Справа № 826/20942/15
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2016-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

26 травня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П.,Твердохліб В.А.;

за участю секретаря: Драч М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу представника Асоціації «Підприємств з сертифікації та оцінки відповідності» - Старицької Юліани Юріївни на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 квітня 2016 року у справі за адміністративним позовом Асоціації «Підприємств з сертифікації та оцінки відповідності» до Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості», Міністерства економічного розвитку і торгівлі Українипровизнання про типравним та скасування наказу від 19.06.2015 р. № 60, визнання протиправними дій, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2015 року, Асоціація «Підприємств з сертифікації та оцінки відповідності» звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості», Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, в якому просить: визнати протиправним та скасувати наказ Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» від 19.06.2015 р. № 60 «Про прийняття змін № 2 до ДСТУ 3415-96» в повному обсязі; визнати протиправними дії Міністерства економічного розвитку і торгівлі України щодо погодження Державному підприємству «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» внесення змін № 2 до ДСТУ 3415-96 «Система сертифікації УкрСЕПРО. Реєстр Системи».

Позовні вимоги мотивовані протиправними діями службових осіб Мінекономрозвитку України щодо погодження внесення змін № 2 до ДСТУ 3415-96, а оскаржуваний наказ ДП «УкрНДНЦ» від 19.06.2015 р. № 60 «Про прийняття змін № 2 до ДСТУ 3415-96» таким, що прийнятий з порушенням норм чинного законодавства.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 квітня 2016 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову, якою позов задоволити повністю.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з таких підстав.

Згідно зі ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що до Асоціації «Підприємств з сертифікації та оцінки відповідності» звернулись органи сертифікації, які є її членами, щодо безпідставного та незаконного внесення ДП «УкрНДНЦ», яке здійснює функції Національного органу стандартизації, змін № 2 до ДСТУ 3415-96 «Система сертифікації УкрСЕПРО. Реєстр Системи» щодо внесення плати за проведення експертизи документів, поданих в Реєстр державної системи сертифікації.

Розгляд вказаного вище питання було винесено на позачерговий з'їзд членів Асоціації, який відбувся 03.09.2015 р. Рішенням з'їзду членів Асоціації було прийнято рішення про уповноваження Асоціації «Підприємств з сертифікації та оцінки відповідності» щодо представництва інтересів в судах її членів та засновників шляхом звернення до суду з відповідним обсягом процесуальних прав та обов'язків, яке оформлене протоколом № 2/1 позачергового з'їзду членів Асоціації «Підприємств з сертифікації та оцінки відповідності» від 03.09.2015 р.

Так, органи сертифікації отримали лист ДП «УкрНДНЦ» від 24.06.2015 р. (вих. № 1-10/06-12-2890) «Щодо змін № 2 до ДСТУ 3415-96» за підписом виконуючого обов'язки генерального директора ДП «УкрНДНЦ» Жовтухи В.О. До зазначеного листа було додано: копію наказу ДП «УкрНДНЦ» від 19.06.2015 р. № 60 про прийняття змін № 2 до ДСТУ 3415-96, копію змін № 2 до ДСТУ 3415-96, договір на виконання робіт з експертизи документів та протокол узгодження договірної ціни, яким повідомлено, що на виконання доручення Мінекономрозвитку України від 23.05.2014 р. № 3414-05/16675-08 ДП «УкрНДНЦ» прийняв зміни № 2 до ДСТУ 3415-96, якими передбачено, що з 01.07.2015 р. плата стягується не за реєстрацію об'єктів в Реєстрі, а за проведення ДП «УкрНДНЦ» експертизи документів відповідно до договору на виконання зазначених робіт.

Позивач, вважаючи, що ДП «УкрНДНЦ» своїм наказом від 19.06.2015 р. № 60 неправомірно внесло зміни в ДСТУ 3415-96, оскільки безпідставно закріпило за собою функції, які відповідно до законодавства належать Міністерству економічного розвитку та торгівлі України, а саме ведення Реєстру державної системи сертифікації, порушено права всіх органів сертифікації України, звернувся до суду із позовом за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Надаючи правову оцінку обставинам справи слід зазначити наступне.

