Справа № 815/1241/16
Суддя: Андрухів В. В.
Дата ухвалення: 2016-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1241/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Андрухіва В.В., розглянувши в письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "ІМЕКСБАНК", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "ІМЕКСБАНК", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому позивач, з урахуванням уточнень від 21.04.2016 року, просить:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особа фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» Гаджиєва С.О. щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників АТ «ІМЕКСБАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по договору банківського вкладу від 20 січня 2015 року №990413503, укладеного між ОСОБА_1 та АТ «ІМЕКСБАНК»;

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» Гаджиєва С.О. подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо включення ОСОБА_1, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в АТ «ІМЕКСБАНК» по договору банківського вкладу від 20 січня 2015 року №990413503 у сумі 158995,91 грн., укладеного між ОСОБА_1 та АТ «ІМЕКСБАНК», за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб прийняти рішення про включення ОСОБА_1 до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в АТ «ІМЕКСБАНК» по договору банківського вкладу від 20 січня 2015 року №990413503 у сумі 158995,91 грн., укладеного між ОСОБА_1 та АТ «ІМЕКСБАНК», на підставі переліку вкладників АТ «ІМЕКСБАНК», наданого Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» Гаджиєвим С.О.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 20 січня 2015 року, між ним та АТ «ІМЕКСБАНК» був укладений Договір №990413503 про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20 січня 2015 року, за умовами якого позивачу був відкритий вкладний рахунок НОМЕР_1 // НОМЕР_2 в доларах США. Сума вкладу за даним договором становить 10000 дол. США. Процентна ставкам складає 6%. За умовами вказаного договору, повернення вкладу мало статися 23 квітня 2015 року шляхом перерахування на поточний рахунок. 20 січня 2015 року між позивачем та АТ «ІМЕКСБАНК» укладений Договір №990413480 на відкриття банківського рахунку, за умовами якого позивачу був відкритий рахунок НОМЕР_3 //НОМЕР_4 в доларах США. Як зазначає позивач, 20 січня 2015 року на вкладний рахунок позивачем було зараховано кошти у розмірі 10000 дол. США, що підтверджується випискою по особовому рахунку. 27 січня 2015 року на підставі постанови Правління Національного банку України від 26.01.2015 № 150 «Про віднесення АТ «ІМЕКСБАНК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 26.01.2015 № 16 «Про запровадження тимчасової адміністрації АТ «ІМЕКСБАНК», згідно з якою з 27.01.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в АТ «ІМЕКСБАНК». З 28 квітня 2015 року АТ «ІМЕКСБАНК» в рамках діяльності із забезпечення виконання зобов'язань банку з виплати коштів у період дії тимчасової адміністрації почав виплати коштів вкладникам за договорами. У зв'язку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду рішення від 27 травня 2015 року № 105, «Про початок процедури ліквідації АТ «ІМЕКСБАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», Фонд з 04 червня 2015 р. розпочав виплати коштів вкладникам даного банку. 17 липня 2015 року позивач звернувся до Фонду та до АТ «ІМЕКСБАНК» з заявою про виплату гарантованої суми відшкодування за вкладом, розміщеним у банку, проте АТ «ІМЕКСБАНК» та Фонд впродовж тривалого часу не надавали жодної відповіді на заяву. 03 грудня 2015 року надійшов лист від уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» Гаджиєва С.О., в якому повідомляється, що в результаті проведеної перевірки було встановлено, що до моменту запровадження тимчасової адміністрації в установі АТ «ІМЕКСБАНК» було здійснено низку операцій (які за своєю правовою суттю є правочинами), які за попередніми висновками можуть містити ознаки нікчемності та підпадати під критерії нікчемності, передбачені підпунктом 7 ст. 38 Закону, а нетиповий характер їх вчинення - свідчить про намір клієнтів за штучно-створених підстав отримати задоволення своїх вимог з коштів Фонду. До вказаного переліку потрапили вкладні операції, що були проведені за участю позивача. 28 грудня 2015 року позивач отримав лист-відповідь № 02-036-56397/15 від 24.12.2015 від Фонду, в якому йдеться про те, що в переліку вкладників інформація стосовно ОСОБА_1 - відсутня. За таких обставин, позивач вважає, що правові підстави для блокування чи будь-якої іншої затримки виплат гарантованих сум відшкодування за рахунками у АТ «ІМЕКСТВАНК» відсутні, однак позивача до списку на виплати не внесли, грошові кошти не виплатили, а тому така бездіяльність є протиправною.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов з наведених вище підстав.

Представник відповідача - Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "ІМЕКСБАНК" позов не визнав, 15.04.2016 року подав до суду письмові заперечення на позов, які мотивовані тим, що за наслідками проведеної перевірки правочинів, укладених Банком протягом року до дня запровадження тимчасової адміністрації, виявлено ряд правочинів, обставини вчинення яких свідчать про штучність та фіктивність створення правових підстав для отримання клієнтами Банку сум гарантованого відшкодування коштів. Однією з таких операцій був правочин, здійснений позивачем, а саме 22.01.2015 року у відділенні АТ «ІМЕКСБАНК» з рахунку ОСОБА_4 було проведено безготівкове поповнення вкладних рахунків20 осіб, у тому числі ОСОБА_1 на суму 158100, 05 грн., що призвело до збільшення суми гарантованого відшкодування ФГВФО, а тому комісія прийшла до висновку щодо штучності та фіктивності створення правових підставо тримання позивачем сум гарантованого відшкодування за рахунок Фонду. Також відповідач зазначає, що позивач не надав до суду належним чином оформлений документ банківської установи (квитанція, прибутковий ордер),на підтвердження того, що грошові кошти відповідно до укладеного договору були внесені позивачем на депозитний рахунок, що, на думку відповідача, унеможливлює віднесення позивача до категорії вкладників, яким гарантується відшкодування Державою коштів за вкладом. Крім того, відповідач зазначає, що вказана операція по перерахуванню коштів була проведена в період застосування обмежень, встановлених Постановою НБ України № 16/БТ від 15.01.2015 року «Про віднесення банку до категорії проблемних».

Відповідач - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб до судового засідання не з'явився, повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду справи у встановленому законом порядку, про поважність причини неявки суду не сповістив. Відповідач надав заперечення, згідно яких не погоджується з позовними вимогами та просить відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що Виконавча дирекція Фонду затверджує Загальний реєстр виключно на підставі Переліку вкладників, складеного та наданого уповноваженою особою. У переданому уповноваженою особою переліку вкладників інформація про позивача відсутня, у зв'язку з чим дані про позивача не могли бути враховані при складанні та затвердженні Загального реєстру Фондом гарантування вкладів фізичних осіб. У Фонду гарантування відсутні будь-які первинні документи по вкладникам, тому при складанні Загального реєстру використовується виключно інформація, що наявна в переданому уповноваженою особою Переліку вкладників. Оскільки позивача не було включено уповноваженою особою до переліку вкладників, Фонд гарантування не мав правових підстав здійснювати відповідні процедури по включенню його до Загального реєстру та виплаті відшкодування. Також відповідач зазначив, що позивач не набув статусу вкладника неплатоспроможного банку, оскільки уклав нікчемні правочини з метою порушити публічний порядок відшкодування коштів вкладникам неплатоспроможних банків, встановлений Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України, з огляду на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, враховуючи, що до суду прибули не всі особи, які беруть участь у справі, та за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, суд, ухвалив про розгляд справи у письмовому провадженні.

Дослідивши в порядку письмового провадження надані сторонами докази, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що 20.01.2015 року між ПАТ «ІМЕКСБАНК» та ОСОБА_4, яка діє в інтересах ОСОБА_1, укладено договір банківського вкладу № 990413480, на умовах якого Банк відкриває Клієнту поточний рахунок № НОМЕР_3 // НОМЕР_4 та зобов'язується приймати і зараховувати на відкритий рахунок грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Також 20.01.2015 року між ПАТ «ІМЕКСБАНК» та ОСОБА_4, яка діє в інтересах ОСОБА_1, укладено договір № 990413503 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року. Згідно даного Договору банківського вкладу поточний рахунок № НОМЕР_3 // НОМЕР_6 поповнено на 10000 доларів США.

Згідно виписки з особового рахунку позивача в ПАТ "ІМЕКСБАНК" залишок за депозитним рахунком НОМЕР_5 станом на 21.01.2015 року становить 10000 доларів США.

