, виданий на відповідну земельну ділянку.

ФОП ОСОБА_4 право користування спірною земельною ділянкою не оформлено та може бути оформлене з урахуванням того, що на вказаній земельній ділянці (лісового фонду) розміщено підприємства по виготовленню продуктів тваринного походження, тобто земельна ділянка фактично використовується не за цільовим призначенням, в зв'язку з чим даний режим користування судом кваліфікується як самозахоплення земельної ділянки.

За приписами п. 5 ст. 27 ЛК України повноваження у сфері лісових відносин щодо передачі у власність та постійне користування для не лісогосподарських потреб земельних лісових ділянок, що перебувають у державній власності належить лише Кабінету Міністрів України.

Обмежений доступ на лісові ділянки площею 14,8895 га та 13,1016 га (квартали: 54 - виділах 13, 14, 16, 18, 21; 60 - виділах 2, 4, 5; 32 - виділі 3), які розміщена в адміністративних межах Фурсівської сільської ради загальною площею 28 га, не дає змогу виконання ДП «Білоцерківське лісове господарство» комплексу заходів, спрямованих на забезпечення ефективної організації та науково обґрунтованого ведення лісового господарства, охорони, захисту, раціонального використання, підвищення екологічного та ресурсного потенціалу лісів, культури ведення лісового господарства, отримання достовірної і всебічної інформації про лісовий фонд України, що суперечить вимогам ст. 45 ОСОБА_16 кодексу України.

У зв'язку з вищевикладеним, суд повністю погоджується з висновком відповідача, що земельна лісова ділянка площею 28,1 га використовується ФОП ОСОБА_4 без погодження з ДП «Білоцерківське лісове господарство» в цілях, не пов'язаних з веденням лісового господарства, без правовстановлюючих документів, чим порушено ст.123, 125, 126 Земельного кодексу України.

Враховуючи, що вищезазначена земельна ділянка вкрита лісовими насадженнями, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 № 284 "Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та користувачам" (із змінами), відповідачем була обрахована сума збитків, заподіяних її використанням без законних підстав та всупереч ЛК України спочатку ФОП ОСОБА_5, а в подальшому ФОП ОСОБА_4, розмір завданих державі збитків становить 8 787 700 грн., (згідно розрахунку визначення збитків у додатку до акту перевірки).

За даними бухгалтерського обліку підприємства заборгованість по відшкодуванню збитків відсутня.

Таким чином, проведеною ДФІ в Київській області ревізією стану збереження державного майна, земель лісового фонду, використання оборотних та необоротних активів позивачем встановлено використання земельних ділянок загальною площею 28,1 га іншими суб'єктами господарювання- ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_4 без правовстановлюючих документів, що призвело до недоотримання фінансових ресурсів (збитків) лісокористувачем ДП «Білоцерківське лісове господарство» сумою 8 787 700,00 грн.

Суд, перевіривши фактичні обставини справи на предмет правильності їх юридичної оцінки із одночасним дослідженням наявних у справі доказів, з урахуванням викладеного вище дійшов висновку, що позовна заява задоволенню не підлягає із зазначених вище мотивів.

Згідно зі ст.157 ЗКУ відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів.

Відповідачем розраховані збитки, виходячи із затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993р. №284 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам", який застосовуюється до правовідносин щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок. Таким чином, розмір заподіяної третіми особами-суб'єктами господарювання шкоди визначений правильно у відповідності з вимогами чинного законодавства. Водночас відповідно до п.1 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою КМ України від 19.04.1993р. №284.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову,-відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Брагіна О.Є.