Правові та організаційні засади стандартизації в Україні, забезпечення формування та реалізації державної політики у відповідній сфері регламентовано Законом України «Про стандартизацію» від 5 червня 2014 року № 1315-VII (надалі - Закон N 1315-VII).

За визначенням ч. 1 ст. 4 названого Закону метою стандартизації в Україні є: 1) забезпечення відповідності об'єктів стандартизації своєму призначенню; 2) керування різноманітністю, застосовність, сумісність, взаємозамінність об'єктів стандартизації; 3) забезпечення раціонального виробництва шляхом застосування визнаних правил, настанов і процедур; 4) забезпечення охорони життя та здоров'я; 5) забезпечення прав та інтересів споживачів; 6) забезпечення безпечності праці; 7) збереження навколишнього природного середовища і економія всіх видів ресурсів; 8) усунення технічних бар'єрів у торгівлі та запобігання їх виникненню, підтримка розвитку і міжнародної конкурентоспроможності продукції.

Згідно із статтею 5 Закону N 1315-VII об'єктами стандартизації є: 1) матеріали, складники, обладнання, системи, їх сумісність; 2) правила, процедури, функції, методи, діяльність чи її результати, включаючи продукцію, персонал, системи управління; 3) вимоги до термінології, позначення, фасування, пакування, маркування, етикетування тощо.

До суб'єктів стандартизації відповідно до вимог ст. 8 Закону N 1315-VII законодавець відносить: 1) центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері стандартизації; 2) центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері стандартизації; 3) національний орган стандартизації; 4) технічні комітети стандартизації; 5) підприємства, установи та організації, що здійснюють стандартизацію.

Згідно із п. 1 Положення про Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. N 459 (надалі - Положення N 459) Міністерство економічного розвитку і торгівлі України (Мінекономрозвитку) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Мінекономрозвитку є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує, зокрема, формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, державну промислову політику, державну інвестиційну політику, державну зовнішньоекономічну політику, державну політику у сфері технічного регулювання, стандартизації, метрології та метрологічної діяльності, управління об'єктами державної власності, розвитку підприємництва, державно-приватного партнерства, туризму та курортів (крім здійснення державного нагляду (контролю) у сфері туризму та курортів), державних закупівель, а також державного замовлення на підготовку фахівців, наукових, науково-педагогічних та робітничих кадрів, підвищення кваліфікації та перепідготовку кадрів; формування державної політики у сфері захисту прав споживачів, державної політики з контролю за цінами, державної регуляторної політики та державної політики з питань ліцензування, дозвільної системи, нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Мінекономрозвитку відповідно до покладених на нього завдань затверджує перелік національних стандартів, відповідність яким надає презумпцію відповідності органів з оцінки відповідності спеціальним вимогам до призначених органів з оцінки відповідності, та розміщує його на своєму офіційному веб-сайті (пп. 114 п. 4 цього ж Положення).

Виходячи із аналізу вищезазначених норм права слід дійти висновку, що Мінекономрозвитку є центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики, уповноважений на ведення Реєстру державної системи сертифікації.

Водночас, пунктами 8, 9 Положення № 459 передбачено, що Мінекономрозвитку у процесі виконання покладених на нього завдань взаємодіє в установленому порядку з іншими державними органами, допоміжними органами і службами, утвореними Президентом України, тимчасовими консультативними, дорадчими та іншими допоміжними органами, утвореними Кабінетом Міністрів України, органами місцевого самоврядування, об'єднаннями громадян, громадськими спілками, профспілками та організаціями роботодавців, відповідними органами іноземних держав і міжнародних організацій, а також з підприємствами, установами та організаціями.

Мінекономрозвитку в межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, постанов Верховної Ради України та актів Президента України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України видає накази, організовує та контролює їх виконання.

Накази Мінекономрозвитку, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються з урахуванням вимог Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Відповідно до абз. 23 п. 10 Положення про Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, затвердженого Указом Президента України від 31 травня 2011 року № 634/2011 Міністерство економічного розвитку і торгівлі України приймає рішення щодо створення та припинення діяльності технічних комітетів стандартизації, визначає їх повноваження та порядок створення.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону N 1315-VII функції національного органу стандартизації виконує державне підприємство, що не підлягає приватизації, утворене центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері стандартизації.

Згідно ч.ч. 2,3,4 ст. 11 Закону N 1315-VII до повноважень національного органу стандартизації належить: 1) організація та координація діяльності щодо розроблення, прийняття, перевірки, перегляду, скасування та відновлення дії національних стандартів, кодексів усталеної практики та змін до них відповідно до цього Закону; 2) прийняття, скасування та відновлення дії національних стандартів, кодексів усталеної практики та змін до них відповідно до цього Закону; 3) вжиття заходів щодо гармонізації національних стандартів та кодексів усталеної практики з відповідними міжнародними, регіональними стандартами та кодексами усталеної практики; 4) розроблення за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері стандартизації, національних стандартів та змін до них щодо: процедур розроблення, прийняття, перевірки, перегляду, скасування та відновлення дії національних стандартів, кодексів усталеної практики та змін до них; критеріїв, форми і процедур розгляду пропозицій щодо проведення робіт з національної стандартизації; процедур створення, діяльності та припинення діяльності технічних комітетів стандартизації; 5) забезпечення відповідності національних стандартів та кодексів усталеної практики законодавству; 6) забезпечення адаптації національних стандартів та кодексів усталеної практики до сучасних досягнень науки і техніки; 7) підготовка та затвердження програми робіт з національної стандартизації; 8) прийняття рішень щодо створення та припинення діяльності технічних комітетів стандартизації, визначення сфери їх діяльності; 9) координація діяльності технічних комітетів стандартизації; 10) участь у підготовці міжнародних, регіональних стандартів та кодексів усталеної практики, що розробляються відповідними міжнародними та регіональними організаціями стандартизації, членом яких є національний орган стандартизації чи з якими він співпрацює згідно з положеннями таких організацій або відповідними договорами, а також забезпечення врахування інтересів України під час провадження зазначеної діяльності; 11) забезпечення та сприяння співробітництву у сфері стандартизації між виробниками, постачальниками, споживачами продукції та відповідними державними органами; 12) заохочення суб'єктів малого і середнього підприємництва до участі в розробленні національних стандартів та кодексів усталеної практики, забезпечення доступу зазначених суб'єктів до текстів таких документів; 13) підготовка щорічного звіту про свою діяльність, внесення його після схвалення керівною радою на розгляд до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері стандартизації, та оприлюднення на офіційному веб-сайті не пізніше п'яти робочих днів з дня схвалення цього звіту керівною радою, але не пізніше 1 квітня наступного за звітним року.

Національний орган стандартизації виконує інші функції та повноваження згідно із законами та статутом.

Статут національного органу стандартизації та зміни до нього затверджуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері стандартизації.

Водночас, правові та економічні основи систем стандартизації та сертифікації, встановлює організаційні форми їх функціонування на території України визначено Декретом Кабінетом Міністрів України «Про стандартизацію та сертифікацію» від 10 травня 1993 року N 46-93 (надалі - Декрет N 46-93).

Частиною 2 ст. 14 Декрету N 46-93 визначено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері технічного регулювання: призначає органи із сертифікації, акредитовані національним органом України з акредитації, а у разі якщо національний орган України з акредитації не здійснює акредитацію стосовно відповідних видів діяльності із сертифікації, - національним органом з акредитації іншої держави; розглядає спірні питання щодо проведення сертифікації; здійснює державний нагляд за дотриманням органами із сертифікації правил і порядку сертифікації продукції шляхом проведення планових та позапланових перевірок; веде Реєстр державної системи сертифікації (далі - Реєстр); організовує інформаційне забезпечення з питань сертифікації; здійснює інші повноваження, визначені законами України.

Аналіз наведених вище положень свідчить про те, що Мінекономрозвитку України наділений повноваженнями щодо видачі наказів щодо створення та припинення діяльності технічних комітетів стандартизації, зокрема, щодо взаємодії із підпорядкованим організаціями з питань забезпечення функціонування державної системи сертифікації.

Як вбачається з матеріалів справи, ДП «УкрНДНЦ» Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 р. № 745-р було передано до сфери управління Мінекономрозивитку.

В подальшому, заступником Міністра економічного розвитку і торгівлі України - керівником апарату Павленком В.П. було винесено окреме доручення, яким, з метою забезпечення виконання наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 17.10.2012 № 1146, з 19.10.2012 в розпорядження департаменту технічного регулювання Міністерства економічного розвитку і торгівлі України для ведення Реєстру державної системи сертифікації направлено фахівців у кількості семи осіб, зокрема, доручено забезпечити взаємодію між ДП «УкрНДНЦ» та департаментом інформаційних технологій і поінформувати призначені/уповноважені органи з сертифікації продукції в державній системі сертифікації УкрСЕПРО про зміни у веденні Реєстру державної системи сертифікації.

Наказом Мінекономрозвитку України від 17.10.2012 № 1146 «Про забезпечення ведення Реєстру державної системи сертифікації» Департаменту технічного регулювання було доручено забезпечити внесення відомостей до Реєстру державної системи сертифікації (державний реєстр сертифікатів відповідності) протягом трьох діб з моменту надходження документів, а ДП «УкрНДНЦ» доручено забезпечити опублікування цього наказу в наступному номері щомісячного інформаційного покажчика «Стандарти».

Згідно із розпорядженням Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. № 1163-р «Про визначення державного підприємства, яке виконує функції національного органу стандартизації» виконання функцій національного органу стандартизації покладено на ДП «УкрНДНЦ». Закон та розпорядження набрали чинності 03.01.2015.

Так, до 03.01.2015 року національним органом стандартизації був Мінекономрозвитку, а 03.01.2015 національний орган стандартизації - ДП "УкрНДНЦ".

Наказом ДП «УкрНДНЦ» від 09.09.2015 р. № 108 затверджено Положення про технічний комітет стандартизації ТК 89 «Оцінка відповідності», яким визначено функції, структуру та сферу діяльності технічного комітету стандартизації ТК 89 «Оцінка відповідності» у національній стандартизації, який є формою співробітництва заінтересованих юридичних та фізичних осіб з метою організації та виконання робіт з міжнародної, регіональної, національної стандартизації у визначеній сфері діяльності та за закріпленими об'єктами стандартизації.

Технічним комітетом № 89 «Оцінка відповідності» розроблено зміни № 2 до ДСТУ 3415-96 «Система сертифікації УкрСЕПРО. Реєстр системи», а Мінекономрозвитку України листом (вих. № 3433-06/19267-08 від 15.06.2015) погодило ці зміни.

В січні 2015 року на ДП «УкрНДНЦ» Законом України «Про стандартизацію» та Статутом ДП «УкрНДНЦ» було покладено функції національного органу стандартизації.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 30.12.2014 р. № 1491 затверджено Статут ДП «УкрНДНЦ».

Згідно Статуту ДП «УкрНДНЦ», підприємство створено згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2003 № 1337 «Про утворення Українського науково-дослідного і навчального центру проблем стандартизації, сертифікації та якості», є державним підприємством, яке засновано на державній власності, не має на меті отримання прибутку та належить до сфери управління Міністерства економічного розвитку і торгівлі України.

Підприємство у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, іншими нормативно-правовими актами, а також цим Статутом.

Пунктом 3.1 Статуту ДП «УкрНДНЦ» визначено, що основною метою діяльності підприємства є виконання функції національного органу стандартизації та органу із сертифікації (оцінки відповідності), а також забезпечення реалізації економічних інтересів держави, задоволення потреб населення, суб'єктів господарювання будь-якої форми власності в продукції, роботах, послугах у сфері національної стандартизації, спрямованих на забезпечення раціонального виробництва шляхом застосування визнаних правил, настанов і процедур; забезпечення охорони життя та здоров'я; забезпечення прав та інтересів споживачів; забезпечення безпечності праці; збереження навколишнього природного середовища і економії всіх видів ресурсів; усунення технічних бар'єрів у торгівлі та запобігання їх виникненню, підтримки розвитку і міжнародної конкурентоспроможності продукції.

Предметом діяльності підприємства є, зокрема, участь у визначенні пріоритетних напрямів розвитку сфери стандартизації, оцінки (підтвердженні) відповідності (сертифікації), систем управління та їх техніко-економічного аналізу і обґрунтування; організація та координація діяльності щодо розроблення, прийняття, перевірки, перегляду, скасування та відновлення дії національних стандартів, кодексів усталеної практики та змін до них; погодження, проведення перевірки, перегляд, розроблення змін до національних стандартів та кодексів усталеної практики і прийняття рішення щодо їх скасування та відновлення дії в разі відсутності технічного комітету стандартизації, сфера діяльності якого поширюється на певні об'єкти стандартизації; розроблення за погодженням з Уповноваженим органом управління національних стандартів та змін до них щодо: процедур розроблення, прийняття, перевірки, перегляду, скасування та відновлення дії національних стандартів, кодексів усталеної практики та змін до них; критеріїв, форми і процедур розгляду пропозицій щодо проведення робіт з національної стандартизації; процедур створення, діяльності та припинення діяльності технічних комітетів стандартизації; забезпечення відповідності національних стандартів та кодексів усталеної практики законодавству; забезпечення адаптації національних стандартів та кодексів усталеної практики до сучасних досягнень науки і техніки тощо.

Відповідно до п. 9.4 Статуту підприємство діє на принципах самоокупності та самофінансування.

Отже, з урахуванням вищенаведеного, функції щодо ведення Реєстру були передані ДП «УкрНДНЦ» на підставі Закону № 1315-VII та відображені у Статуті підприємства, тобто з дотриманням вимог чинного законодавства.

Законом України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» 15 січня 2015 року N 124-VIII внесено зміни до ст. 19 Декрету N 46-93 в частині оплати послуг, якими передбачено, що оплаті підлягають всі види робіт, пов'язані з обов'язковою сертифікацією продукції: підготовчі, експертні, щодо атестації, випробування, контролю та реєстрації.

Відповідно до ст. 13 Декрету N 46-93 сертифікація продукції в державній системі сертифікації поділяється на обов'язкову та добровільну.

В судовому засіданні представники відповідачів зазначили те, що експертиза, передбачена змінами № 2 до ДСТУ 3415-96 є добровільною. Зазначене не заперечувалось представниками позивачів.

Таким чином, беручи до уваги те, що Законом № 1315-VII та Статутом за ДП «УкрНДНЦ» було закріплено функції щодо ведення Реєстру державної системи сертифікації, зокрема віднесено повноваження в частині прийняття, скасування, відновлення дії національних стандартів, а також те, що останній діє на принципах самофінансування, що не забороняє останньому отримувати певні кошти за надання послуг з метою забезпечення своєї діяльності шляхом зарахування коштів на спеціальні рахунки, використання коштів з яких здійснюється у спеціальному порядку, а сертифікація, передбачена змінами № 2 до ДСТУ 3415-96 є добровільною, слід дійти висновку, що дії Мінекономрозвитку України щодо погодження ДП «УкрНДНЦ» внесення змін № 2 до ДСТУ 3415-96 «Система сертифікації УкрСЕПРО. Реєстр системи» в частині стягнення плати на проведення експертизи, є таким, що не суперечать чинному законодавству, а наказ ДП «УкрНДНЦ» № 60 від 19.06.2015 р. слід вважати таким, що винесений у відповідності до вимог чинного законодавства.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з аналізу положень чинного законодавства та доказів, наявних у матеріалах справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що адміністративний позов Асоціації «Підприємств з сертифікації та оцінки відповідності» не підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника Асоціації «Підприємств з сертифікації та оцінки відповідності» - Старицької Юліани Юріївни - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 квітня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 26 травня 2016 року).

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Костюк Л.О.

Судді: Твердохліб В.А.

Бужак Н.П.