Справа № 2а-3674/09/2670
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2011-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

01 листопада 2011 року № 2а-3674/09/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Келеберди В.І. , суддів Качура І.А. Шарпакової В.В. при секретарі судового засідання Віруцькій О.В. розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2 Андрійвни
до Державної податкової адміністрації України Державної податкової інспекції у Деснянському районі м.Києва

прозобов'язання вчинити певні дії
О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Позивачі звернулись до суду з вимогами про зобовязання ДПА України:

- ліквідувати у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків та інших обовязкових платежів ідентифікаційний номер, що був присвоєний ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та зберегти за ними раніше встановлену форму обліку платників податків (за прізвищем, імям та по-батькові),

- виключити з інформаційного Фонду державного реєстру відомості про ідентифікаційний номер ОСОБА_1;

- знищити облікову картку ОСОБА_1 з особистими даними, що були внесені до Державного реєстру;

- не вносити інформацію про ОСОБА_2 в ОСОБА_3 реєстр фізичних осіб платників податків та інших обовязкових платежів;

зобовязати ОСОБА_3 податкову інспекцію у Деснянському районі міста Києва:

- поставити у паспорті ОСОБА_1, ОСОБА_2 відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера та завірити підпис відповідальної особи гербовою печаткою,

- зберегти за ОСОБА_1, ОСОБА_2раніше встановлену форму обліку платника податків та інших обовязкових платежів без застосування ідентифікаційного номеру (за прізвищем, імям та по-батькові),

- виключити з інформаційного фонду Державного реєстру відомості про ідентифікаційний номер ОСОБА_1 та загальні відомості про нього,

- знищити облікову картку з особистими даними ОСОБА_1, що була заповнена та на підставі якої внесені дані про них до Державного реєстру та присвоєний ідентифікаційний номер.

- не вносити інформацію про ОСОБА_2 в ОСОБА_3 реєстр фізичних осіб платників податків та інших обовязкових платежів.

В обґрунтування позовних вимог, представник позивачів зазначив, що позивачі є православними християнами та через свої релігійні переконання не згодні із присвоєнням їм ідентифікаційного номеру. Тому, на підставі Закону України Про державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обовязкових платежів звернулась до Державної податковоїадміністрації України та Державної податкової інспекції у Деснянському районі м. Києва із заявами про відмову від ідентифікаційного номеру; виключення ідентифікаційного номеру та всієї інформації про неї з державного реєстру фізичних осіб платників податків та інших обовязкових платежів; здійснення в подальшому обліку їх, як платників податків та інших обовязкових платежів за раніше встановленими формами обліку без застосування ідентифікаційного номера (за прізвищем, імям та по батькові, за місцем проживання); проставлення у паспорті відмітки про наявність права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера та завірення підпису відповідальної особи гербовою печаткою; знищення його облікової картки з ідентифікаційним номером. Відповідачі у своїх відповідях фактично відмовили позивачам у здійснення в подальшому обліку їх, як платників податків та інших обовязкових платежів за раніше встановленими формами обліку без застосування ідентифікаційного номера.

Відповідач ОСОБА_3 податкова інспекція у Деснянському районі міста Києва надала суду письмові пояснення, які долучено до матеріалів справи, та, посилаючись на Наказ Державної податкової адміністрації України «Про затвердження положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та втрату чинності деяких наказів Державної податкової адміністрації України»№954 від 17.12.2010, яким визначено методику реєстрації фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків зазначила, що позивачі повинні офіційно повідомити у формі заяви (довідку за формою № В3) про відмову від ідентифікаційного номера орган державної податкової служби. При цьому, у органах державної податкової служби фізична особа буде обліковуватись як платник податків та інших обовязкових платежів за серією і номером паспорта.

26.01.2010 ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва зупинено провадження у справі № 2а-3674/09/2670 до набрання законної сили рішенням у справі № 11/654.

