Справа № 817/472/16
Суддя: Сало А.Б.
Дата ухвалення: 2016-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/472/16

12 травня 2016 року м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Сала А.Б. за участю секретаря судового засідання Мідлік А.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача 1: представник Крючевська В.С.,

відповідача 2: представник не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_3, ОСОБА_4
до Луцької міської ради Відділу державного архітектурно - будівельного контролю, Управління Держархбудінспекції у Волинській області
про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинення певних дій, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (далі іменуються - відповідачі) звернулися до Рівненського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради (далі іменується - Відділу ДАБК, відповідач 1) та Управління Державної архітектурно - будівельної інспекції у Волинській області (далі іменується - Управління ДАБІ у Волинській області, відповідач 2) про визнання протиправними дій щодо скасування реєстрації декларації №ВЛ13 від 13.10.2015 про початок виконання будівельних робіт на об'єкті "Реконструкція офісної будівлі з надбудовою по АДРЕСА_1", скасування наказу про скасування реєстрації зазначеної декларації та зобов'язання поновити її реєстрацію, зобов'язання зареєструвати декларацію про готовність об'єкта до експлуатації.

На обґрунтування позовних вимог позивачі вказали на те, що 13.10.2015 ними подано декларацію про початок будівельних робіт на об'єкті "Реконструкція офісної будівлі з надбудовою по АДРЕСА_1", яка зареєстрована відповідачем 2 - Управлінням ДАБІ у Волинській області 13.10.2015 за №ВЛ13. Після проведення будівельних робіт, 15.02.2016 позивачі подали Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації. Проте, 03.03.2016 відповідачем 1 на їхні адреси надіслано повідомлення № 28.2-7/202 про повернення на доопрацювання цієї декларації. У переліку недоліків, які підлягали усуненню, було вказано: 1. некоректне зазначено одиницю виміру в основних показниках об'єкта щодо «кількість робочих місць»; 2. не зазначено інформацію в п.22 щодо сплати коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту. При цьому, повідомлялося, що після усунення виявлених недоліків заявники можуть повторно звернутися за реєстрацією декларації. Проте, вже 09.03.2016 Відділом ДАБК на адресу позивачів надіслано листа за №28-20/215 про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт від 13.10.2015 за №ВЛ13.

Позивачі вважають, що дії відповідачів щодо скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт та відмови у реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації суперечать вимогам статей 36 та 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та пунктів 22 та 24 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, оскільки органами державного архітектурно-будівельного контролю перед скасуванням реєстрації декларації не було проведено відповідної перевірки, не ознайомлено позивачів з наказом про скасування реєстрації, який мав бути прийнятий у такому випадку, а також були відсутні визначені законодавством підстави для таких дій з боку відповідачів.

Представник позивачів у судовому засіданні позов підтримала з наведених у ньому підстав та уточнила, що визнанню протиправним та скасуванню підлягає наказ начальника Відділу ДАБК від 03 березня 2016 року №19 про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт. Просила позовні вимоги повністю задовольнити.

