Справа № 810/5149/14
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2016-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2016 року м. Київ К/800/14141/15

Вищий адміністративний суд України у складі: суддя Костенко М.І. - головуючий, судді Бухтіярова І.О., Приходько І.В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління ДФС у Київській області (далі - Інспекція)

на постанову Київського окружного адміністративного суду від 27.10.2014

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10.03.2015

у справі № 810/5149/14

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Рені Транс Сервіс" (далі - Товариство)

до Інспекції

про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий адміністративний суд України

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 року Товариство звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило визнати протиправною бездіяльність Інспекції щодо несписання безнадійного податкового боргу Товариства у сумі 702 000 грн., який виник на підставі податкових повідомлень-рішень від 04.03.2009 № /011993 та № /011994; зобов'язати відповідача прийняти рішення про списання зазначеного податкового боргу Товариства.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 27.10.2014. залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.03.2015, позов задоволено з посиланням на закінченням встановленого пунктом 102.4 статті 102 Податкового кодексу України (далі - ПК) строку стягнення оспорюваного податкового боргу.

Законність ухвалених у справі судових актів перевіряється у порядку глави 2 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з касаційною скаргою Інспекції, в якій вона просить скасувати ухвалені у справі судові акти та відмовити у позові. Мотивуючи касаційні вимоги, скаржник зазначає, що донараховані платникові грошові зобов'язання за названими податковими повідомленнями-рішеннями набули статусу узгоджених лише з моменту набрання законної сили рішенням суду касаційної інстанції у справі № 2-а-547/10/1070 (предметом якої були оскарження цих актів індивідуальної дії), а тому 1095-денний строк для стягнення з платника зазначеного боргу не сплинув; також Інспекція зазначає, що податкову вимогу на суму спірного боргу було сформовано та направлено платникові лише 14.02.2014.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши відповідність висновків судів наявним у матеріалах справи доказам, правильність застосування судами норм матеріального права та дотримання ними процесуальних норм, обговоривши доводи касаційної скарги, Вищий адміністративний суд України не вбачає підстав для задоволення розглядуваних касаційних вимог Інспекції виходячи з такого.

Попередніми судовими інстанціями у розгляді справи з'ясовано, що згідно з податковими повідомленнями-рішеннями від 04.03.2009 № /0/1993 та від 04.03.2009 № /0/1994 платника зобов'язано сплатити грошові зобов'язання з ПДВ та з податку на прибуток у сумах 351 000 грн. та 351 000 грн., відповідно.

За наслідками оскарження заявником цих актів індивідуальної дії у судовому порядку постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.03.2011 у справі № 2-а-547/10/1070 у позові Товариства відмовлено; ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21.11.2013 зазначену постанову суду апеляційної інстанції залишено без змін.

11.04.2014 Товариство звернулося до Інспекції із заявою № 16, в якій просило визнати безнадійним податковий борг у загальній сумі 702 000 грн. за вказаними податковими повідомленнями-рішеннями та списати його; втім у листі від 22.04.2014 № 1156/10/10-16-10-07 податковий орган повідомив платника про відмову в задоволенні цієї заяви, пославшись на те, що з огляду на дату прийняття рішення касаційним судом у справі № 2-а-547/10/1070 (21.11.2013), а також на дату направлення платникові податкової вимоги від 14.02.2014 на суму спірного боргу строк давності по стягненню цього боргу не минув.

Приймаючи рішення про задоволення даного позову, суди цілком об'єктивно визнали зазначену позицію відповідача у справі такою, що не відповідає нормам матеріального права.

Так, відповідно до пункту 101.1 статті 101 ПК списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Згідно з підпунктом 101.2.3 пункту 101.2 цієї ж статті ПК під терміном "безнадійний" розуміється податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом.

Строки давності та їх застосуванням визначені статтею 102 ПК, за змістом якої у разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним (пункт 102.4).

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Наведені законодавчі положення слід застосовувати з урахуванням приписів пункту 57.3 статті 57 ПК, які встановлюють обов'язок платника погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження, та визначеної у статті 56 ПК процедури узгодження грошового зобов'язання в судовому порядку (пункт 56.18 визнає зобов'язання узгодженим з дня набрання судовим рішенням законної сили).

За частиною п'ятою статті 254 КАС постанова або ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, а якщо її було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі.

Наслідком набрання законної сили рішенням суду є набуття цим рішенням, зокрема, ознак обов'язковості (що передбачає обов'язок його виконання усіма органами, організаціями та посадовими особами) та виконуваності (тобто забезпечення законом права особи на примусове виконання рішення). Іншими словами, законна сила рішення суду є його правовою дією, яка проявляється в тому, що установлена рішенням наявність чи відсутність прав і фактів, на яких ці права ґрунтуються, є остаточною, а встановлені рішенням права та обов'язки підлягають беззаперечному здійсненню на вимогу правомочної особи.

З урахуванням викладеного суди дійшли правильного висновку, що грошові зобов'язання Товариства за податковими повідомленнями-рішеннями від 04.03.2009 № /0/1993 та від 04.03.2009 № /0/1994 у загальній сумі 702 000 грн. стали узгодженими з часу проголошення постанови Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 2-а-547/10/1070 у судовому засіданні 28.03.2011; з 29.03.2011 розпочався 10-денний строк для виконання платником (позивачем у справі) обов'язку зі сплати цих зобов'язань; невиконання такого обов'язку зумовило перехід цих зобов'язань у статус податкового боргу 11.04.2011 (з урахуванням вихідних днів), що, відповідно, є початком перебігу 1095-денного строку для стягнення податковим органом цього боргу, який закінчився 11.04.2014.

Твердження Інспекції про те, що спірні податкові зобов'язання стали узгодженими лише за наслідками набрання законної сили рішенням касаційного суду, яким закінчено судовий розгляд справи № 2-а-547/10/1070, не відповідають наведеним законодавчим положенням, оскільки пункт 56.18 статті 56 ПК пов'язує узгодженість оскарженого в суді податкового зобов'язання із набранням судовим рішенням законної сили, а не із завершенням усіх стадій судового процесу.

Посилання Інспекції на факт надсилання платникові податкової вимоги від 14.02.2014 № 1-25 не має правового значення для обчислення строку давності щодо стягнення податкового боргу у розглядуваних правовідносинах. Так, відповідно до пункту 59.3 статті 59 ПК податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. Несвоєчасна реалізація контролюючим органом права на направлення податкової вимоги не може розглядатися як підстава для продовження (перенесення) установлених статтею 102 ПК строків давності.

Слід зазначити, що застосування строків давності у податкових правовідносинах сприяє дотриманню принципу балансу публічних та приватних інтересів шляхом встановлення гарантій стабільності та рівня захисту платника від невизначеної у часі загрози відповідальності.

З урахуванням викладеного колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про те, що на час звернення платника до контролюючого органу із заявою від 11.04.2014 строк давності щодо стягнення спірного податкового боргу сплинув, у зв'язку з чим останній підлягав списанню як безнадійний.

Норми матеріального права застосовані судами правильно, порушень процесуальних норм, що тягнуть зміну або скасування оскаржуваних рішень, касаційним судом не виявлено, а тому передбачених законом процесуальних підстав для скасування судових актів зі спору та задоволення касаційних вимог не вбачається.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління ДФС у Київській області відхилити.

2. Постанову Київського окружного адміністративного суду від 27.10.2014 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10.03.2015 у справі № 810/5149/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку статей 236-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:І.О. Бухтіярова
І.В. Приходько