09.09.2011 ухвалою суду поновлення провадження у справі № 2а-3674/09/2670 та призначено судове засідання по справі.

Відповідачі в судове засідання не прибули, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду справи.

05.10.2011 в судовому засіданні судом поставлено на обговорення питання стосовно доцільності розгляду справи в порядку письмового провадження в звязку з неявкою відповідачів. Представник позивачів проти розгляду справи в порядку письмового провадження не заперечував.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні в разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що відповідачі в судове засідання не прибули хоча й були належним чином повідомлені про час, дату та місце судового розгляду, а також з огляду на відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд прийшов до висновку про доцільність розгляду справи в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд, -

ВСТАНОВИВ:

05.12.2008 ОСОБА_1 звернувся до ДПА України із заявою про відмову від ідентифікаційного номеру та користування ним через свої релігійні переконання.

Також 05.12.2008 ОСОБА_2 звернулась до ДПА України із заявою про не надання ідентифікаційного номеру.

В той же день ОСОБА_1 звернувся до ДПІ у Деснянському районі міста Києва із заявою про відмову від ідентифікаційного номеру та користування ним через свої релігійні переконання.

ОСОБА_2 звернувся до ДПІ у Деснянському районі міста Києва із заявою про не надання ідентифікаційного номеру.

22.12.2008 ДПІ у Деснянському районі міста Києва листом №967/Г/29-124 «Про надання відповіді»повідомила ОСОБА_1 про те, що для вирішення питання йому необхідно звернутись із заявою встановленої форми та надати копії документів. Також Позивачу повідомлено, процедуру внесення відмітки про наявність права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера до паспорта фізичної особи відповідно до Порядку унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших обовязкових платежів, який затверджено спільним наказом ДПА України та МВС України від 19.10.2004 року №602/1226 та зареєстровано у Міністерстві юстиції України 20.10.2004 року за № 1345/9944.

Також 22.12.2008 листом №968/Г/29-124 «Про надання відповіді»ДПІ у Деснянському районі міста Києва ОСОБА_2 надано аналогічну за змістом відповідь.

23.12.2008 ДПА України листом №10047/Г/29-2115 повідомила, що питання щодо відмови від ідентифікаційного номера може бути вирішено в органах державної податкової служби за місцем реєстрації фізичної особи. Крім того, Позивачу повідомлено, що облік платників податків у органах державної податкової служби здійснюється за серією та номером паспорта, з використанням інформації про прізвище, імя та по батькові. Таким чином, вирішення питання щодо внесення зазначеної відмітки до паспорта громадянина України має здійснюватись згідно із встановленим Порядком за місцем реєстрації.

Згідно з ст. 67 Конституції України кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Статтею 5 Закону України від 22.12.1994 № 320/94-ВР Про державний реєстр фізичних осіб платників податків та інших обовязкових платежів (далі - закон № 320/94-ВР) передбачено, що реєстрація платників, а також внесення змін та уточнень даних, внесених до державного реєстру, здійснюється податковими органами за місцем проживання платника.

Відповідно до частини 2 статті 1 Закону № 320/94-ВР, особи, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи, мають право сплачувати податки та інші обовязкові платежі за раніше встановленою формою обліку, про що робиться відповідна відмітка в паспорті такої особи.

Отже, платнику податків надано право виконати свій конституційний обовязок по сплаті податків та інших обовязкових платежів без присвоєння ідентифікаційного номера після того, як він офіційно повідомить про це відповідні державні органи.

З системного аналізу законодавства вбачається, що невнесення інформації до Державного реєстру і надання права сплати податків без ідентифікаційного номера або вилучення ідентифікаційного номера з Державного реєстру зазначених осіб можуть наступити тільки за умови виконання вимог щодо офіційного повідомлення про це відповідних органів.

