Справа № 815/2080/16
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2016-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2016 р. Справа № 815/2080/16

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Катаєва Е. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

ОСОБА_1

при секретарі Павлюк К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 06 травня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції України в Одеській області, Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, третя особа - начальник Головного управління Національної поліції України в Одеській області, голова ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області ОСОБА_3, про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до ГУ Національної поліції України в Одеській області, Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Одеській області, третя особа - начальник ГУ Національної поліції України в Одеській області, голова ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Одеській області про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, зобовязання вчинити певні дії.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 06 травня 2016 року адміністративний позов ОСОБА_2 залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування судового рішення в звязку з тим, що воно постановлено з порушенням норм процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Залишаючи без розгляду адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не наведено обставини, які перешкоджали звернутись до суду із відповідним позовом з дотриманням строку, встановленого ч.3 ст. 99 КАС України та не наведено жодних належних та допустимих доводів на обґрунтування поважності причин пропуску строку та не надано доказів на підтвердження таких доводів.

У відповідності до ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк, що прямо передбачено ч.3 ст. 99 КАС України.

Згідно з ч.1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

При цьому, колегія суддів вважає, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Судом першої інстанції було встановлено, що 06 серпня 2015 року був опублікований Закон України «Про національну поліцію» від 02 липня 2015 року, згідно якого працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону могли бути прийнятими на службу до поліції за їх згодою, шляхом видання наказів про призначення чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Отже, бажання працівника міліції продовжити службу у поліції повинно було бути виявлено з його сторони упродовж трьох місяців з дня опублікування зазначеного Закону, тобто з 06 серпня 2015 року, та в цей же строк повинно було бути вирішено питання щодо продовження служби працівника міліції, або його звільнення за скороченням штатів відповідно до п.10 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону, у зв'язку з реформуванням органів МВД.

Як вбачається з матеріалів справи, 04 листопада 2015 року було прийнято наказ ГУ МВС України в Одеській області №1500о/с про звільнення позивача на підставі п.64 «г» Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ (через скорочення штатів).

Однак, з вимогами про скасування відповідного наказу та поновлення його на посаді заступника начальника сектору кримінальної міліції у справах дітей Суворовського РВ ОМУК ГУМВС України в Одеській області позивач звернувся лише 04 травня 2016 року, тобто з порушенням встановленого ч.3 ст. 99 КАС України місячного строку.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта як на підставу поважності причини пропуску строку звернення до суду те, що з середини листопада він знаходився у с. Адамівна для надання допомоги пристарілої дружини його покійного батька, оскільки це не є непереборною обставиною, яка повязана з дійсними істотними труднощами у реалізації права звернення до суду.

Разом з цим, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що у звязку з реформуванням органів внутрішніх справ України строки та підстави звільнення працівників міліції чітко встановлені саме розділом ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про національну поліцію» згідно з якими саме до 07 листопада 2015 року позивач повинен був бути звільненим або прийнятим на службу до національної поліції шляхом видання відповідного наказу.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне підкреслити, що законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

У рішенні від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Великої Британії» Європейський суд з прав людини закріпив правило, що пункт 1 статті 6 Конвенції стосується невід'ємного права особи на доступ до суду. Прямим порушенням права на доступ до суду є необхідність отримання спеціальних дозволів на звернення до суду.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Таким чином, мотиви та доводи, наведені в апеляційній скарзі висновки суду першої інстанції не спростовують і є безпідставними, оскільки передбачений ч.3 ст. 99 КАС України строк апелянтом пропущено, поважних підстав пропуску такого строку не наведено, а тому колегія суддів вважає, що суд дійшов обґрунтованого висновку про залишення адміністративного позову без розгляду.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень процесуального права при вирішенні спірного питання не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, у звязку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 06 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлений 31 травня 2016 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

ОСОБА_1