Справа № 803/1109/14
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2016-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2016 року м. Львів № 876/7336/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Бруновської Н.В.

суддів: Костіва М.В., Шавеля Р.М.

за участю секретаря судового засідання: Коцур В.К.

представника позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Ягодинської митниці Міндоходів на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 26.06.2014 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Ягодинської митниці Міндоходів про визнання протиправною та скасування картки відмови,

В С Т А Н О В И В:

13.06.2014 року позивач фізична особа - підприємець ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до Ягодинської митниці Міндоходів про визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №205070000/2013/00188 від 16 грудня 2013 року.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 26.06.2014 року позов задоволено повністю. Суд визнав протиправною та скасував картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Ягодинської митниці Міндоходів №205070000/2013/00188 від 16 грудня 2013 року.

Не погоджуючись із даною постановою, апелянт Ягодинська митниця Міндоходів подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом при винесенні постанови порушено норми матеріального права та неповно зясовано обставини справи, що мають значення для справи.

Апелянт просить суд, постанову Волинського окружного адміністративного суду від 26.06.2014 року скасувати та прийняти нову, якою в позові відмовити.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні просив суд, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ч.4 ст.196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, учасника процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість постанови суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Як видно з матеріалів справи, згідно з контрактом купівлі-продажу №55/2013/DE від 14.11.2013 року, укладеного із фірмою "Ahlborn Fleisch Handelsgesellschaft mbH" (Німеччина) (продавець), 16.12.2013 року позивач ввезла на митну територію України морожену печінку свійських свиней вагою 20000 кг на загальну суму 8200,00 Євро.

Для митного оформлення вказаного товару декларантом були подані на митний пост "Луцьк" Ягодинської митниці Міндоходів такі, зокрема, документи: контракт №55/2013/DE від 14.11.2013 року, рахунок-фактура (інвойс) №1144 від 13.12.2013 року, митна декларація №205070000/2013/061204 від 16.12.2013 року, декларація митної вартості (ДМВ) №205070000/2013/ від 16.12.2013 року, міжнародна товаротранспортна накладна CMR №1144/13 від 13.12.2013, сертифікат про походження товару №А 13935668 від 13.12.2013 року, ветеринарне свідоцтво АБ-02 №830496 від 16.12.2013 року, сертифікат якості від 13.12.2013 року, контракт на перевезення товару №2/2013/PL від 03.01.2013 року, довідка про транспортні витрати від 16.12.2013 року, інші документи, перелічені в графі 44 ВМД.

В графах 12, 45 ВМД №205070000/2013/061204 від 16.12.2013 року було вказано митну вартість у розмірі 108622,71 грн., що визначена за ціною контракту.

16.12.2013 року позивачу було відмовлено у митному оформленні товару та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №205070000/2013/00188 від 16.12.2013 року, у якій зазначено про відмову у митному оформленні (випуску) товарів з таких причин: невідповідність заповнення граф 12, 45 ВМД вимогам статті 53 МК України, рішення про визначення митної вартості товару №205000006/2013/000121/2 від 19.11.2013 року.

У картці відмови відповідачем роз'яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: приведення рівня митної вартості в графах 12, 45 ВМД у відповідності до рішення про визначення митної вартості № 205000006/2013/000121/2 від 19.11.2013 року.

При цьому, судом першої інстанції встановлено, що у графу "Для відміток митниці" ДМВ №205070000/2013/ від 16.12.2013 року інспектором митного органу не внесено жодного запису, у тому числі щодо необхідності надання декларантом додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості.

Крім того, у даному випадку окремого рішення про коригування митної вартості не приймалося, процедура консультацій із декларантом щодо вибору для застосування методу визначення митної вартості товару не проводилася.

