Справа № 2518/2-а-10410/11
Суддя: Сташків В. Б.
Дата ухвалення: 2011-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2011 року

суддя Ріпкинського районного суду Чернігівської області Сташків В.Б.,
розглянувши в смт. Ріпки в приміщенні суду, в порядку скорченого провадження, адмін.справу
за позовомОСОБА_1
до Управління праці та соціального захисту населення Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області (далі - УПСЗН Ріпкинської РДА)
прозобовязання перерахувати та виплатити компенсацію,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до УПСЗН Ріпкинської РДА з названим позовом, мотивуючи його тим, що вона є непрацюючою пенсіонеркою, громадянкою, яка постійно проживала на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1986-1992 роках (категорія 4), постійно проживає в населеному пункті, віднесеному до 4 зони по забрудненню у звязку з аварією на ЧАЕС та, згідно ст. 37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, має право на щомісячну грошову допомогу у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва, в розмірі 30% мінімальної заробітної плати, виплата якої відповідачем провадиться з порушенням закону, у розмірах менших, ніж передбачено законом. У звязку з цим, позивачка просила:

- зобов'язати відповідача провести їй перерахунок щомісячної грошової допомоги, як громадянці, яка проживає на території радіоактивного забруднення, у відповідності до ст. 37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у розмірі 30% мінімальної заробітної плати за період з 10 лютого 2011 року і по день звернення з даним позовом до суду;

- зобов'язати відповідача здійснити їй виплату недоотриманої щомісячної грошової допомоги, як громадянці, яка проживає на території радіоактивного забруднення, у відповідності до ст. 37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, за період з 10 лютого 2011 року і по день звернення з даним позовом до суду, та проводити дану виплату в майбутньому з урахуванням підвищення мінімальної заробітної плати.

12 липня 2011 року від УПСЗН Ріпкинської РДА надійшло письмове заперечення проти позову, в якому вони просять відмовити в позові повністю за необґрунтованістю позовних вимог, та за відсутністю в з їх боку протиправних дій. Обґрунтування заперечень проти позову зводиться до того, що розмір щомісячної грошової допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування, передбаченої ч.1 ст.37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, обрахований ними відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 22 травня 2008 року № 530, від 26.07.96 р. № 836 у сумі 1 грн. 60 коп., тому вважають, що їх дії є правомірними. Також посилаються на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат чорнобильцям у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування, що унеможливлює стягнення з них вказаних коштів, які є шкодою, яка у звязку з визнанням актів неконституційними, відповідно до ст. 1175 ЦК України підлягає стягненню з держави, і вони не є належним відповідачем по справі.

Оцінивши повідомлені позивачкою, та відповідачем обставини, приходжу до висновку, що достатні підстави для прийняття законної і обґрунтованої постанови, в порядку скороченого провадження, про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з таких мотивів.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 є громадянкою, яка постійно проживала на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1986-1992 роках (категорія 4), з 26.04.1986 р. по даний час проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, яке входить до Переліку населених пунктів четвертої зони по забрудненню в звязку з аварією на Чорнобильській АЕС, жителям яких з 01.04.1991 р. виплачується щомісячна грошова допомога у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва і особистого підсобного господарства (Додаток № 2 до Постанови Кабінету Міністрів Української РСР Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофита Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофивід 23.07.1991р. №106).

Ст. 37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, закріплено право громадян, які проживають у зоні посиленого радіоекологічного контролю на щомісячну грошову допомогу у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва, в розмірі 30% мінімальної заробітної плати.

По справі встановлено, що ОСОБА_1, згідно її заяви від 31.01.2005 року, виплата УПСЗН Ріпкинської РДА щомісячної грошової допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування, передбаченої ч.1 ст.37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, проводиться в розмірі 1 грн. 60 коп. щомісячно через поштове відділення відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996р. №836 Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

В той же час, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, приходжу до висновку, що при визначенні розміру щомісячної грошової допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування застосуванню підлягає ст. 37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в його редакції, з якої вбачається, що під час визначення розміру допомоги передбаченої цією статтею за основу їх нарахування береться мінімальна заробітна плата, а не розмір 1 грн. 60 коп., передбачений постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав позивача.

Тому, заперечення УПСЗН Ріпкинської РДА стосовно правомірності своїх дій є безпідставними.

Таким чином, ОСОБА_1 має право на отримання щомісячної грошової допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування, передбаченої ч.1 ст.37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в розмірі 30% мінімальної заробітної плати.

Враховуючи те, що обовязковою умовою зобовязання перерахувати та виплатити вказану компенсацію є визнання дій відповідача протиправними, проте позивач ці вимоги не заявляє, виходячи з приписів ст.. 11 КАС України, з метою повного захисту інтересів позивачку, знаходжу за необхідне вийти за межі вимог і захистити права позивачки шляхом визнання дій УПСЗН Ріпкинської РДА щодо обрахування розмірів та виплати позивачці у занижених розмірах щомісячної грошової допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування, передбаченої ч.1 ст.37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, за період з 10 лютого 2011 року по 23 серпня 2010 року, у розмірі 30 % мінімальної заробітної плати слід визнати протиправними, зобовязати перерахувати та виплатити позивачці щомісячну грошову допомогу у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування, передбачену ч.1 ст.37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у розмірі 30 % мінімальної заробітної плати, за період з 10 лютого 2011 року по 23 серпня 2010 року, тобто по день винесення постанови.

В той же час, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до УПСЗН Ріпкинської РДА щодо продовження виплати щомісячної грошової допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування, передбаченої ч.1 ст.37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у відповідному розмірі слід відмовити, оскільки судове рішення за Кодексом адміністративного судочинства України має бути наслідком чинного правового регулювання, а не обмежувати волю законодавчого органу в майбутньому змінювати правове регулювання суспільних відносин, а відповідач зобовязаний діяти лише на підставі, в межах своїх повноважень, та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України. Крім того, відсутні будь-які докази про порушення відповідачем права позивача у майбутньому.

Керуючись ст.ст. 37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ч. 2 ст. 19, ст. 22, ч.1 ст.46, ст. 50 Конституції України, ст.. 22 Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік, й ст. 2 Закону України Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати, України Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати, ст.ст. 6, 8 - 11, 70, 71, 86, 158-163, 183-2, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області щодо обрахування розмірів та виплати ОСОБА_1 у занижених розмірах щомісячної грошової допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування, передбаченої ч.1 ст.37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, за період з 10 лютого 2011 року по 23 серпня 2010 року, у розмірі 30 % мінімальної заробітної плати.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну грошову допомогу у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування, передбачену ч.1 ст.37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, за період з 10 лютого 2011 року по 23 серпня 2010 року у розмірі 30 % мінімальної заробітної плати, який визначається виходячи із ст.. 22 Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік й ст. 2 Закону України Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати, з обовязковим урахуванням фактично виплачених коштів.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Відповідно абз. 2 ч. 1 ст.. 256 КАС України, покласти на Управління праці та соціального захисту населення Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області обовязок виконати вказану постанову в повному обсязі негайно.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі протягом десяти днів з дня отримання копії постанови апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду через Ріпкинський районний суд Чернігівської області з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.Б.Сташків