15.01.2015 року Правлінням Національного банку України була прийнята постанова № 16/БТ "Про віднесення АТ "ІМЕКСБАНК" до категорії проблемних". На підставі вказаної постанови, для стабілізації діяльності Банку та відновлення його фінансового становища запроваджено певну низку обмежень, в тому числі - заборонено здійснювати проведення будь-яких операцій за чинними договорами, що призводять до збільшення гарантованої суми відшкодування з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

На виконання приписів зазначеної постанови, в установі Банку було видано наказ №20-в від 16.01.2015 року про дотримання встановлених обмежень.

26.01.2015 року Правлінням Національного банку України була прийнята постанова № 50 "Про віднесення публічного акціонерного товариства "Імексбанк" до категорії неплатоспроможних", на підставі чого виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 26 січня 2015 року № 16 "Про запровадження тимчасової адміністрації у AT "ІМЕКСБАНК", згідно з яким з 27 січня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію - Северина Ю.П.

Тимчасову адміністрацію ПАТ "ІМЕКСБАНК" запроваджено строком на три місяці з 27.01.2015 року по 26.04.2015 року включно. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 84 від 23.04.2015 року строк проведення тимчасової адміністрації в АТ "ІМЕКСБАНК" та повноваження уповноваженої особи Фонду продовжено до 26.05.2015 року включно.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 21.05.2015 року № 330 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "ІМЕКСБАНК"", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27.05.2015 року № 105 "Про початок процедури ліквідації АТ "ІМЕКСБАНК" та призначення уповноваженою особою на ліквідацію банку Северина Ю.П. строком на один рік з 27.05.2015 року по 26.05.2016 року включно.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду № 189 від 19.10.2015 року змінено уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора ПАТ "ІМЕКСБАНК". Даним рішенням повноваження ліквідатора ПАТ "ІМЕКСБАНК" делеговано Гаджиєву С.О.

Позивач звернувся до ПАТ «ІМЕКСБАНК» з заявою від 17.07.2015 року, в якій просив внести його до переліку вкладників, яким гарантовано відшкодування за вкладом Фондом гарантування вкладів фізичних осіб та виплатити йому гарантовану суму відшкодування за вкладом, розміщеним у ПАТ «ІМЕКСБАНК»: на вкладному рахунку № НОМЕР_1 // НОМЕР_2 в сумі 10000 доларів США або (у разі перерахування відповідних коштів на поточний рахунок) на поточному рахунку № НОМЕР_3 // НОМЕР_4 в сумі 10000 доларів США. Дану заяву отримано 26.10.2015 року.

Листом від 27.11.2015 року № 8779 Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "ІМЕКСБАНК" повідомила позивача ОСОБА_1, що в період до моменту запровадження тимчасової адміністрації за її участю в установі АТ "ІМЕКСБАНК" було проведено ряд операцій, які за своєю правовою суттю є правочинами, що за попередніми висновками можуть містити ознаки нікчемності та підпадати під критерії нікчемності, передбачені п.7 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а нетиповий характер їх вчинення - свідчити про здійснення спроби клієнтами за штучно створених підстав отримати задоволення своїх вимог з коштів Фонду. Також у даному листі зазначено, що на даний час результати проведеної уповноваженою особою перевірки виступають предметом досудових розслідувань СУ ГУ МВС України в м. Києві та м. Одесі на предмет встановлення в діях посадових осіб Банку та клієнтів-вкладників ознак протиправних діянь, а питання щодо внесення ОСОБА_6 до Загального реєстру вкладників буде вирішено після отримання висновків досудових розслідувань.

Також позивач звернувся до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з заявою від 17.07.2015 року, в якій просив внести його до переліку вкладників, яким гарантовано відшкодування за вкладом Фондом гарантування вкладів фізичних осіб та виплатити йому гарантовану суму відшкодування за вкладом, розміщеним у ПАТ «ІМЕКСБАНК»: на вкладному рахунку № НОМЕР_1 // НОМЕР_2 в сумі 10000 доларів США або (у разі перерахування відповідних коштів на поточний рахунок) на поточному рахунку № НОМЕР_3 // НОМЕР_4 в сумі 10000 доларів США. Дану заяву отримано 05.10.2015 року.