В подальшому, з метою запобігання псування товару та нарахування штрафних санкцій за можливий простій автомобіля, що перевозив товар, 16.12.2013 року позивач подав через декларанта нову ВМД №205070000/2013/061303, вказавши у ній в графах 12, 45 митну вартість, розраховану за ціною одиниці товару, наведену в інвойсі №1144 від 13.12.2013 року, розрахунок митних платежів здійснювався, виходячи із митної вартості, визначеної митним органом. Митне оформлення у даному випадку проводилося за другорядним резервним методом із застосуванням гарантійних зобов'язань - грошової застави.

Відповідно до ч.1 ст. 256 МК України, відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

Підстави для відмови у митному оформлені товарів визначені у частині шостій статті 54 МК, відповідно до якої митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Таким чином, відповідно до статті 54 МК України контролюючий орган вправі відмовити в митному оформлені товарів лише у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів.

ч.1 ст.54 МК передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Як визначено у частині третій цієї ж статті, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

За результатами перевірки правильності визначення митної вартості товарів, яка зазначається декларантом під час здійснення митного оформлення, контролюючий орган вправі прийняти одне з наступних рішень: 1) визнати заявлену декларантом митну вартість; 2) прийняти письмове рішення про коригування митної вартості в порядку визначеному статтею 55 Митного кодексу України.

Порядок прийняття одного з вищезазначених рішень врегульований Правилами заповнення декларації митної вартості, які затвердженні наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року №599.

Пунктами 2.3, 2.5-2.6 зазначених вище Правил визначено, запис щодо рішення, яке прийняте посадовою особою митного органу за результатами контролю правильності визначення митної вартості товарів, учиняється таким чином: якщо за результатами аналізу, виявлення та оцінки ризиків посадовою особою митного органу встановлено ризик заявлення неповних та/або недостовірних відомостей про митну вартість, у тому числі невірне визначення митної вартості, або якщо за результатом розгляду поданих декларантом або уповноваженою ним особою документів, які підтверджують митну вартість товарів, встановлені підстави для запиту документів, перелік яких визначений частинами третьою та/або четвертою статті 53 Кодексу, посадова особа митного органу у графі "Для відміток митного органу" ДМВ на паперовому носії робить запис про необхідність подання документів для підтвердження митної вартості товарів із складенням переліку таких документів, зазначає час, дату і прізвище, ставить свій підпис та проставляє відбиток особистої номерної печатки.

Якщо за результатом розгляду поданих декларантом або уповноваженою ним особою документів посадовою особою митного органу встановлені визначені МК України підстави для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів, в основному аркуші ДМВ учиняється запис "Рішення про коригування митної вартості товарів від ____ № ____".

Якщо в митного органу відсутні зауваження щодо заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості, відсутні підстави для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів, то в основному аркуші ДМВ учиняється запис "митну вартість визнано".

Отже, про прийняте рішення за результатом контролю правильності визначення митної вартості товарів посадова особа митного органу повідомляє декларанта шляхом проставляння одного з записів у графі "Для відміток митного органу" декларації митної вартості: 1) про необхідність подання документів для підтвердження митної вартості товарів із складенням переліку таких документів; 2) про прийняття рішення щодо коригування митної вартості товарів; 3) про визнання митної вартості.

Рішення про коригування митної вартості носять індивідуальний характер щодо кожної окремої партії товарів, які підлягають митному оформленню, оскільки приймаються за результатом вивчення поданих декларантом документів, перевірки цінової інформації згідно баз даних митної служби тощо. Також при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів контролюючий орган здійснює консультації щодо вибору методу визначення митної вартості в порядку частини четвертої статті 57 МК України, та витребовує необхідні документи шляхом зазначення їх переліку в графі "Для відміток митного органу" декларації митної вартості.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що кожна партія товарів, що підлягає митному оформленню, носить індивідуальний характер, а тому митні органи позбавлені права використовувати раніше прийняті рішення про коригування митної вартості до іншої партії товарів, що в подальшому ввозяться декларантом, оскільки будь-яких винятків з процедури, яка встановлена ч.3 ст.54, ст.55 МК України, законодавство не містить.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції вірно виходив з того, що розглянувши подані позивачем до митного оформлення документи, Ягодинська митниця не прийняла одного з рішень, як це передбачено ч.3 ст.53 МК України - про визнання митної вартості товару чи про її коригування оскільки, декларація митної вартості від 16.12.2013 року не містить жодних відміток митного органу у відповідній графі.

