Справа № 826/1408/16
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2016-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову в задоволенні клопотання про закриття провадження

в адміністративній справі

19 квітня 2016 року м. Київ № 826/1408/16

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі головуючого судді Качура І.А., при секретарі судового засідання Артеменко Я.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до третя особаМіністерства інфраструктури України Сєчкін Сергій Анатолійович
провизнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії

за участю представників:

від позивача: від відповідача: від третьої особи: ОСОБА_3; ОСОБА_4; ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 (надалі - позивач/ОСОБА_1.) з адміністративним позовом до Міністерства інфраструктури України (надалі - відповідач), третя особа: ОСОБА_2 (надалі - ОСОБА_2.), в якому просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення постійно діючої комісії відповідача для проведення конкурсного відбору керівників суб'єктів господарювання державного сектору економіки від 21.01.2016 р., яке оформлене протоколом №36 в частині допуску претендента ОСОБА_2 до участі у конкурсному відборі на заміщення вакантної посади директора ДП «Спеціалізований морський порт «Октябрьск»;

2. Визнати протиправним та скасувати рішення постійно діючої комісії відповідача для проведення конкурсного відбору керівників суб'єктів господарювання державного сектору економіки від 21.01.2016 р., що оформлене протоколом №36 в частині визнання переможцем конкурсного відбору на заміщення вакантної посади директора ДП «Спеціалізований морський порт «Октябрьск» - ОСОБА_2;

3. Зобов'язати відповідача внести зміни до рішення постійно діючої комісії Міністерства інфраструктури України для проведення конкурсного відбору керівників суб'єктів господарювання державного сектору економіки від 21.01.2016 р., що оформлене протоколом №36 в частині визнання ОСОБА_1 переможцем конкурсного відбору на заміщення вакантної посади директора ДП «Спеціалізований морський порт «Октябрьск»;

4. Вирішити питання про відшкодування судових витрат.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.02.2016 р. відкрито провадження у справі та призначено попереднє судове засідання.

Так, в попередньому судовому засіданні 19.04.2016 р. представником відповідача було заявлено клопотання про закриття провадження у справі.

Зокрема, в обґрунтування заявленого клопотання про закриття провадження у справі, представником відповідача було зазначено, про те, що оскільки предметом розгляду даного спору є правовідносини щодо призначення на посаду директора ДП «Спеціалізований морський порт «Октябрськ», які не пов'язані з проходженням публічної служби та не належать до публічно - правових, то й адміністративну справу №826/1408/16 не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, в судовому засіданні судом було поставлено на обговорення учасників процесу заявлене представником відповідача клопотання про закриття провадження у справі.

Представник позивача проти заявленого клопотання заперечував з підстав його необґрунтованості.

Представники відповідача та третьої особи клопотання підтримали, просили суд його задовольнити та закрити провадження у справі.

Розглянувши заявлене клопотання, заслухавши в судовому засіданні думку сторін, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для його задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Водночас, в п.1 ч.1 ст.3 КАС України зафіксовано, що справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно - правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

В тож й же час, ч.2 ст.2 КАС України визначено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь - які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Згідно ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.

Поряд з цим, ч.4 ст.105 КАС України визначено, що адміністративний позов може містити вимоги про: скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; виконання зупиненої чи невчиненої дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Частиною 5 вищезгаданої статті передбачено, що адміністративний позов суб'єкта владних повноважень може містити інші вимоги у випадках, встановлених законом.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем оскаржується рішення постійно діючої комісії Міністерства інфраструктури України щодо проведення конкурсного відбору керівників суб'єктів господарювання держаного сектору економіки від 21.01.2016 р., що оформлене протоколом №36, в частині допуску претендента ОСОБА_2 до участі у конкурсному відборі на заміщення вакантної посади директора ДП «Спеціалізований морський порт «Октябрьск» та в частині визнання ОСОБА_2 переможцем конкурсного відбору на заміщення вакантної посади директора ДП «Спеціалізований морський порт «Октябрьск».

Нормативно-правовим актом, що визначає правові основи управління об'єктами державної власності є Закон України «Про управління об'єктами державної власності» (надалі - Закон №185).

Так, положеннями ст.1 Закону №185 визначено, що управління об'єктами державної власності - здійснення Кабінетом Міністрів України та уповноваженими ним органами, іншими суб'єктами, визначеними цим Законом, повноважень щодо реалізації прав держави як власника таких об'єктів, пов'язаних з володінням, користуванням і розпоряджанням ними, у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб.

Відповідно до ст.4 Закону №185 суб'єктами управління об'єктами державної власності є: Кабінет Міністрів України; центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері управління об'єктами державної власності; центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку; міністерства, інші органи виконавчої влади та державні колегіальні органи; Фонд державного майна України; органи, що забезпечують діяльність Президента України, Верховної Ради України та Кабінету Міністрів України; органи, які здійснюють управління державним майном відповідно до повноважень, визначених окремими законами; державні господарські об'єднання, державні холдингові компанії, інші державні господарські організації; Національна академія наук України, галузеві академії наук.

Отже, у відповідності до ст. 4 вказаного Закону Міністерство інфраструктури України є суб'єктом управління об'єктами державної власності.

Відповідно до п.1 Положення про Міністерство інфраструктури України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.06.2015 р. №460 Міністерство інфраструктури України (Мінінфраструктури) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Мінінфраструктури є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах автомобільного, залізничного, морського та річкового транспорту, надання послуг поштового зв'язку, а також забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері авіаційного транспорту та використання повітряного простору України, дорожнього господарства, навігаційно-гідрографічного забезпечення судноплавства, торговельного мореплавства, з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті, а також державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Так, п.4 та п.21 ч.1 ст.6 Закону №185 визначено, що уповноважені органи управління відповідно до покладених на них завдань призначають на посаду та звільняють з посади керівників державних підприємств, установ, організацій та господарських структур, укладають і розривають з ними контракти, здійснюють контроль за дотриманням їх вимог; організовують і проводять конкурси з визначення керівників суб'єктів господарювання державного сектору економіки.

Мінінфраструктури згідно з Положенням про Міністерство інфраструктури України здійснює відповідно до законодавства функції з управління об'єктами державної власності, майном підприємств, установ, організацій, що належать до сфери його управління, здійснює контроль за діяльністю господарських структур.

В той же час, до повноважень Мінінфраструктури України відповідно до покладених на нього завдань, окрім іншого, належить утворення, ліквідація, реорганізація підприємства, установи та організації, затвердження їх положення (статути), в установленому порядку призначення на посади та звільнення з посад їх керівників, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Мінінфраструктури, укладання (переукладання, продовження) та розривання відповідно до законодавства з ними контрактів.

Водночас, відповідно п.2 Порядку проведення конкурсного відбору керівників державних суб'єктів господарювання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №777 від 03.08.2008 р. (надалі - Порядок №777) визначено, що рішення про необхідність проведення конкурсного відбору для призначення керівника державного суб'єкта господарювання приймається міністерством, Фондом державного майна, іншим органом, що здійснює управління об'єктами державної власності.

Зокрема, підставою для оголошення конкурсного відбору керівника підприємства є рішення (наказ) міністерства, Фонду державного майна або іншого органу, до сфери управління якого належить підприємство, із зазначенням строку приймання заяв і проведення конкурсного відбору.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, оскільки ДП «Спеціалізований морський порт «Октябрськ» відноситься до сфери управління Мініфраструктури, рішення про проведення конкурсного відбору керівників суб'єктів господарювання державного сектору економіки та обрання переможця такого конкурсного відбору є управлінською функцією відповідача та відноситься до виключної компетенції органу владних повноважень.

Зокрема, як встановлено вище, справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Для визначення спору як такого, що підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства, має бути законодавче уповноваження хоча б одного суб'єкта владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

Тому слід вважати, що до юрисдикції адміністративних судів віднесені тільки ті публічно-правові спори, які виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктами владних повноважень віднесених до їх компетенції владних управлінських функцій.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Компетенція адміністративних судів згідно з п.1 ч.1 ст.17 КАС України поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є правомірність рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що спір щодо скасування рішення органу владних повноважень під час виконання ним владних управлінських функцій, покладених Законом №185, відноситься до компетенції судів адміністративної юрисдикції та має бути розглянутим за правилами встановленими КАС України.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі обґрунтованим, як наслідок в задоволенні клопотання про закриття провадження по справі суд вважає за необхідне відмовити.

Керуючись положеннями ст.157, ст.158-163, 167, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

1. В зволенні клопотання представника Міністерства інфраструктури України про закриття провадження по справі відмовити в повному обсязі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Качур