Справа № 2а-32/11
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2016-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" травня 2016 р. м. Київ К/800/2093/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі суддів:

Чалого С.Я.

Гончар Л.Я.

Мороза В.Ф.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Ісаївської сільської ради Турківського району Львівської області, ОСОБА_4 про визнання протиправним рішення,-

в с т а н о в и л а :

Позивачі звернулись до суду з позовом в якому просили визнати протиправними дії та скасувати рішення №68 від 10.05.2007 року Ісаївської сільської ради Турківського району Львівської області «Про затвердження проекту відведення та передачу земельної ділянки гр. ОСОБА_4».

Постановою Турківського районного суду Львівської області від 11 жовтня 2011 року, в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2013 року, постанову суду першої інстанції скасовано та прийнято нову, якою позовні вимоги задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішенням Ісаївської сільської ради Турківського району Львівської області VI сесії V скликання №68 від 10 травня 2007 року «Про затвердження проекту відведення та передачу земельної ділянки гр. ОСОБА_4».

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_4 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить його скасувати, а постанову суду першої інстанції залишити в силі.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та рішення, що приймалися під час її розгляду, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судами встановлено, що 10.05.2007 року рішенням №68 Ісаївської сільської ради Турківського району Львівської області затвердила проект відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку в урочищі АДРЕСА_1 ОСОБА_4 Одночасно вказану земельну ділянку передано останньому у власність.

Позивачі зазначають, що в загальну площу земельної ділянки площею 0,25 га, яка передана громадянину ОСОБА_4 увійшла земельна ділянка площею 0,17 га право користування на яку в них виникло на підставі рішення Ісаївської сільської ради Турківського району Львівської області від 20 січня 1995 року, а тому вважають, що їх протиправно в порушення вимог п.5 статті 116 Земельного кодексу України позбавлено права на користування вказаною земельною ділянкою.

Також, 20 січня 1995 року згідно рішення виконавчого комітету Ісаївської сільської ради Турківського району Львівської області №3 «Про виділення земельної ділянки для будівництва житлового будинку в с. Ісаї ОСОБА_5» виділено земельну ділянку гр. ОСОБА_5 для будівництва житлового будинку за рікою, в АДРЕСА_1 в розмірі 0,25 га; зобов'язано гр. ОСОБА_5 в місячний термін виготовити будівельний паспорт для будівництва житлового будинку в с. Ісаї Турківського району.

Рішенням виконавчого комітету Ісаївської сільської ради Турківського району Львівської області від 09.11.2006 року продовжено строк дії рішення виконавчого комітету Ісаївської сільської ради Турківського району Львівської області «Про виділення земельної ділянки для будівництва житлового будинку в с. Ісаї ОСОБА_5» №3 від 20 січня 1995 року.

На виконання рішення виконавчого комітету Ісаївської сільської ради Турківського району Львівської області «Про виділення земельної ділянки для будівництва житлового будинку в с. Ісаї ОСОБА_5» №3 від 20 січня 1995 року вчинено ряд дій, зокрема.

В листопаді 2006 року складено акт виносу в натуру земельної ділянки і розбивки будівель, де встановлено межі земельної ділянки виділеної громадянину ОСОБА_5, площа якої становить 2500 кв.м. в с. Ісаїв по вул. Перший потік,34.

03.03.2007 року надано дозвіл на право закладки фундаментів під індивідуальне будівництво.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог вказав, що прийняте відповідачем рішення відповідає вимогам чинного законодавства та підстави для його скасування відсутні.

Натомість, колегія суддів апеляційного суду вказала, що оскільки прийняте рішення не має чітких реквізитів, а саме розташування земельної ділянки, номер вулиці, урочище чи просторові орієнтири, отже не відповідає нормам закону та підлягає скасуванню.

Разом з цим, судами не взято до уваги, що спірні правовідносини про визнання незаконним та скасування розпорядження відповідача, як суб'єкта владних повноважень є публічно-правовими, а тому під час вирішення питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду з таким позовом суди мали керуватися нормами статті 99 КАС України.

Приймаючи рішення по справі суди попередніх інстанцій не звернули уваги на зазначені вище приписи закону та розглянули справу по суті позовних вимог, не дослідивши факт пропуску позивачем строку звернення до суду та наслідків пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом, встановлених ст.100 КАС України.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч.1 ст.220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно ч.2 ст.227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 222, 223, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Турківського районного суду Львівської області від 11 жовтня 2011 року та Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2013 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку ст.ст. 235-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: