Справа № 810/1483/16
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2016-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2016 року 810/1483/16

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Обрій" до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання незаконними дій,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Обрій" з позовом до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області в якому просило:

- визнати незаконними дії Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області щодо анулювання Свідоцтва платника єдиного податку Серія Б №606124 Товариства з обмеженою відповідальністю «Обрій» () та зобов'язати Броварську ОДПІ ГУ ДФС у Київській області поновити дію Свідоцтва платника єдиного податку Серія Б №606124 Товариства з обмеженою відповідальністю «Обрій» ().

- визнати як податкову звітність податкову декларацію платника єдиного податку Товариства з обмеженою відповідальністю «Обрій» () реєстрацій № .

Обгрунтовуючи вказані позовні вимоги, позивач вважає, що дії відповідача щодо анулювання свідоцтва платника єдиного податку та невизнання поданої позивачем податкової декларації як податкову звітність є безпідставними та незаконними, оскільки у відповідача були відсутні законні підстави для вчинення таких дій. У зв'язку із зазначеним, позивач просить суд задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Заперечуючи проти позову, відповідач вказує, що відділом податку на прибуток, місцевих, ресурсних, рентних та неподаткових платежів, на підставі п. 299.11 ст. 299 Податкового кодексу України, проведено перевірку позивача щодо порушення умов перебування платником єдиного податку на спрощеній системі оподаткування. Вказаною перевіркою встановлено, що платником податків порушено умови перебування на спрощеній системі оподаткування, а саме не сплачено протягом двох послідовних кварталів податкові зобов'язання по рентній платі за спецвикористання води (абз.8 пп.298.2.3 п.298.2 ст.298 Податкового кодексу України) в сумі 7,39 грн., а відповідно до абзацу третього п.299.10 ст.299 за таке порушення передбачено анулювання свідоцтва платника єдиного податку. Враховуючи зазначене, відповідач вважає свої дії законними і правомірними та просить суд відмовити в задоволенні адміністративного позову.

В судове засідання сторони, повідомлені належним чином про місце, дату та час його проведення, не з'явились. Від представників сторін до суду надійшли клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. Також, від представника позивача до суд надійшла заява про зміну позовних вимог, однак суд відхиляє її, оскільки вказана заява не відповідає вимогам, встановленим статтями 106, 137 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, в частині несплати судового збору за збільшення позовних вимог.

Згідно із частиною шостою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Судом встановлено, що для розгляду і вирішення даної справи відсутня потреба у заслуховуванні свідків чи експертів, також немає інших перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, зазначених у статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, тому суд вирішив розгляд справи проводити в порядку письмового провадження на основі наявних у матеріалах справи доказів.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Обрій» зареєстровано як юридичну особу та перебуває на обліку в Броварській ОДШ ГУ ДФС у Київській області як платник єдиного податку згідно Свідоцтва платника єдиного податку від 29.05.2012.

Па підставі п. 299.11 ст. 299 Податкового кодексу України 30.09.2015 відділом податку на прибуток, місцевих, ресурсних, рентних та неподаткових платежів Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області проведено камеральну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Обрій" щодо порушення умов перебування платником єдиного податку на спрощеній системі оподаткування. Перевіркою встановлено, що платником податків порушено умови перебування на спрощеній системі оподаткування, а саме не сплачено протягом двох послідовних кварталів податкові зобов'язання по рентній платі за спецвикористання води в сумі 7,39 грн.

За результатами вказаної перевірки складено Акт про результати камеральної перевірки щодо умов перебування платником єдиного податку на спрощеній системі оподаткування від 30.09.2015 №537/1502/31187680 (далі - Акт перевірки).

На підставі Акту перевірки відповідачем, рішенням від 30.09.2015 р. № 13848/10/10-06-1502/1508, свідоцтво платника єдиного податку №606124 серія Б дата початку дії 29 травня 2012 року анульовано та Товариство з обмеженою відповідальністю «Обрій» () виключено із Реєстру платників єдиного податку.

Примірники Акту перевірки та рішення було надіслано позивачу на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі, рекомендованим листом з повідомленням про вручення, який було повернуто Укрпоштою 07.11.15 за закінченням терміну зберігання.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Обрій» отримано лист Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 18.04.2016р. №2876/10/10-06-12-02/423 про те, що податкова декларація платника єдиного податку за № яка була подана 06.02.2016 не відповідає обраному режиму оподаткування та не визнається як податкова звітність, оскільки свідоцтво платника єдиного податку Товариство з обмеженою відповідальністю «Обрій» анульовано з 30.09.2015.