Представник відповідача 1 позов не визнала, подала письмові заперечення проти позову та пояснила, що наказом начальника Відділу ДАБК від 11.02.2016 №17 була призначена позапланова перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об'єкті "Реконструкція офісної будівлі з надбудовою по АДРЕСА_1" з 11.02. 2016 до 17.02.2016. Підставою для проведення перевірки стала заява Комітету правозахисту та боротьби з корупцією від № 46/28-16 щодо порушень у сфері містобудування під час реконструкції зазначеного об'єкту. У зв'язку із призначенням перевірки ОСОБА_4 було направлено повідомлення від 05.02.2015 № 28-20/119 про те, що перевірка буде розпочата о 10.00 годині за місцем будівництва і для проведення перевірки необхідно забезпечити участь уповноваженого представника з наданням відповідних документів на будівництво. Проте, позапланова перевірка проведена не була, оскільки замовник або його уповноважений представник не з'явилися для її проведення та не надали необхідну документацію. 26.02.2016 за вих.№28-17/182 позивачам направлялося повторне повідомлення з такими ж вимогами щодо подачі документації та необхідністю з'явитись для проведення перевірки на 10.00 годину 02 березня 2016 року. Проте, замовники знову не прибули для проведення перевірки. В обох випадках поштова кореспонденція з повідомленнями про час та місце проведення перевірки надсилалась рекомендованими листами для вручення адресатам особисто. Наказом начальника Відділу ДАБК від 03.03.2016 № 19 реєстрація декларації про початок виконання будівельних робіт на об'єкті "Реконструкція офісної будівлі з надбудовою по АДРЕСА_1" була скасована відповідно до вимог ч.2 ст.39 - 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у зв'язку з проведенням будівництва без отримання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, а також зазначення у декларації про початок виконання будівельних робіт недостовірних даних щодо найменування об'єкта будівництва. Зокрема, на переконання відповідача, враховуючи те, що оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 під час здійснення будівельних робіт змінили зовнішню конфігурацію будівлі, покликання позивачів на пункт 25 Переліку об'єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, затвердженого Наказом Мінрегіону від 07.07.2011 №109, який надає право здійснювати будівельні роботи без отримання містобудівних умов та обмежень лише за умов відсутності змін у зовнішній конфігурації будівлі, є безпідставними. За наведених обставин, просила у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Представник відповідача - 2 у судове засідання не прибув, подав письмові заперечення проти позову, які повністю співпадають з правовою позицією відповідача 1. Просив у задоволенні позовних вимог повністю відмовити.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов, заслухавши пояснення представників позивачів та відповідача 1, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, з огляду на таке.

Судом встановлено, що 13.10.2015 позивачами - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подано декларацію про початок будівельних робіт на об'єкті "Реконструкція офісної будівлі з надбудовою по АДРЕСА_1", яка була зареєстрована відповідачем 2 - Управлінням ДАБІ у Волинській області 13.10.2015 року за №ВЛ13 (а.с.6-7).

Зазначена будівля належить позивачам на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя №1445 від 18.08.2015 та договору купівлі продажу №1438 від 14.08.2015 (а.с.15-16, 18-19), що підтверджується витягами з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.08.2015 №42312419 та від 18.08.2015 № 42436239 (а.с.17, 20).

Після проведення усього комплексу будівельних робіт 15.02.2016 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали Декларацію про готовність до експлуатації об'єкта "Реконструкція офісної будівлі з надбудовою по АДРЕСА_1", який належить до І-ІІІ категорії складності (а.с.9-11).

03.03.2016 Відділом ДАБК на адресу позивачів надіслано повідомлення № 28.2-7/202 про повернення на доопрацювання декларації про готовність об'єкта до експлуатації (а.с.8).

При цьому, у повідомленні зазначалося, що позивачі можуть повторно звернутися за реєстрацією декларації після усунення виявлених недоліків, а саме: 1. некоректне зазначено одиницю виміру в основних показниках об'єкта щодо «кількість робочих місць»; 2. не зазначено інформацію в п.22 щодо сплати коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту.

Жодних претензій щодо відсутності містобудівних умов та обмежень у листі не зазначено.

Проте, цією ж датою начальником Відділу ДАБК було прийнято наказ № 19 про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт на об'єкті "Реконструкція офісної будівлі з надбудовою по АДРЕСА_1" у зв'язку з проведенням будівництва без отримання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, а також зазначення у декларації про початок виконання будівельних робіт недостовірних даних щодо найменування об'єкта будівництва (а.с.43).

Водночас, 09.03.2016 за №28-20/215 відповідачем 1 на адресу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надіслано лист, у якому з посиланням на Порядок виконання підготовчих та будівельних робіт, затверджений Постановою КМ України від 13.04.2011 №466, зазначалося про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт від 13.10.2015 за №ВЛ13 по вул. Л.Українки 26 (а.с.48).

Будучи не згідними з рішенням та діями відповідача щодо скасування декларації про початок виконання будівельних робіт від 13.10.2015 за №ВЛ13 та відмови у прийнятті декларації про готовність об'єкта до експлуатації, позивачі звернулись до суду із вказаним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року (далі іменується - Закон України №3038-VI), право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до І-ІІІ категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Водночас, судом встановлено, що перед початком будівництва позивачі отримали лист від 22.09.2015 Управління містобудування та архітектури Луцької міської ради за №м409/20-7 щодо відсутності необхідності отримання містобудівних умов та обмежень та зареєстрували в Управлінні ДАБІ у Волинській області декларацію про початок виконання будівельних робіт № ВЛ13 від 13.10.2015 то, то на переконання суду, у позивачів були усі необхідні підстави для початку виконання будівельних робіт.