Листом від 24.12.2015 року № 02-036-56397/15 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повідомив позивача, що у переліку вкладників інформація стосовно ОСОБА_1 відсутня. Грошовий переказ коштів можливо буде здійснити у разі внесення доповнень до переліку вкладників ПАТ «ІМЕКСБАНК».

Порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб (надалі за текстом - ФГВФО), а також порядок здійснення виплат коштів за вкладами протягом дії тимчасової адміністрації в межах суми, гарантованої Фондом, за рахунок цільової позики Фонду, визначено в Положенні про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженому рішенням Виконавчої дирекції ФГВФО від 09.08.2012р. №14 (далі за текстом - Положення №14).

Відповідно до п.4 ч.1 ст.2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі за текстом - Закон) вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Частиною першою статті 3 Закону визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до частини третьої статті 12 Закону виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами: 1) визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду; 2) визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; 3 визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних; 4) приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 5) затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів; 6) приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов'язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду; 7) встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб.

Частиною першою статті 26 Закону визначено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Відповідно до частини 2 статті 26 Закону та пункту 8 розділу I Положення №14 вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, врегульований статтею 27 Закону, відповідно до якої уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства. Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

При цьому, уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини 4 статті 26 цього Закону.

Перелік складається станом на день прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на день прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, незалежно від кількості вкладів в одному банку (пункт 4 розділу III Положення №14).

Відповідно до пункту 4 статті 37 Закону Уповноважена особа Фонду має право повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Згідно частини 2 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до положень ч.3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України;

9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Відповідно до пунктів 3, 4 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 09.08.2012 року № 14 Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку. Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Відповідно до п.2,4 Розділу IV Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (далі - Загальний Реєстр). Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Таким чином, процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи: складення Уповноваженою особою переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; передачу Уповноваженою особою сформованого переліку вкладників до Фонду;складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

Крім того, ч.1 та ч.2 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів та документації банку. Протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

В ч.3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" закріплено підстави, з яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними.

Відповідно до ч.7 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом 30 днів з дня початку тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана провести інвентаризацію банківських активів і зобов'язань. Під час інвентаризації перевіряється наявність і відповідність балансової вартості фактичній вартості таких активів та зобов'язань неплатоспроможного банку.

Таким чином, Закон закріплює обов'язок уповноваженої особи Фонду, з метою збереження активів банку, провести інвентаризацію активів і зобов'язань банку та забезпечити перевірку правочинів вчинених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку.

Як встановлено судом, на виконання приведених норм та з метою недопущення дій, що призводять до зростання гарантованої суми, яка підлягає відшкодуванню за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб внаслідок незаконних дій працівників та/або клієнтів Банку, наказом Уповноваженої особи від 5 лютого 2015 року №34-в створена комісія та призначено проведення перевірки укладених Банком протягом року до дня запровадження тимчасової адміністрації договорів банківського вкладу (депозиту) та договорів банківського рахунку (поточних/карткових рахунків), а також обставин зарахування грошових коштів на вказані рахунки (надалі - правочини).

Метою проведення перевірки було встановлення фактів штучного створення правових підстав для отримання вкладниками/клієнтами Банку виплат сум гарантованого відшкодування з коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а також виявлення правочинів, що можуть містити ознаки нікчемності та підпадати під критерії нікчемності, наведені в ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Перевірка проводилася, в тому числі, у відповідності до вимог "Методичних рекомендацій стосовно процедури тимчасового обмеження уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію у неплатоспроможному банку банківських операцій щодо виплати коштів вкладникам", затверджених протоколом Виконавчої дирекції Фонду гарантування № 036/15 від 10.02.2015 р., та здійснювалась за всіма типами - банківських рахунків, на яких обліковуються залишки грошових коштів вкладників/клієнтів Банку, на предмет здійснення: - безготівкових перерахувань грошових коштів з рахунків юридичних та/або фізичних осіб на рахунки інших фізичних осіб, відкритих в установі Банку, в тому числі: безготівкових перерахувань грошових коштів з поточних рахунків юридичних осіб на рахунки фізичних осіб, відкриті в установі Банку, з призначенням платежу не пов'язаним з трудовими відносинами; безготівкових перерахувань грошових коштів з поточних рахунків фізичних осіб на рахунки інших фізичних осіб, відкриті в установі Банку, призначення платежу яких свідчить про нетиповий характер операції, в тому числі надання та повернення фінансової допомоги (позики), залучення коштів на вклад іншої фізичної особи, перерахування коштів без зазначення підстав перерахування, тощо; безготівкових перерахувань грошових коштів з поточних рахунків юридичних та фізичних осіб на рахунки фізичних осіб із неналежним призначенням платежу; - касових операцій без фактичного внесення/отримання фізичними особами готівкових коштів; - банківських операції, здійснених в період застосування обмежень відповідно до постанови Правління Національного банку України № 16/БТ від 15.01.2015 р. "Про віднесення банку до категорії проблемних"; - банківських операцій, проведених в позаопераційний час.

