Справа № 463/1619/16-а
Суддя: Грицко Р. Р.
Дата ухвалення: 2016-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2016 року Справа № 463/1619/16-а

Провадження № 2-а/463/112/16

Личаківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді Грицка Р.Р.,

при секретарі - Кисиличин М.В.,

з участю представника відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м.Львові про зміну постанови в справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в :

позивач звернулася в суд з адміністративним позовом до відповідача про зміну постанови в справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності.

В обґрунтування заявленого адміністративного позову покликається на те, що постановою ОСОБА_3 ПС3 № 004511 від 28 березня 2016 року інспектора роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м.Львові ОСОБА_3 в справі про адміністративне правопорушення її неправомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255,0 гривень. Вважає, що оскаржувана постанова винесена без врахування всіх обставин з місця події, оскільки вона, керуючи автомобілем НОМЕР_1 на вул.Словацького,16 в м.Львові, здійснила короткотривалу зупинку із врахуванням дорожньої ситуації, так як не було вільних місць для паркування, її дії були викликані обєктивними факторами та не були спрямовані на заподіяння шкоди. Зазначає, що інспектором поліції не враховано, що діяння, яке мало місце не мало на меті заподіяння шкоди суспільним інтересам, що характеризує його як малозначне. Враховуючи наведене, просить змінити постанову в справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 ПС3 № 004511 від 28 березня 2016 року в частині накладення адміністративного стагнення та відповідно до ст.22 КУпАП звільнити її від адміністративної відповідальності.

В судове засідання 30 травня 2016 року позивач ОСОБА_2 не зявилася, подавши при цьому заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить суд позов задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні проти позову заперечила, пояснила, що при винесенні оскаржуваної постанови інспектором поліції було враховано, що вчинене правопорушення відноситься до сфери забезпечення безпеки дорожнього руху та позивачем було порушено п.15.10(е) Правил дорожнього руху України. Крім цього, вимушена зупинка це припинення руху транспортного засобу через технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкод для руху, в свою чергу позивачем не було наведено жодної причини, що вказували б про вимушеність припинення руху автомобіля, а тому інспектору поліції при винесенні даної постанови не було доцільним враховувати помякшуючі чи обтяжуючі обставини, які б свідчили про малозначність діяння.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, оглянувши запис відеореєстратора з місця вчинення правопорушення, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Як вбачається з оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 ПС3 № 004511 від 28 березня 2016 року (а.с.10), ОСОБА_2 28 березня 2016 року близько 13 год. 15 хв. на вул.Словацького,16 в м.Львові, керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснила стоянку ближче 5 метрів до контейнерних майданчиків, порушивши вимогу п.15.10(е) Правил дорожнього руху України, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Оглянутими в судовому засіданні записами реєстратора з місця оформлення адміністративного порушення, зафіксованим відеотехнікою, розміщеною на форменому одязі працівника патрульної служби, підтверджується факт порушення позивачем п.15.10(е) Правил дорожнього руху України під час керування транспортним засобом марки «Volkswagen Golf Plus» р.н. НОМЕР_2.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З представлених на розгляд суду матеріалів вбачається вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, постанова в справі про адміністративне правопорушення винесена правомочною особою, стягнення накладено в межах санкції статті із врахування вимог ст.33 КУпАП та строків накладення адміністративного стягнення.

Судом встановлено, що зупинка транспортного засобу позивача була короткотривалою, дії були викликані обєктивними факторами та не були спрямовані на заподіяння шкоди. Позивач факт вчинення правопорушення не заперечує, однак вважає, що діяння було малозначне та слід обмежитись усним зауваженням.

Статтею 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до ч.1 ст.222 КУпАП суд не є органом, який уповноважений вирішувати справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Частиною 2 статті 162 КАС України передбачено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії; зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача коштів; тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З урахуванням наведених вище правових норм, суд приходить до висновку, що до компетенції суду при вирішенні справ за правилами КАС України не належить вирішення питання про звільнення порушника від адміністративної відповідальності, оскільки такі повноваження надані особам, уповноваженим вирішувати справи про адміністративне правопорушення.

Відтак, судом не здобуто підстав для задоволення вимог позивача, а тому, суд приходить до висновку, що у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 слід відмовити.

Керуючись ст.ст.7-12, 86, 161, 162, 163, 167 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м.Львові про зміну постанови серії ПС3 № 004511 від 28 березня 2016 року в справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Личаківський районний суд м.Львова шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст.186 КАС України.

Суддя Грицко Р.Р.