Вважаючи такі дії протиправними, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом, що стало предметом розгляду цієї адміністративної справи.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами спору, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Спеціальним законом, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, функції та правові основи діяльності органів державної податкової служби є Податковий кодекс України.

Положеннями ст. 75 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи (органи державної податкової служби) мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2014 року № 236, Державна фіскальна служба України (ДФС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України і який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску. Пункт 7 вказаного Положення визначає, що Державна фіскальна служба України здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Пунктом 299.10 ст. 299 Податкового кодексу України встановлено, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі:

- подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв'язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву;

- припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення;

- у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу;

- якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків.

В той же час, підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України визначено випадки, за наявності яких платники єдиного податку зобов'язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом:

1) у разі перевищення протягом календарного року встановленого обсягу доходу платниками єдиного податку першої і другої груп та нездійснення такими платниками переходу на застосування іншої ставки - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення;

2) у разі перевищення протягом календарного року обсягу доходу, встановленого підпунктом 3 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу, платниками єдиного податку першої і другої груп, які використали право на застосування інших ставок, встановлених для третьої групи, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення;

3) у разі перевищення протягом календарного року встановленого обсягу доходу платниками єдиного податку третьої групи - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення;

4) у разі застосування платником єдиного податку іншого способу розрахунків, ніж зазначені у пункті 291.6 статті 291 цього Кодексу, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому допущено такий спосіб розрахунків;

5) у разі здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, або невідповідності вимогам організаційно-правових форм господарювання - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності або відбулася зміна організаційно-правової форми;

6) у разі перевищення чисельності фізичних осіб, які перебувають у трудових відносинах з платником єдиного податку, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому допущено таке перевищення;

7) у разі здійснення видів діяльності, не зазначених у реєстрі платників єдиного податку, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності;

8) у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів;

9) у разі здійснення платниками першої або другої групи діяльності, яка не передбачена у підпунктах 1 або 2 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу відповідно, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому здійснювалася така діяльність.

Із Акту перевірки слідує, що в позивача наявна податкова заборгованість зі сплати збору за спецводокористування, однак відповідач ніяким чином не доводить, що позивач є платником такого збору. А також, відповідач не спростовує доводів позивача про те, що у 2012 році, не будучи платником збору за спецводокористування, позивач помилково подав декларації по такому збору за I квартал 2012 року в сумі 46 грн. та за 6 місяців 2012 року в сумі 65 грн., а в подальшому, після отримання роз'яснень, що ТОВ "Обрій" не є платником збору за спецводокористування, подав уточнюючі декларації, якими виправив допущені неточності.

Оскільки рішення відповідача від 30.09.2016 №13848/10/10-06-1502/1508, яке слугувало для невизнання податкової звітності, було винесено на підставі встановленого в Акті перевірки порушення, яке спростоване позивачем, тому суд дійшов висновку, що позивачу відмовлено у визнанні податкової декларації як податкову звітність протиправно.

Разом з тим, відповідач після винесення рішення від 30.09.2016 №13848/10/10-06-1502/1508, яким свідоцтво платника єдиного податку позивача було скасовано, визнавав подані ТОВ "Обрій" податкові декларації як податкову звітність платника єдиного податку.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене та те, що відповідачем не доведено правомірності дій по невизнанню податкової декларації поданої позивачем як податкову звітність, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо визнання протиправними дій відповідача по анулюванню свідоцтва платника єдиного податку.

Щодо позовних вимог про визнання як податкову звітність податкову декларацію платника єдиного податку та зобов'язання відповідача поновити дію свідоцтва платника єдиного податку №606124 серія Б дата початку дії 29 травня 2012 року, то суд не знайшов підстав для їх задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність критеріям, що закріплені в частині третій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Зміст адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, передбачених законом для інших органів державної влади. Тому, завданням адміністративного судочинства завжди є контроль законності дій та рішень відповідача (суб'єктів владних повноважень) при здійсненні ним управлінських функцій.

Під дискреційним повноваженням суд розуміє таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено (частина 3 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України).

Таким чином, керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області щодо анулювання Свідоцтва платника єдиного податку Серія Б №606124 Товариства з обмеженою відповідальністю «Обрій» ().

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Обрій» () половину сплаченого ним судового збору в сумі 1378 (тисяча триста сімдесят вісім) грн.

4. В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Терлецька О.О.