Судом першої інстанції також встановлено, що за наслідками проведеної перевірки було виявлено ряд правочинів, обставини вчинення яких свідчать про штучність та фіктивність створення правових підстав для отримання клієнтами Банку сум гарантованого відшкодування з коштів Фонду.

Вказані правочини передбачали вчинення дій, що підпадають під наведені вище критерії.

Так, зокрема, у ході перевірки було виявлено ряд операцій щодо безготівкових перерахувань грошових коштів з поточних рахунків фізичних осіб на рахунки інших фізичних осіб, які відкриті в установі Банку, призначення платежу яких свідчить про нетиповий характер операції, в тому числі, надання та повернення фінансової допомоги (позики), залучення коштів на вклад іншої фізичної особи, перерахування коштів без зазначення підстав перерахування, тощо.

Зазначені операції мали нетиповий характер і результатом таких операцій стало збільшення суми гарантованого відшкодування Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Однією з таких операцій був правочини щодо перерахування 20.01.2015 року з рахунку ОСОБА_4 у філії АТ "Імексбанк" у м.Одесі на рахунок позивача в тій же філії банку грошових коштів у розмірі 10000 доларів США. Депозитний рахунок на ім'я позивача відкритий також 20.01.2015 року ОСОБА_4

Оскільки Правлінням Національного банку України була прийнята постанова № 16/БТ "Про віднесення AT "Імексбанк" до категорії проблемних", яку отримано банком 16.01.2015 року, фактично з 15.01.2015 року відповідно до постанови Правління Національного банку України №16/БТ від 15.01.2015 року всім філіям і відділенням AT "Імексбанк" заборонено приймати депозитні вклади та/або здійснювати поповнення існуючих депозитних рахунків відповідно.

Відповідно до положень статті 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Згідно з ч. 1, ч.2 ст. 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Отже, правочин, спрямований на безпідставне та незаконне заволодіння майном держави вважаться таким, що порушує публічний порядок, а відтак є нікчемним.

Відповідно до ч.1 ст.236 ЦК України, нікчемний правочин є недійсним з моменту його вчинення.

Згідно з ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

З урахуванням того, що спірний правочин укладений під час дії заборони укладати депозитні договори з фізичними особами з підстав віднесення банку до проблемних постановою НБУ, яка була обов'язкова до виконання, суд дійшов висновку про нікчемність даного правочину.

Враховуючи вищенаведене, відсутні підстави для задоволення позовних вимог про визнання бездіяльності Уповноваженої особи щодо невключення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, а тому й у задоволенні позовної вимоги щодо зобов'язання Уповноваженої особи включити позивача до вказаного переліку також не підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог до Фонду гарантування вкладі фізичних осіб, суд також вважає за необхідне відмовити, вважаючи обгрунтованими доводи Фонду про те, що у Фонду гарантування відсутні будь-які первинні документи по вкладникам, тому при складанні Загального реєстру використовується виключно інформація, що наявна в переданому уповноваженою особою Переліку вкладників. Оскільки позивача не було включено уповноваженою особою Фонду до переліку вкладників, Фонд гарантування не мав правових підстав здійснювати відповідні процедури по включенню його до Загального реєстру та виплаті відшкодування, а тому прав та інтересів позивача Фонд не порушував.

З таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1, а тому в позові йому належить відмовити повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 6-9, 11, 69, 71, 86, ч.6 ст.128, 159-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції - протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили у разі неподання апеляційної скарги у 10-денний строк з дня отримання копії постанови. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В.В.Андрухів