Справа № 814/519/16
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2016-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Миколаїв
13 травня 2016 року Справа № 814/519/16
Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Гордієнко Т. О. розглянула у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1

доДепартаменту соціального захисту населення Миколаївської обласної державної адміністрації, вул. Акіма, 2, м. Миколаїв, 54003

провизнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом до Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення обласної комісії з розгляду питань, пов`язаних із видачею посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Миколаївської облдержадміністрації, оформлене протоколом № 10 від 30.10.2015 року, а відмову у видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ОСОБА_1 - безпідставною; зобов`язати Департамент соціального захисту населення Миколаївської обласної державної адміністрації поновити ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС другої категорії, видане 17.05.1991 року Управлінням внутрішніх справ Миколаївської області серії НОМЕР_1 з дня його видачі; зобов`язати Департамент соціального захисту населення Миколаївської обласної державної адміністрації поновити ОСОБА_1 компенсаційні виплати та пільги, передбачені ст. 20 Закону України «про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з дня видачі посвідчення серії НОМЕР_1 тобто з 17.05.1991 року.

Позов обґрунтовано тим, що відповідачем при прийнятті спірного рішення відповідачем не з`ясовувалося питання стосовно того, що позивач у період з 24.11.1987 по 25.05.1998 приймав участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в м. Прип`ять.

Відповідач надав суду заперечення на позов, просив відмовити у задоволенні позову, оскільки позивачем не надано документів, необхідних для видачі посвідчення.

Позивач надав суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження. Відповідно до п. 4, 6 ст. 128 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Дослідив матеріали справи, суд встановив:

17.05.1991 позивачу видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 1987 році другої категорії серії НОМЕР_1 .

Рішенням Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України від 20.08.2014 року № 77 вирішено відмовити у визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ОСОБА_1 , оскільки не підтверджено факт виконання робіт у зоні відчуження.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду по справі № 814/628/15 від 30.04.2015 року визнано протиправним та скасовано рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України від 20.08.2014 № 77 в частині непідтвердження факту виконання ОСОБА_1 робіт у зоні відчуження.

Відповідно до протоколу № 90 від 24.09.2015 засідання Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України скасовано рішення Комісії від 20.08.2014 року № 77 в частині відмови у визначенні статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Засіданням обласної комісії з розгляду питань, пов`язаних із видачею посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Миколаївської облдержадміністрації від 30.10.2015 вирішено відмовити у видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зв`язку з невідповідністю документів вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 № 57.

Відповідно до статті 10 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 року №796-ХІІ (надалі - Закон № 796), учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами (стаття 15 Закону 786).

Пунктом 10 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 20.01.1997 р. № 51 (далі - Порядок), який регулює правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи, зазначено, що посвідчення видаються учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС на підставі одного з таких документів:

а) посвідчення про відрядження в зону відчуження;

б) військового квитка і довідки командира військової частини або про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження;

в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту).

Згідно з п. 3 Порядку № 51 інвалідам з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, віднесеним до категорії 1, а також учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 р. - незалежно від кількості робочих днів, з 1 липня 1986 р. до 31 грудня 1986 р. - не менше 5, а у 1987 р. - не менше 14 календарних днів, віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення синього кольору, серія А. При цьому у посвідченні на правій стороні по діагоналі зліва направо ставиться штамп фарбою червоного кольору "Перереєстровано" і на вільному місці виконується запис про дату перереєстрації. Починаючи з 1 жовтня 1998 р. зазначене посвідчення без такого штампу вважається недійсним. Посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і Постраждалий від Чорнобильської катастрофи (категорії 1, 2, 3 серії А) без відмітки про перереєстрацію, передбачену у абзаці першому пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 4 лютого 1997 р. N 135 (Офіційний вісник України, 1997 р., число 6, с. 68, число 34, с. 7; 1998 р., N 19, ст. 681), з тимчасовими вкладками затвердженого цією постановою зразка для осіб, які станом на 1 жовтня 1998 р. не отримали відповідної довідки у Державному галузевому архіві Міністерства оборони, вважаються чинними до 1 травня 1999 року.

Так, постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.04.2015 року по справі № 814/628/15, встановлено, що позивач з 24.11.1987 року по 25.05.1988 працював на посаді водія самостійної воєнізованої пожежної частини 17 УВС Київського облвиконкому та приймав участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в м. Прип`ять, та те, що на момент присвоєння статусу ліквідатора позивачу необхідні для цього документи були в наявності, однак зі сплином часу та реорганізацією підприємства не всі вони збереглися.

