Справа № 420/2439/12
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2016-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" травня 2016 р. м. Київ К/800/46502/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:
Головуючого Рецебуринського Ю.Й.,
Суддів Ситникова О.Ф.,
Стародуба О.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Криворізькому районі Дніпропетровської області (далі Управління) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 8 жовтня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в подальшому уточненим, про: визнання неправомірними дій Управління щодо відмови у перерахунку пенсії із заробітної плати у зоні відчуження по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи за період з 1 квітня 1987 року по 10 квітня 1987 року, з 12 квітня 1987 року по 30 квітня 1987 року; зобов`язання Управління призначити, нарахувати і виплачувати пенсію відповідно до статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» та підпункту 4 пункту 3 постанови Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Порядок) із заробітної плати, отриманої за роботу у зоні відчуження з 1 квітня 1987 року по 10 квітня 1987 року, з 12 квітня 1987 року по 30 квітня 1987 року, визначеної виходячи із заробітної плати, отриманої за основним місцем роботи (збереженої заробітної плати), з урахуванням фактично відпрацьованого часу в зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (підвищення до 100 % тарифної ставки, кратності, премії), доплати за вихідні і святкові дні, нарахованої за фактично відпрацьований час, з урахуванням встановленої кратності, з 1 січня 2012 року.
Дана справа неодноразово розглядалася судами різних інстанцій.
Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2012 року позовні вимоги за період з 1 січня 2012 року по 30 січня 2012 року залишено без розгляду.
Постановою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 2 червня 2015 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Управління щодо відмови ОСОБА_1 у перерахуванні пенсії із заробітної плати у зоні відчуження по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи з 1 квітня 1987 року по 10 квітня 1987 року, з 12 квітня 1987 року по 30 квітня 1987 року та зобов`язано відповідача призначити, нарахувати і виплачувати ОСОБА_1 пенсію з 1 лютого 2012 року відповідно до вимог статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням Закону України «Про державний бюджет України на 2012 рік», та підпункту 4 пункту 3 Порядку із заробітної плати, отриманої за роботу у зоні відчуження з 1 квітня 1987 року по 10 квітня 1987 року, з 12 квітня 1987 року по 30 квітня 1987 року у розмірі 1130, 26 крб.
Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 8 жовтня 2015 року скасовано постанову Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 2 червня 2015 року, прийнято нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалене ним судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
З`ясувавши обставини справи, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права згідно статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), колегія суддів приходить до висновків про задоволення касаційної скарги з огляду на наступне.
Судами встановлено, що ОСОБА_1 з 12 лютого 1987 року по 10 травня 1987 року у складі військової частини № НОМЕР_1 брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, внаслідок чого був безстроково визнаний інвалідом IIІ групи.
Позивач отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
У зв`язку із набранням чинності Порядку 1 січня 2012 року Управлінням було здійснено перерахунок пенсії позивачу відповідно до підпункту 3 пункту 3 Порядку.
Відповідно до розпорядження відповідача від 2 лютого 2012 року №130211 позивачу з 1 січня 2012 року нараховується пенсія по інвалідності у розмірі 2098 грн 61 коп., виходячи з положень підпункту 3 пункту 3 Порядку, яким передбачено, що у разі, коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше як 12 місяців підряд, заробітна плата для обчислення пенсій обчислюється виходячи із заробітної плати за повні календарні місяці підряд у зоні відчуження.
ОСОБА_1 звертався до Управління із заявою, в якій просив здійснити йому перерахунок пенсії відповідно до підпункту 4 пункту 3 Порядку, оскільки від брав участь у ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС 2 дні у березні 1987 року та 29 днів у квітні 1987 року, що є неповними календарними місяцями.
Листом від 4 травня 2012 року №10/281 відповідач відмовив позивачу у задоволенні його заяви у зв`язку із відсутністю підстав, оскільки позивач працював у зоні відчуження менше ніж 12 місяців підряд, тому середньомісячний заробіток визначається шляхом ділення його загальної суми за повні календарні місяці роботи на кількість цих місяців.
Відповідно до підпункту 4 пункту 3 Порядку в разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986 - 1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.
Відповідно до архівної довідки галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 31 липня 2012 року №83771 та довідки Криворізького районного військового комісаріату позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при військовій частині № НОМЕР_1 , дислокованої на 2 км північніше с. Оране, Іванківського району, Київської області у період з 12 лютого 1987 року по 11 травня 1987 року, виконуючи ремонтні роботи в зоні №3 «Рудий Ліс» в березні 1987 року - 30 березня 1987 року та 31 березня 1987 року; з 1 квітня 1987 року по 10 квітня 1987 року, з 12 квітня 1987 року по 30 квітня 1987 року.
Отже, позивач перебував у зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в березні 1987 року 2 календарні дні та у квітні 1987 року 29 календарних днів, що є меншим повних календарних місяців, тому ОСОБА_1 має право на перерахунок пенсії за підпунктом 4 пункту 4 Порядку.
Крім того, судом першої інстанції досліджено довідку ПАТ «Криворізький турбінний завод «Констар» №151/228 від 19 лютого 2013 року та відомість про нараховану заробітну плату за квітень 1987 року, відповідно до яких позивач за квітень 1987 року отримав заробітну плату за роботу у зоні відчуження у розмірі 1130,26 крб, до складу якої входили збережений середній заробіток за дні роботи у зоні відчуження у розмірі 306,62 крб, оплата праці за тарифною ставкою за дні роботи у зоні відчуження у розмірі 538 грн 70 коп., премія 35% за діючою системою преміювання відповідно до Положення про преміювання, затвердженого наказом директора заводу №716 від 25 грудня 1986 року у розмірі 194,27 крб.
Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги.
Висновок суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог з підстав не подання позивачем до Управління у 2012 році довідки, в якій було б зазначено окремо заробітну плату отриману ним за квітень 2012 року, колегія суддів вважає неправильним, оскільки судом першої інстанції були досліджені первинні документи, в яких містяться відомості про заробітну плату позивача за квітень 1987 року та як вбачається з матеріалів справи відповідач відмовив позивачу у перерахунку пенсії з підстав відсутності у нього роботи у зоні відчуження менше календарного місяця, а не з підстав відсутності відповідних даних у заяві.
Крім того, з 6 березня 2013 року Управління здійснює розрахунок пенсії позивача відповідно до підпункту 4 пункту 3 Порядку.
За правилами статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.
Керуючись статтями 222, 223, 226, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів
У Х В А Л И ЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 8 жовтня 2015 року скасувати, постанову Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 2 червня 2015 року залишити в силі.
Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута у порядку і з підстав, передбачених статтями 235-237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ю.Й. Рецебуринський

Судді О.Ф. Ситников

О.П. Стародуб