Разом з тим, підстави для скасування декларації про початок будівельних робіт передбачені частиною 7 статті 36 Закону України №3038-VI та пунктом 24 «Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №466 (далі іменується - Порядок №466), а саме : 1) подання замовником заяви про скасування декларації; 2) отримання відомостей про припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем (замовником), смерті фізичної особи - замовника або визнання її безвісно відсутньою; 3) встановлення під час перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності об'єкта проектній документації на будівництво такого об'єкта та вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, порушень містобудівного законодавства у разі невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Судом встановлено, що позивачі заяв про скасування декларації не подавали та продовжують здійснювати підприємницьку діяльність, а отже єдиною підставою для скасування декларації залишається виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності об'єкта проектній документації на будівництво такого об'єкта та вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, порушень містобудівного законодавства у разі невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю (пп.3 п.24 Порядку 466).

Відповідно до статті 41 Закону України №3038-VI, державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затверджений Постановою КМ України від 23.05.2011 №553 (далі іменується - Порядок №553).

Згідно з пунктом 5 Порядку №553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом. Відповідно до п.16 Порядку за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком. Копія акту надсилається суб'єкту містобудування рекомендованим листом з повідомленням (пункт 21 Порядку №533).

Аналогічна вимога щодо проведення перевірки та складання акту міститься у статті 41 Закону України №3038-VI.

Крім того, приписи пунктів 6 та 7 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 5 квітня 2007 року №877-V (далі іменується - Закон України №877-V) передбачають необхідною умовою для вжиття заходів (зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг) щодо усунення виявлених порушень чинного законодавства, проведення планової або позапланової перевірки та складання відповідного акту.

У своїх письмових запереченнях та поясненнях під час судового засідання представник відповідача 1 зазначила, що перевірка проведена не була, оскільки позивачі на попередження про проведення перевірок від 05.02.2016 № 28-20/119 та від 30.02.2016 № 28-17/182 не відреагували, необхідних документів не надали, на об'єкт будівництва у зазначений час не прибули.

Проте, на переконання суду, ненадання позивачами документів не є перешкодою для здійснення Відділом ДАБК своїх повноважень та складання акту перевірки на підставі тих документів, які були наявні (декларація №ВЛ13 від 13.10.2015 про початок виконання будівельних робіт та ін.)

Доказів проведення перевірки, складання відповідного акту та надіслання його позивачам відповідач 1 не надав.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідач 1 без проведення перевірки та надіслання акту позивачам був позбавлений права здійснювати дії щодо скасування реєстрації декларації №ВЛ13 від 13.10.2015 про початок виконання будівельних робіт на об'єкті "Реконструкція офісної будівлі з надбудовою по вул. Л.Українки, 26, у м. Луцьку».

При прийнятті рішення суд також зазначає, що відповідно до частини 4 статті 34 Закону України №3038-VI, реконструкція, реставрація або капітальний ремонт об'єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані, реконструкція або капітальний ремонт автомобільних доріг, залізничних колій, ліній електропередачі, зв'язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій у межах земель їх розміщення, а також комплексна реконструкція кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду і нове будівництво об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури відповідно до містобудівної документації на замовлення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності можуть здійснюватися за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

У позивачів відсутній документ про право власності на земельну ділянку, на якій знаходиться об'єкт будівництва, що відповідає зазначеній вище правовій нормі та не є перешкодою для ведення будівельних робіт.

Згідно пункту 25 Переліку об'єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України від 07.07.2011 №109 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 22.07.2011 № 912/19650, до такого переліку відноситься: пп.25. Реконструкція житлових та нежитлових приміщень без зміни їх зовнішньої конфігурації, улаштування в існуючих житлових будинках, адміністративно-побутових будівлях підприємств та громадських будівлях вбудованих приміщень громадського призначення».

Враховуючи вищенаведене, суд погоджується з позицією відповідача 1 щодо необхідності отримання позивачами перед здійсненням будівельних робіт на об'єкті "Реконструкція офісної будівлі з надбудовою по вул. Л.Українки, 26, у м. Луцьку» відповідного дозвільного документу, оскільки зовнішня конфігурація будівлі по АДРЕСА_1 змінювалась (з 2 до 5 поверхів).