Також позивачем надано довідку СВПЧ - 6 від 03.05.1988 року № 24 про встановлення підвищеної заробітної плати старшині внутрішньої служби СВПЧ 6 по охороні міста Прип`ять Київського облвиконкому (125 %); посвідчення про відрядження № 873 до УВС Київського облвиконкому по посаді водія СВПЧ-17 на шість місяців з 24.11.1987 року по 25.05.1988 року.

Відповідач у запереченнях зазначає, що у корінці посвідчення про відрядження у період з 24.11.1987 року по 25.05.1988 року відсутня інформація про перебування в зоні відчуження.

Разом з тим, надані відповідачем до заперечень документи: довідка Головного управління ДСНС у Миколаївській області від 27.12.2013 року № 69/6845/02 про перебування позивача на ЧАЕС у травні 1988 року, за яке позивач і отримав підвищене грошове забезпечення, та лист Головного управління ДСНС України у Київській області від 29.01.2014 року № 66/3/489, в якому повідомляється, що ОСОБА_1 значиться в списку працівників воєнізованої пожежної охорони УВС Миколаївської області, які приймали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 24.11.1987 року по 25 травня 1988 року у сукупності свідчать про відрядження в зону відчуження в та підвищену оплату праці в зоні відчуження.

При цьому, документ - матеріальний носій, що містить інформацію, основними функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі (ст. 1 ЗУ «Про інформацію»).

Як наслідок, рішення обласної комісії з розгляду питань, пов`язаних із видачею посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Миколаївської облдержадміністрації від 30.10.2015 року № 10, оформлене протоколом є протиправним та підлягає скасуванню, відмова у видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ОСОБА_1 є безпідставною.

Стосовно позовної вимоги щодо зобов`язання відповідача поновити позивачу компенсаційні виплати та пільги, передбачені ст. 20 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з дня видачі посвідчення серії НОМЕР_1 тобто з 17.05.1991 року, суд зазначає наступне. Єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право на користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи". Вказані посвідчення є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користуватися пільгами, встановленими згаданим Законом. Тому зазначена вимога є передчасною.

На підставі ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Верховенство право є засобом для досягнення мети права і правової системи загалом забезпечення пріоритету природних прав людини. Принцип верховенства права є істотною характеристикою головного співвідношення між людиною та державою. Зазначений принцип є концентрованим виразом юридичних гарантій досягнення індивідом своїх цілей при укладанні суспільного договору, а за допомогою його дії діяльність держави спрямовується на виконання мети утвердження і забезпечення прав людини.

В рішенні Європейського суду по правах людини від 27.05.1996 року у справі Гудвін проти Сполученого Королівства зазначено, що суд визнає, що у певних сферах може бути важко формулювати закони з високою чіткістю, а певний рівень гнучкості навіть може бути бажаним, щоб дати національним судам змогу застосовувати право у світлі своєї оцінки того, які заходи необхідні за конкретних обставин кожної справи.

Згідно з ч.2 ст.11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін, третіх осіб, про захист яких вони просять.

Статтею 162 КАС України передбачено право суду прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд вважає за необхідне для захисту інтересів позивача позовні вимоги в частині зобов`язання Департамент соціального захисту населення Миколаївської обласної державної адміністрації поновити ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС другої категорії, видане 17.05.1991 року Управлінням внутрішніх справ Миколаївської області серії НОМЕР_1 з дня його видачі викласти в іншій спосіб, тому суд використовує право, надане йому ст. 11, 162 КАС України, та виходячи за межі позовних вимог, вважає за необхідне зобов`язати Департамент праці та соціального захисту населення Миколаївської обласної державної адміністрації зобов`язати видати ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії.

Ухвалою від 27.04.2016 сплату позивачем судового збору було відстрочено до прийняття рішення по справі. Відповідно до статті 88 КАС України, суд вважає за можливе звільнити позивача від сплати судового збору.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись статтями 11, 71, 88, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення обласної комісії з розгляду питань, пов`язаних із видачею посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Миколаївської облдержадміністрації, оформлене протоколом № 10 від 30.10.2015 року, а відмову у видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ОСОБА_1 безпідставною.

Зобов`язати Департамент соціального захисту населення Миколаївської обласної державної адміністрації зобов`язати видати ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії.

В решті позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Гордієнко