Однак, Законом не передбачено порядку та умов офіційного повідомлення, відтак наявні у матеріалах справи повідомлення позивачів про відмову від ідентифікаційного номера судом визнані належними доказами офіційного повідомлення про це відповідних державних органів.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 присвоєно ідентифікаційний номер.

Доказів присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_2 в матеріалах справи не міститься.

Заявами до ДПА України, ДПІ у Деснянському районі м. Києва Позивачі повідомляли Відповідачів про свої релігійні переконання та вимагали обліковувати їх як платника податків з використанням серії та номера паспорта, прізвища, імя, по батькові та внести відповідні записи в паспорт.

За змістом частини 2 статті 1 Закону № 320/94-ВР (зі змінами, внесеними Законом України від 16.07.1999 № 1003) для осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи, зберігаються раніше встановлені форми обліку платників податків та інших обовязкових платежів. У паспортах зазначених осіб робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера, а відповідно з ч. 2 ст. 5 цього Закону до Державного реєстру не вноситься інформація про осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи.

Отже, діючим законодавством визначено право громадян на раніше встановлені форми обліку платників податків та інших обовязкових платежів, а саме за прізвищем, імям, по-батькові та номером паспорту та на відмітку про це у паспорті, яке не може бути порушеним.

Відповідно до частини 8 статті 5 Закону № 320/94-В, зміни та уточнення щодо даних, занесених до Державного реєстру під час реєстрації, вносяться державними податковими інспекціями за місцем постійного проживання платників податків та інших обовязкових платежів.

Частиною 2 статті 5 Закону № 320/94-ВР заборонено внесення до Державного реєстру фізичних осіб платників податків та інших обовязкових платежів інформації про осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера, а у випадку, коли ідентифікаційний номер громадянину вже присвоєний і відповідна інформація про таку особу вже внесена до Державного реєстру то він підлягає негайному анулюванню, а інформація безумовному виключенню.

Статтею 1 Закону № 320/94-ВР передбачено, що для осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного коду та офіційно повідомляють про це відповідні держані органи, зберігаються раніше встановлені форми обліку платників податків.

З огляду на вищезазначене, підлягає виключенню інформація з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів про Позивачів, які обліковуються за серією та номером паспорта та облік даних осіб повинен здійснюватись за раніше встановленими формами обліку без застосування ідентифікаційного номера, тобто за прізвищем, іменем, по-батькові та місцем проживання.

Аналогічна позиція суду міститься у постанові Вищого адміністративного суду України від 29.03.2011 у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 Костянтинівнидо Державної податкової інспекції у Шевченківському районі міста Києва, ОСОБА_3 податкової адміністрації України про зобовязання вчинити дії.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

П О С Т А Н О В И В:

1. Задовольнити позовні вимоги.

2. Зобов'язати ОСОБА_3 податкову адміністрацію України скасувати ідентифікаційний номер ОСОБА_1.

3. Зобов'язати ОСОБА_3 податкову адміністрацію України виключити ідентифікаційний номер ОСОБА_1 та всю інформацію про нього з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та інших обовязкових платежів.

4. Зобовязати ОСОБА_3 податкову адміністрацію України та ОСОБА_3 податкову інспекцію у Деснянському районі міста Києва здійснювати в подальшому облік ОСОБА_1 та ОСОБА_2, як платників податків та інших обовязкових платежів, за раніше встановленими формами обліку без застосування ідентифікаційного номера.

5. Зобов'язати ОСОБА_3 податкову адміністрацію України знищити облікову картку з ідентифікаційним номером ОСОБА_1.

6. Зобов'язати ОСОБА_3 податкову інспекцію у Деснянському районі міста Києва поставити у паспортах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмітки про наявність права здійснення будь-яких платежів без ідентифікаційного номера та завірити підпис відповідальної особи гербовою печаткою.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги. Постанова набирає законної сили у порядку і строки, що визначені ч.1 ст.254 КАС України.

Головуючий Суддя В.І. Келеберда

Судді І.А. Качур

ОСОБА_6