Разом з тим, судом встановлено, що позивачі вжили усіх необхідних для цього заходів та звернулися до відповідного уповноваженого органу - Управління містобудування та архітектури Луцької міської ради для отримання містобудівних умов та обмежень для отримання містобудівних умов та обмежень.

Проте, листом від 22.09.2015 Управління містобудування та архітектури Луцької міської ради за №м409/20-7, з покликанням за зазначений вище Наказ Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України від 07.07.2011 №109 та враховуючи нотаріальну згоду власників суміжних будівель щодо вищезазначеної реконструкції, повідомив позивачів, що містобудівні умови та обмеження на реконструкцію з надбудовою нежитлової будівлі під офісний центр (відповідно до поданого містобудівного розрахунку) не надаються (а.с.13).

Поряд з тим, відповідач 2 - Управління ДАБІ у Волинській області, яке на момент звернення позивачів діяло відповідно до вимог чинного законодавства та своїх повноважень, 13.10.2015 року здійснило реєстрацію декларації №ВЛ13 про початок виконання будівельних робіт на об'єкті "Реконструкція офісної будівлі з надбудовою по вул. Л.Українки, 26, у м. Луцьку».

При цьому, з самої назви об'єкта робіт «Реконструкція офісної будівлі з надбудовою…..» вбачалося, що роботи будуть проведені зі зміною зовнішньої конфігурації приміщення.

Крім того, в декларації, у розділі основних показників об'єкта будівництва вказано, що відповідно до проектної документації кількість поверхів будівлі збільшиться до 5, замість існуючих 2.

Відтак, відповідні суб'єкти владних повноважень - Управління містобудування та архітектури Луцької міської ради та Управління ДАБІ у Волинській області дозволили здійснювати будівельні роботи на зазначеному об'єкті без отримання містобудівних умов та обмежень.

На переконання суду, претензії органів державного контролю після завершення усіх будівельних робіт, витрачання позивачами на будівництво власних коштів у значних розмірах та після подання декларації про готовність об'єкта до експлуатації, є протиправними діями, які істотно порушують права позивачів.

Покликання відповідача 1 на зазначення у декларації про початок виконання будівельних робіт недостовірних даних щодо найменування об'єкта будівництва, суд до уваги не бере, оскільки це порушення відповідно до вказаних вище вимог частини 7 статті 36 Закону України №3038-VI та пункту 24 Порядку № 466 не може слугувати підставою для скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Враховуючи вищенаведене, суд задовольняє позовні вимоги у частині визнання протиправним дій відповідача 1 - Відділу ДАБК щодо скасування декларації про початок виконання будівельних робіт № ВЛ13 від 13.10.2015р. на об'єкті "Реконструкція офісної будівлі з надбудовою по АДРЕСА_1".

Що ж стосується вимог позивача про скасування наказу Відділу ДАБК від 03.03.2016 №19 про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт №ВЛ13 від 13.10.2015, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Наказ Відділу ДАБК від 03.03.2016 № 19 про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт № ВЛ13 від 13.10.2015 є ненормативним актом (актом індивідуальної дії) який вичерпує свою дію шляхом його разового застосування. За таких обставин, після реалізації такий акт, якщо на цьому наполягає позивач, може бути визнаний судом протиправним. Окремого рішення про скасування такого акту судом не приймається. Так як скасування рішення за своїм змістом є захистом порушеного права шляхом припинення дії відповідного акта.

Крім того, судом встановлено, що відповідно до пункту 2.1 наказу від 03 березня 2016 року № 19, відповідачем 1 на підставі рішення відповідача 2 було вилучено зазначену вище декларацію про початок будівельних робіт з Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів.

Вказані дії відповідачем 1 було вчинено згідно з пунктом 15 Порядку ведення єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.06.2011 № 92 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 19 липня 2011 р. за № 885/19623,

Водночас, оскільки суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача 1 щодо скасування реєстрації про початок виконання будівельних робіт та протиправність наказу від 03 березня 2016 року № 19, суд з метою захисту прав позивачів відповідно до пункту 8 зазначеного Порядку ведення єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позивачів щодо зобов'язання Відділу ДАБК поновити реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт № ВЛ13 від 13.10.2015 на об'єкті "Реконструкція офісної будівлі з надбудовою по АДРЕСА_1".

