Справа № 804/326/16
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2016-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 травня 2016 рокусправа № 804/326/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чабаненко С.В.

суддів: Іванова С.М. Шлай А.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Промгідротехноремонт" на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2016 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промгідротехноремонт" до Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Промгідротехноремонт" звернулось із адміністративним позовом до суду, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення винесені Криворізькою південною об'єднаною державною податковою інспекцією від 18.09.2015 року № та № .

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2016 року в задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального і матеріального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача ОСОБА_2 заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін постанову суду першої інстанції.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено наявними в матеріалах справи письмовими доказами, на підставі підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, наказу від 28.07.2015 року № 195 року та постанови старшого слідчого з ОВС четвертого ВКР СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області майора податкової міліції ОСОБА_3 від 25.05.2015 року "Про призначення перевірки" проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Промгідротехноремонт" з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.01.2012 року по 02.04.2015 року, в тому числі по проведеним фінансово-господарським операціям з Товариством з обмеженою відповідальністю "Полістер", Товариством з обмеженою відповідальністю "Ремтайгер".

За результатами перевірки складено Акт № 118/22.04/33452550 від 10.08.2015р., відповідно до висновків якого встановлено порушення:

- підпункту 14.1.27 пункту 14.1 статті 14, підпункту 135.5.4 пункту 135.5 статті 135, пункту 138.2 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового Кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 189929,84 грн., у т.ч.: І квартал 2012 року на суму 21452,91 грн,; ІІ квартал 2012 року на суму 36599,49 грн.; ІІІ квартал 2012 року на суму 30139,31 грн.; ІVквартал 2012 року на суму 85224,09 гри.; 2013 рік на суму 16514,04 грн;

- пункту 185.1 статті 185, пункту 186.1 статті 186, пункту 188.1 статті 188, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.4, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 182541,10 грн., у тому числі в: березень 2012р. - 20431,34 грн.; квітні 2012р. - 17917,56 грн.; травень 2012р. - 16939,10 грн.; вересень 2012р. - 28704,10 грн.; жовтень 2012р. - 33817,20 грн.; листопад 2012р. - 47348,60 грн.; серпень 2013р. - 17383,20 грн.;

- згідно пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу не підлягає донарахуванню податок на додану вартість у розмірі 55288,00 грн., в т.ч.: березень 2012р. - 20431,34 грн.; квітень 2012р. - 17917,56 грн.; травень 20Ї2р, - 16939,10 грн. податок на прибуток у розмірі 58052,40 грн., в т.ч.: І квартал 2012 року на суму 21452,91 грн.; ІІ квартал 2012 року на суму 36599,49 грн.

На підставі акту перевірки податковим органом 18.09.2015 року винесено податкове повідомлення-рішення № на загальну суму - 159 066,25 грн. за основним платежем - 127 253,00грн., за штрафними санкціями 31 813,25 грн., та податкове повідомлення-рішення № 4 на загальну суму - 164 846,25 грн. за основним платежем - 131 877,00грн., за штрафними санкціями 32 969,25 грн.

Відмовляючи в задоволені позову суд першої інстанції дійшов висновку, що спірні податкові повідомлення-рішення від 18.09.2015 року № , № винесено відповідачем на законних підставах та у спосіб передбачений чинним законодавством.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до п.п.14.1.27. п.14.1. ст.14 ПК України визначено, що витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

В силу п.п.134.1.1. п.134.1. ст.134 ПК України об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Згідно з п.138.2. ст.138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п.п.139.1.1. п.139.1. ст.139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не пов'язані з провадженням господарської діяльності.

З вищенаведеного вбачається, що до складу валових витрат можуть бути віднесені витрати, які безпосередньо пов'язані з підготовкою, організацією, веденням виробництва, реалізацією продукції (робіт, послуг).

Згідно п.44.1. ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Правила формування податкового кредиту платниками податку на додану вартість визначені статтею 198 Податкового кодексу України.

Пунктом 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

За змістом п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

За приписами п. 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Тобто необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг з метою їх використання в господарській діяльності.

Пунктом 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи у перевіряємому періоді позивач мав взаємовідносини з ТОВ «Полістер», ТОВ «Ремтайгер».

Між ТОВ «Промгідротехноремонт» (покупець) та ТОВ «Полістер» (постачальник) укладено договір від 12.09.2012 року № 010912-бм, згідно умов якого постачальник зобов'язується надати у власність покупця матеріали, призначені п.1.2 даного договору, а покупець зобов'язується прийняти ці матеріали та сплатити їх вартість (а.с.54-56). На виконання умов договору постачальником виписано видаткову накладну № 248 від 21.09.2012 року на постачання акваізол (нижній шар), акваізол, АПП (верхній шар) та грунтівки, рахунок-фактуру від 23.09.2013 року № 23/09-1, податкову накладну № 248 від 21.09.2012 року. Оплату за матеріали проведено за платіжними дорученнями від 25.10.2012 року №117 на суму 56500,00грн., від 26.10.2012 року № 116 на суму 56500,00грн., від 30.10.2012 року № 119 на суму 59224,60грн. (а.с.57-65).

Також між ТОВ «Промгідротехноремонт» (покупець) та ТОВ «Полістер» (постачальник) укладено договір від 15.10.2012 року № 011012-бм, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується надати у власність покупця матеріали, призначені п.1.2 даного договору, а покупець зобов'язується прийняти ці матеріали та сплатити їх вартість (а.с.69-71). На виконання умов договору постачальником виписано видаткові накладні від 26.10.2012 року № 299, від 29.10.2012 року № 327 та податкові накладні від 26.10.2012 року № 299, від 29.10.2012 року № 327, рахунки -фактури від 26.10.2012 року № 26/10-299, від 29.10.2012 року № 29/10-327 (а.с. 72,73, 74,75,76, 77). Розрахунки між сторонами проведено за платіжними дорученнями № 130 від 15.11.2012р., № 129 від 15.11.2012р., № 128 від 21.11.2012р., № 131 від 21.11.2012р. (а.с. 78-84).

Колегія суддів вважає за необхідне окремо зазначити, що в призначені платежу позивач посилається на інші рахунки, ніж ті, що виписано постачальником за договором № 011012-бм від 15.10.2012р.

Крім того, ТОВ «Промгідротехноремонт» (покупець) та ТОВ «Полістер» (постачальник) укладено договір від 05.11.2012 року № 021112-бм, відповідно до умов якого зазначено, що постачальник зобов'язується надати у власність покупця матеріали, призначені п.1.2 даного договору, а покупець зобов'язується прийняти ці матеріали та сплатити їх вартість (а.с.91-93). Постачальником на виконання умов договору виписано видаткові накладні № 223 від 23.11.2012 р., № 60 від 06.11.2012р., № 144 від 14.11.2012р., № 161 від 16.11.2012р., № 187 від 20.11.2012р., № 298 від 29.11.2012р., податкові накладні № 223 від 23.11.2012р., № 60 від 06.11.2012р., № 144 від 14.11.2012р., № 161 від 16.11.2012р., № 187 від 20.11.2012р., № 298 від 29.11.2012р., рахункі-фактури № 23/11 від 23.11.2012 р., № 06/11 від 06.11.2012р., № 14/11 від 14.11.2012р., № 16/11 від 16.11.2012р., № 20/11 від 20.11.2012р., № 29/11 від 29.11.2012р. (а.с. 94, 95, 97, 98, 96, 99, 100, 101, 102, 104, 105, 106, 107, 108, 109, 110, 111).

Розрахунки між сторонами проводились за платіжними дорученнями № 18 від 12.02.2013р., № 19 від 12.02.2013р., №21 від 12.02.2013р., № 17 від 25.02.2013р., №20 від 25.02.2013р., № 16 від 25.02.2013 р. (а.с. 112-121). Проте, в призначені платежу позивач посилається на інші, ніж наявні в матеріалах справи рахунки.

В акті перевірки податковий орган дійшов висновку, що з зареєстрованих податкових накладних у АС «Єдиний реєстр податкових накладних» вбачається, що ТОВ «Полістер» у період січень-листопад 2012 року придбавало побутову техніку, автошини, системи автономного опалення та комплектуючи до них, канцтовари, радіатори та труби в асортименті, овочі й фрукти, фільтри для води, автозапчастини, одяг, взуття та сумки, металопродукцію, посуд та кухонне приладдя, моторні оливи, сантехніку, акумулятори та батарейки, тканини, пакувальні мішки, живу рибу, тощо. При цьому, купуючи вищезазначені товари, ТОВ «Полістер» реалізовувало генпідрядні та підрядні роботи, послуги з монтажу металевих конструкцій, автозапчастини, роботи по оздобленню та утепленню фасадів, металоконструкцію, посуд та кухонне приладдя, канцтовари, послуги з ремонту покрівлі, послуги з виготовлення та монтажу кованої огорожі, фрукти та овочі, фарби акрилові водно-дисперсійні, антикорозійні покриття, земляні роботи, тощо. На підставі вищенаведеного податковий орган у акті перевірки дійшов висновку, щодо неможливості простеження ланцюгу придбання товару, який ТОВ «Полістер» реалізовувало на користь ТОВ «Промгідротехноремонт», оскільки товар ТОВ «Полістер» взагалі не придбавався у жодного постачальника.

Також у перевіряємий період між позивачем (покупець) та ТОВ «РЕМТАЙГЕР» (продавець) було укладено договір поставки від 14.08.2013 року № 03-бм, відповідно до умов якого продавець зобов'язується надати у власність покупця матеріали, а покупець зобов'язується прийняти ці матеріали та сплатити їх вартість. Продавець має надати разом з товаром сертифікат на матеріали, що посвідчує відповідність матеріалу вимогам відповідних стандартів або ТУ. Матеріали відвантажуються по мірі необхідності їх використання, але не пізніше 31.08.2013 року (а.с.40-42). На виконання умов договору ТОВ «РЕМТАЙГЕР» виписано видаткову накладну № 10 від 20.08.2013 року на постачання фарби водно-диспенрсійної полівінілацетатної та полімерної композиції «Силор», рахунок-фактуру № 10 від 20.08.2013 року, податкову накладну № 10 від 20.08.2013 року. Оплату за матеріали проведено покупцем 03.09.2013 року в сумі 12000,00 грн., 12.09.2013 року в сумі 46149,20грн. та в сумі 46 150,00грн. (а.с.46-50).

У акті перевірки податковий орган зазначив, що згідно аналізу зареєстрованих податкових накладних у АС «Єдиний реєстр податкових накладних» встановлено, що ТОВ «РЕМТАЙГЕР» у період червень-серпень 2013 року включно придбавало металопродукцію, сантехніку, емаль алкідну, пральні машини, конвертну плівку, канцтовари, акумулятори та батарейки. В той же час ТОВ «РЕМТАЙГЕР» реалізовувало послуги з виготовлення та монтажу металевих конструкцій, ремонтних робіт, будівельно -монтажних робіт, робіт по влаштуванню мереж електрообладнання , послуг з технологічного устаткування, послуг з нанесення порядкових номерів на пломби, поставки щебеню. Отже, на підставі вищенаведеного податковий орган дійшов висновку щодо невідповідності придбаного по ланцюгу постачання товару та реалізованого ТОВ «Промгідротехноремонт» товару, поставляємий ТОВ «РЕМТАЙГЕР» товар не придбавався у жодного з постачальників.

Також, відповідно до бази даних Криворізької південної ОДПІ встановлено, що у перевіряємому періоді ТОВ «Промгідротехноремонт» мало взаємовідносини з ТОВ «Евертонбуд». Проте до перевірки позивачем надано акт від 01.06.2015 року № 07, відповідно до якого бухгалтерські документи за період серпень-червень 2012 року було знищено у зв'язку з закінченням термінів зберігання.

Згідно інформаційних баз контролюючого органу встановлено, що ТОВ «Евертонбуд» знаходиться на обліку в ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва, стан платника 16 - «Припинено (ліквідовано, закрито)», основний вид діяльності - Будівництво житлових та нежитлових будівель. Відповідно АС «Єдиний реєстр податкових накладних» ТОВ «Евертонбуд» виписано на адресу ТОВ «Промгідротехноремонт» податкову накладну від 15.03.2012 року № 87 на суму 81995,76 грн. у т.ч. ПДВ 13665,96 грн. на постачання теплоізоляційного ущімлюючого жгута «Беккер». Сума податку на додану вартість за зазначеною податковою накладною включено до декларації з податку на додану вартість ТОВ «Промгідротехноремонт» за березень 2012 року в сумі 13 665,96грн.

Крім того, контролюючим органом з аналізу зареєстрованих податкових накладних у АС «Єдиний реєстр податкових накладних» встановлено, що ТОВ «Евертонбуд» за період січень-березень 2012 року придбавало металопродукцію, моторні оливи в асортименті, запасні частини, будівельні матеріали, щебінь, побутову техніку, кабель в асортименті, акумулятори та батарейки. При цьому, купуючи зазначені товари, ТОВ «Евертонбуд» реалізовувало послуги з монтажу металевих конструкцій, послуги з благоустрою території, запасні частини, будівельно-монтажні роботи, роботи з демонтажу адміністративної будівлі, земляні роботи, послуги з ремонту покрівлі, тощо. Отже, враховуючи вищенаведене податковий орган зазначає на неможливість простеження ланцюгу придбання товару, у зв'язку з тим, що реалізований ТОВ «Евертонсервіс» на ТОВ «Промгідротехноремонт» не придбавався постачальником у жодного з його постачальників.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає про те, що придбаний товар у ТОВ «Полістер», ТОВ «РЕМТАЙГЕР» та ТОВ «Евертонбуд» ним було використано у власній господарській діяльності, що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт, наявних в матеріалах справи, а тому висновки суду першої інстанції щодо не можливості підтвердження реальності господарських відносин є помилковими.

Колегія суддів з цього приводу вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону № 996-ХІV бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

За змістом ч. 1 ст. 9 вищезазначеного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Частиною 2 ст. 9 Закону № 996-ХІV передбачені обов'язкові реквізити, які мають містити первинні та зведені облікові документи.

Отже, колегія суддів зазначає, що для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, що складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків, що кореспондується з нормами Податкового кодексу України.

Проте в матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують рух придбаного у постачальників товару, зокрема документи, що підтверджують відвантаження, транспортування, оприбуткування та зберігання придбаного товару.

Крім того, колегія суддів окремо звертає увагу, на те, що відповідно до умов договорів крім крайніх строків постачання товару, сторонами не визначено умови постачання та не зазначено адресу постачання придбаного позивачем товару, що в свою чергу унеможливлює перевірку руху товару.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що оскільки з встановлених обставин справи не вбачається фактичного здійснення господарських операцій позивача з ТОВ «Полістер», ТОВ «РЕМТАЙГЕР» та ТОВ «Евертонбуд», відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством, а тому висновки податкового органу щодо нереальності цих господарських операцій відповідають дійсним обставинам, отже податкові повідомлення-рішення № від 18.09.2015 року, № від 18.09.2015 року є такими, що відповідають чинному законодавству, а тому не підлягають скасуванню.

Доводи апеляційної скарги спростовуються обставинами справи та вищенаведеними нормами права.

За наведених обставин, з урахуванням того, що судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини та прийняте судове рішення у відповідності з нормами матеріального права, якими регулюються спірні правовідносини, та з дотриманням норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.160, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Промгідротехноремонт» - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2016 року по справі № 804/326/16 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: С.В. Чабаненко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: А.В. Шлай