Таким чином, задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що Ягодинською митницею за результатом контролю митної вартості товару поданому ФОП до митного оформлення 16.12.2013 року не прийнято рішення про коригування митної вартості або про її визнання, не витребувано у декларанта додаткових документів на підтвердження такої вартості, не проведено процедури консультації щодо вибору методів визначення митної вартості.

Посилання митного органу на рішення про коригування митної вартості № 205000006/2013/000121/2 від 19.11.2013 року є безпідставним, оскільки таке стосується іншої поставки товару і його використання до спірних відносин чинним законодавством не передбачено.

Колегія суддів зазначає про наявність у митного органу права щодо самостійного визначення митної вартості товарів, однак, це повинно відбуватись із дотриманням чинного законодавства, з використанням повноважень, обґрунтовано, тобто з врахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій), з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, з врахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення. Проте, у розглядуваному випадку при прийнятті картки відмови митним органом в повній мірі не виконані вищезазначені норми. Крім того, при винесенні картки відмови відповідач повинен був обґрунтувати неможливість застосування інших пяти методів визначення митної вартості товарів.

Також, Ягодинською митницею, як підставу для відмови в прийнятті митної декларації, зазначено невідповідність заповнення граф 12, 45 митної декларації вимогам ст.53 МК України.

Порядок заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року №651, визначає, зокрема, правила заповнення граф митних декларацій на бланках єдиного адміністративного документа форми МД-2 (ЄАД).

Так, відповідно до частини другої Розділу II графа 12 митної декларації заповнюється у разі сплати митних платежів або застосування заходів забезпечення їх сплати відповідно до розділу X МК України. У графі зазначається у валюті України сума наведених у графах 45 ЄАД і додаткових аркушів митних вартостей задекларованих товарів. Графа 45 митної декларації заповнюється у разі сплати митних платежів або застосування заходів забезпечення їх сплати відповідно до розділу X Митного кодексу України. У графі зазначається у валюті України митна вартість товару, визначена Декларантом самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом.

Як встановлено судом першої інстанції, в графах 12, 45 МД від 16.12.2013 позивачем було вказано митну вартість, розрахованою за ціною контракту.

У свою чергу ст.53 МК України визначає перелік документів, що надаються декларантом і підтвердження митної вартості товару, а також перелік документів та випадки у яких ці документи можуть бути витребувані митним органом.

Отже, причини відмови у митному оформленні товару з підстав невідповідності граф 12, 45 МД ст.53 МК України, зазначені митним органом в Картці відмови, є необґрунтованими та безпідставними.

Також, на думку апеляційного суду, помилковим є посилання митного органу на те, що позивач був зобовязаний відобразити рішення про коригування митної вартості № 205000006/2013/000121/2 від 19.11.2013 року у графі 43 МД, оскільки це рішення стосується іншої поставки товару, а його використання до інших поставок не передбачено законодавством.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що Ягодинською митницею за результатом контролю митної вартості товару, поданому позивачем до митного оформлення 16.11.2013 року, всупереч вимогам МК України не прийнято рішення про коригування митної вартості чи про її визнання, не витребувано у декларанта додаткових документів на підтвердження такої вартості, не проведено процедури консультації щодо вибору методів визначення митної вартості, а відтак, протиправно відмовлено позивачу у митному оформленні товарів шляхом прийняття картки відмови.

У відповідності до вимог ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

ст.200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 160, ст.195, ст.198, ст.200, ст.205, ст.206, ст.254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Ягодинської митниці Міндоходів залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 26.06.2014 року у справі за № 803/1109/14 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: Н.В. Бруновська

Судді: М.В. Костів

ОСОБА_3

Ухвала складена в повному обсязі 27.05.2016 року.