Стосовно вимоги щодо зобов'язання Відділу ДАБК зареєструвати декларацію про готовність об'єкта "Реконструкція офісної будівлі з надбудовою по АДРЕСА_1" до експлуатації, суд зазначає таке.

Як вже вказувалось вище, Відділом ДАБК листом від 03.03.2016 № 28.2-7/202 було повернуто на доопрацювання декларацію про готовність до експлуатації об'єкта "Реконструкція офісної будівлі з надбудовою по АДРЕСА_1" (а.с.8).

При цьому, у повідомленні зазначалося, що позивачі можуть повторно звернутися за реєстрацією декларації після усунення виявлених недоліків, а саме: 1. некоректне зазначено одиницю виміру в основних показниках об'єкта щодо «кількість робочих місць»; 2. не зазначено інформацію в п.22 щодо сплати коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту.

Згідно з частиною 1 статті 39 Закону України №3038-VI, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I-III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. Орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає декларацію про готовність об'єкта до експлуатації замовникові, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації (частина 6 статті 39).

Механізм прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів визначений Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженим Постановою КМ України від 13 квітня 2011 року № 461 (далі іменується - Порядок №461).

Відповідно до пункту 3 Порядку №461, прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до I-III категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органами державного архітектурно-будівельного контролю поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації (далі - декларація).

Замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних процедур у будівництві до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю два примірники декларації, у тому числі щодо об'єктів, які належать до I-III категорії складності, за формою, наведеною у додатку 3 до Порядку (п.17).

Згідно з пунктом 18 Порядку №461, орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дня надходження декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації, та забезпечує внесення інформації, зазначеної у декларації, до реєстру.

У разі подання чи оформлення декларації з порушенням установлених вимог орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає її замовнику (його уповноваженій особі) з письмовим обґрунтуванням причин повернення у строк, передбачений для її реєстрації (пункт 19 Порядку №461).

Згідно з пунктом 21 Порядку №461, рішення про реєстрацію або повернення декларації може бути розглянуто у порядку нагляду (без права реєстрації декларації) Держархбудінспекцією або оскаржено до суду.

Відповідно до приписів пункту 22 Порядку №461, у разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю наведених у декларації недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), які не є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом відповідно до статті 39-1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", орган державного архітектурно-будівельного контролю письмово повідомляє замовнику (його уповноваженій особі) протягом одного робочого дня з дня такого виявлення. Замовник зобов'язаний протягом трьох робочих днів з дня самостійного виявлення технічної помилки (описки, друкарської, граматичної, арифметичної помилки) в зареєстрованій декларації або отримання відомостей про виявлення недостовірних даних подати достовірні дані щодо інформації, яка потребує змін, для внесення їх органом державного архітектурно-будівельного контролю до реєстру шляхом подання особисто або надсилання відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю рекомендованим листом з описом вкладення заяви за формою згідно з додатком 6 до цього Порядку, декларації, в якій виявлено технічну помилку або недостовірні дані, в одному примірнику та декларації, в якій враховано зміни, у двох примірниках за формою згідно з додатками 2, 3, 4, 5 до цього Порядку.

Судом на підставі наданих доказів встановлено, що зазначені у листі Відділу ДАБК від 03.03.2016 № 28.2-7/202 підстави не підпадають під перелік, визначений статтею 39-1 Закону України №3038-VI, а саме: об'єкт збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта. Так, доказів того, що земельна ділянка, на якій знаходиться об'єкт, не була відведена для його будівництва, відповідачем 1 надано не було; претензій щодо відсутності затвердженого проекту до позивачів не було; у позивачів були наявні документи для початку виконання будівельних робіт - лист від 22.09.2015 року Управління містобудування та архітектури Луцької міської ради за №м409/20-7 щодо містобудівних умов та обмежень та зареєстрована Управлінням ДАБІ у Волинській області декларація про початок виконання будівельних робіт № ВЛ13 від 13.10.2015р.

Таким чином, у Відділу ДАБК не було підстав вважати об'єкт самочинним будівництвом, а тому, як наслідок, відсутні підстави для повернення декларації позивачам.

Враховуючи визначене пунктом 21 Порядку №461 право на оскарження до суду прийнятого органом державного архітектурно-будівельного контролю рішення про повернення декларації, суд на підставі визначених статтями 11 та 162 КАС України повноважень, з метою повного захисту прав позивачів, задовольняє адміністративний позов в цій частині шляхом прийняття постанови про визнання протиправними дій Відділу ДАБК щодо повернення декларації про готовність до експлуатації об'єкта "Реконструкція офісної будівлі з надбудовою по АДРЕСА_1" та зобов'язання відповідача зареєструвати вказану декларацію.

Рішення у справі в частині задоволення позовних вимог приймається судом також з урахуванням висновків Європейського суду з прав людини щодо недопустимості безпідставного втручання держави у право мирного володіння позивачами своїм майном, що вказує на порушення відповідачем статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року.

Так, згідно з частиною 1 статті 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною 2 статті 8 КАС України також передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Пунктом 1 Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції" Україна визнала обов'язковою юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.

Європейським судом з прав людини у справі Тре Тракторер Актіболаг проти Швеції, рішення від 07.07.1989, було встановлено, що влада країни позбавила юридичну особу, що мала у власності ресторан, ліцензії на відпуск алкогольних напоїв. Суд визнав, що економічні інтереси, які були порушені внаслідок позбавлення ліцензії, відповідають поняттю «майно» та такі дії Шведської держави підлягають контролю з боку Європейського Суду. За наслідками розгляду справи суд встановив факт порушення права на мирне володіння своїм майном, передбачене ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року.

У справі Пайн Веллі Девелопмент та інші проти Ірландії, № 12742/87, рішення від 29 листопада 1991 року, заявник придбав земельну ділянку, відносно якої діяли документи, що дозволяли її промислову забудову. У подальшому національним судом дозвіл був анульований, оскільки план-схема забудови суперечила національному законодавству. Приймаючи рішення у справі, Європейський суд з прав людини зазначив, що на момент придбання землі мали місце усі необхідні дозволи на забудову, які заявник мав повне право рахувати дійсними та законними. До прийняття рішення національним судом заявник правомірно очікував, що може здійснити забудову, а отже таке правомірне очікування має вважатися складовою права власності для мети застосування ст. 1 Першого протоколу.

З матеріалів справи вбачається, що позивачами лише після отримання передбачених чинним законодавством відповідних дозволів (лист від 22.09.2015 року Управління містобудування та архітектури Луцької міської ради за №м409/20-7 щодо відсутності необхідності отримання містобудівних умов та обмежень та зареєстрована Управлінням ДАБІ декларація про початок виконання будівельних робіт № ВЛ13 від 13.10.2015р.) було проведено увесь комплекс будівельних робіт на об'єкті, що належить їм на праві власності, надбудовано 3 поверхи будівлі, витрачені власні кошти на значну суму та подано декларацію про готовність об'єкта до експлуатації.

За таких обставин, позивачі правомірно очікували, що можуть провести будівельні роботи та зареєструвати готовий до експлуатації об'єкт, що надасть їм право на використання об'єкта власності на свій розсуд.

З урахуванням зазначеної практики Європейського суду з прав людини, суд вбачає у діях Відділу ДАБК щодо скасування декларації про початок виконання будівельних робіт та відмови у реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації втручання у право позивачів на мирне володіння майном, передбачене ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року.

Підстави для застосування судом ст.94 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради щодо скасування декларації про початок виконання будівельних робіт № ВЛ13 від 13.10.2015р. на об'єкті "Реконструкція офісної будівлі з надбудовою по АДРЕСА_1".

Визнати протиправним Наказ Відділу державного архітектурно-будівельного Луцької міської ради від 03 березня 2016 року № 19 про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт № ВЛ13 від 13.10.2015р.

Зобов'язати Відділ державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради відновити реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт № ВЛ13 від 13.10.2015р. на об'єкті "Реконструкція офісної будівлі з надбудовою по АДРЕСА_1".

Визнати протиправними дії Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради щодо повернення декларації про готовність до експлуатації об'єкта "Реконструкція офісної будівлі з надбудовою по АДРЕСА_1".

Зобов'язати Відділ державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради зареєструвати декларацію про готовність об'єкта "Реконструкція офісної будівлі з надбудовою по АДРЕСА_1" до експлуатації.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Сало А.Б.