Справа № 2-а-347/10
Суддя: Салій В. В.
Дата ухвалення: 2010-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-347/10 Провадження № 2-а-347/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2010 року Жидачівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Цюмрака М.Д.

при секретарі Опока Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Жидачеві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Жидачівському районі Львівської області про поновлення пропущеного строку для звернення до суду з адміністративним позовом та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни», -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 пенсійного фонду України у Жидачівському районі Львівської області і просить суд поновити пропущений строк для звернення до суду з адміністративним позовом та стягнути з відповідача недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу «Дітям війни» за 2007-2010 роки. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він, відповідно до статті 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» є дитиною війни. Згідно із статтею 6 цього ж Закону йому повинна виплачуватись щомісячна соціальна допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, однак така допомога не виплачувалась.

В судове засідання позивач не з'явився, в поданій ним заяві просить розглядати справу за його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Жидачівському районі в судове засідання не з»явився, однак надіслав заперечення, з якого вбачається, що на законодавчому рівні не прийнято жодного нормативного акту на виконання вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», не визначено які органи повинні виплачувати підвищення пенсії, за рахунок яких коштів і джерел, в якому порядку і яким чином обчислювати його розмір за відсутності поняття «мінімальна пенсія за віком» як розрахункової величини. Жодних змін не було внесено до видаткової частини Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» після прийняття Конституційним Судом України Рішення від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 та до видаткової частини Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» після прийняття Конституційним Судом України Рішення від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 тому кошти на виплату оскаржуваного підвищення розміру пенсії в 2007 та 2008 роках були відсутні. Крім того вважає, що позивач пропустив річний строк для звернення до суду, а тому просить в задоволенні позову відмовити, справу розглядати у їх відсутності.

Суд, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, вважає, що позов підлягає до задоволення, мотивуючи це наступним.

Законом України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року № 2195-УІ установлено правовий статус дітей війни, визначено основи їх соціального захисту та гарантовано їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки.

Статтею першою цього Закону визначено, що дитиною війни є особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення Другої світової війни , тобто 2 вересня 1945 року, було менше 18 років.

Позивач ОСОБА_1 народився 27 липня 1933 року, а тому є дитиною війни.

Статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Частина 2 статті 8 Конституції України встановлює вимогу щодо законів України - усі вони приймаються виключно на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Частиною 3 статті 22 Конституції України встановлено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно - правовими актами.

Законами України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та «Про Державний бюджет України на 2008 рік» дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було обмежено.

Однак, Рішеннями Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) та від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та «Про Державний бюджет України на 2008 рік» якими обмежується дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

З дня ухвалення Конституційним Судом України Рішення № 6-рп/2007, визнані неконституційними положення Закону України: «Про Державний бюджет України на 2007 рік» отже, з цього часу відновлено дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп 2007 має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей, що визнані неконституційними.

Судом встановлено, що всупереч Рішенню Конституційного Суду України ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Жидачівському районі Львівської області оспорювана позивачем надбавка з липня по грудень 2007 року не виплачувалась, тому позов про зобов'язання відповідача нарахувати на користь позивача недоплачену надбавку «Дітям війни» за вказаний вище період підлягає до задоволення.

Що стосується позовних вимог позивача про зобов'язання відповідача нарахувати йому недоплачену соціальну допомогу за травень-грудень 2008 року, то такі підлягають до задоволення та суд мотивує це наступним.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом цього Рішення, тобто з 22 травня 2008 року. Отже, саме з 22.05.2008 року відновлено дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

У 2009 р. та у 2010 р. дія ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" не призупинялася, а застосування відповідачем положень постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 р. щодо визначення розміру підвищення пенсії є безпідставною, оскільки розмір підвищення пенсії визначений Законом України "Про соціальний захист дітей війни", який має вишу юридичну силу, ніж постанова КМ України.

З матеріалів справи та письмових заперечень відповідача вбачається, що управління перерахунку пенсії позивачу в частині її підвищення відповідно до положень ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" у 2009 р. та 2010 р. не здійснювало, а також не проводило виплату.

Відповідним Законом, який встановлює доплату до пенсії дітям війни, як зазначалося вище є Закон України "Про соціальний захист дітей війни". Таким чином, територіальні органи Пенсійного фонду України у 2009 році повинні діяти у відповідності з приписами діючої норми ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни".

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про існування протиправних дій відповідача щодо відмови у нарахуванні позивачу щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 р., з 22.05.08 року по 31.12.2008 р., за 2009 - 2010 р.р. та її виплати.

Оскільки питання щодо здійснення нарахування пенсії відносяться до компетенції органів Пенсійного фонду України, тому суд визнав необхідним зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Жидачівському районі, здійснити нарахування щомісячного підвищення до пенсії позивачу починаючи з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 р., та за 2009 р.- 2010 р. відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та здійснити її виплату.

Також підлягає задоволенню вимога позивача про поновлення строку звернення до суду, передбаченого ст. 99 КАС України, так як на думку суду, він пропущений з поважної причини - позивач є малозабезпеченою особою, доступу до видань Конституційного Суду не має і сподівався на добровільне врегулювання спору, що сталося з вини відповідача та про порушення свого права дізнався в липні 2010 року.

На підставі ч. 2 ст. 152 Конституції України, ст.1, 6, 7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004 року № 2195-ГУ (із змінами та доповненнями), ч. 4 ст.14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 року № 3551-ХІІ, ст. 28 Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-1, керуючись ст.ст. 99, 102, 105,122,158 -163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Позов задовольнити. Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним позовом.

Зобов'язати ОСОБА_2 пенсійного фонду України в Жидачівському районі Львівської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 недоплачену щомісячну державну грошову допомогу як дитині війни на підставі ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" (30% мінімальної пенсії за віком) за період з 09 липня 2007 р. по 31 грудня 2007року та з 22 травня по 31 грудня 2008 року, за 2009-2010 рр., з врахування абз.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення" та виплачених сум.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня її проголошення до апеляційного адміністративного суду Львівської області через Жидачівський районний суд.

Головуючий-суддя: