Справа № 707/409/16-а
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2016-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 707/409/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Морозов В.В.
Суддя-доповідач: Глущенко Я.Б.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Глущенко Я.Б.,

суддів Бєлової Л.В., Шелест С.Б.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Вакуленко Світлани Миколаївни, третя особа - Управління Пенсійного фонду України в Черкаському районі Черкаської області, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 20 квітня 2016 року,

У с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся у суд із адміністративним позовом до головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Вакуленко С.М., за участю третьої особи - Управління Пенсійного фонду України в Черкаському районі Черкаської області, у якому просив визнати протиправними дії цього державного виконавця щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №49548526 від 11 лютого 2016 року, визнати цю постанову незаконною та скасувати її.

Постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 20 квітня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та прийняте нове рішення - про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду - скасуванню, з таких підстав.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив із того, що державний виконавець є належним відповідачем у справі.

Проте, з таким висновком суду не можна погодитися.

Статтею 1 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що цей Кодекс визначає юрисдикцію, повноваження адміністративних судів щодо розгляду адміністративних справ, порядок звернення до адміністративних судів та порядок здійснення адміністративного судочинства.

Частиною третьою статті 181 цього Кодексу встановлено, що відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби.

Імперативний припис вказаної спеціальної норми допускає можливість участі у якості відповідача в адміністративній справі цієї категорії лише органу державної виконавчої служби.

Частиною першою статті 3 Закону України «Про державну виконавчу службу» визначено, що органами державної виконавчої служби є:

- Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до складу якого входить відділ примусового виконання рішень;

- управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких входять відділи примусового виконання рішень;

- районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції.

Аналіз приведених норм свідчить на користь висновку, що в даній категорії справ відповідачами можуть бути лише перераховані органи державної виконавчої служби, а не окремі державні виконавці чи структурні підрозділи органів державної виконавчої служби (відділи примусового виконання рішень).

Отже, даний позов пред'явлено до неналежного відповідача, адже він може заявлятись лише до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, яке є самостійним суб'єктом владних повноважень.

Наведена правова позиція колегії суддів відповідає висновкам Вищого адміністративного суду України, висловленим, зокрема, у постановах від 19 лютого 2015 року (справи №617-7879/12 та №232/377/12), від 28 травня 2015 року (справа № 826/3360/13-а).

Колегія суддів зазначає, що у разі встановлення того, що адміністративний позов заявлено не до тієї особи, яка повинна відповідати за ним, місцевий суд повинен був діяти за правилами статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України, яка передбачає право суду першої інстанції допустити заміну відповідача належним, або ж залучити до справи другого відповідача (в залежності від згоди позивача на заміну).

Проте, при розгляді справи суд першої інстанції не дотримався приписів статей 181 та 52 Кодексу адміністративного судочинства України, що призвело до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, на підставі пункту 3 статті 198 та пункту 4 статті 202 Кодексу, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення - про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 з тієї підстави, що його вимоги заявлені до неналежного відповідача.

Отже, оскільки в апеляційній скарзі позивач просив, зокрема, скасування постанови місцевого суду, скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 20 квітня 2016 року скасувати.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 відмовити з підстав, викладених у постанові апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя Л.В. Бєлова
суддяС.Б. Шелест

Головуючий суддя Глущенко Я.Б.

Судді: Шелест С.Б.

Бєлова Л.В.