Справа № 552/2270/16-а
Суддя: Миронець О. К.
Дата ухвалення: 2016-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/2270/16-а
Провадження № 2-а/552/78/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.06.2016 року Київський районний суд м. Полтави в складі: судді Миронець О.К., секретаря судового засідання - Ваніної Ю.А., позивача - ОСОБА_1, представників відповідача - Каліновської О.Г. та Логінової М.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Київського районного суду м. Полтави адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Полтава Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

29.04.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у м.Полтава Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення. Свій позов обгрунтовуючи тим, що 23.04.2016 року інспектором ПП роти №2 батальйону УПП міста Полтави рядовим Крамаренко Д.Ю. було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, а саме щодо порушення ним ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього штрафу. Позивач вказує, що не згоден з вказаною постановою, оскільки не порушував ПДР України. Позивач просив скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 23.04.2016 року, оскільки він здійснив зупинку свого автомобіля на узбіччі дороги в кінці перехідної ділянки розширення проїзної частини у вигляді відкритої «кишені», а не на посадковому майданчику зупинки громадського транспорту «Алмазна» як вказано в постанові інспектора.

У судовому засіданні позивач підтримав позов та просив його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в адміністративному позові.

Представники відповідача у судовому засіданні позов не визнали та просила відмовити в його задоволенні в повному обсязі з підстав викладених в запереченнях.

Суд, заслухавши позивача, представників відповідача, свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

У відповідності до ч.2 ст. 19 Конституції України, державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією України та Законами України.

Згідно п.1 ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження, зокрема, рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В ході судового розгляду встановлено, що постановою серії ПС2 № 669058 від 23 квітня 2016 року, прийнятою інспектором Управління патрульної поліції м. Полтави рядовим поліції Крамаренко Д.Ю., на позивача накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Відповідно до зазначеної постанови про адміністративне правопорушення, 23.04.2016 року о 16-15 год. в м. Полтава по вул. Калініна в напрямку вул. 23. Вересня водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом NASSAN X-Trail д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зупинку (стоянку) на посадковому майданчику зупинки громадського транспорту «Алмазна» чим порушив вимоги п. 15.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п.15.9 Правил дорожнього руху зупинка забороняється: ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Згідно «Правил розміщення та обладнання зупинок міського електро- та автомобільного транспорту» затверджених Наказом N 21 від 15.05.95 року вбачається , що місце зупинки автобуса чи тролейбуса може бути звичайним при незмінній ширині проїзної частини або улаштованим за допомогою розширення проїзної частини у вигляді відкритої "кишені". Улаштування "кишень" закритого типу (відокремлених від проїзної частини бордюром чи іншою перешкодою для руху) забороняється. "Кишені" на зупинках слід улаштовувати шириною 3,5-4,0 м за рахунок технічних та розподілювальних смуг між проїзною частиною і тротуаром, а також смуг зелених насаджень. В обмежених умовах ширина "кишені" може бути зменшена до 3 м. У цьому разі улаштування "кишені" може бути здійсненим рахунок частини тротуару за умови, якщо та його ширина, що залишається після розширення проїзної частини, забезпечить нормальне функціонування посадочної площадки і належні умови для руху пішоходів по тротуару. Довжина перехідної ділянки розширення проїзної частини ("кишені") на вході до зупинки повинна становити 20 м, а на виході - 15 м. В обмежених умовах довжина перехідних ділянок може бути зменшеною до 10 м. Межі зупинки (у поздовжньому напрямку), визначаються довжиною посадочної площадки для пасажирів.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з фото наданих позивачем та диску наданого відповідачем автомобіль позивача ОСОБА_1 був припаркований в кінці розширення проїзної частини, тобто «кишені» облаштованої як місце посадки пасажирів та зупинки маршрутних транспортних засобів на зупинці громадського транспорту «Алмазна». Згідно робочого проекту «Реконструкції вул.Калініна від вул.23 Вересня до вул. Грушевського у м. Полтава» та схеми до нього вбачається, що зупинка громадського транспорту «Алмазна», а саме посадковий майданчик облаштована у вигляді «кишені» для заїзду маршрутних транспортних засобів.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію», національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

У відповідності до ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію», завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Згідно п.1 ч.1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року, передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81(в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121,статтями 121-1,121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123,статтею 124-1,статтями 125,126, частинами першою, другою і третьою статті 127,статтями 128,129,статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140КУпАП.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Крім того, із відеозапису, який був зроблений поліцейським під час нагляду за дорожнім рухом, вбачається факт здійснення позивачем правопорушення.

Із матеріалів справи вбачається, що постанова від 23.04.2016 року відповідає вказаним вимогам ч. 2 ст. 33 КУпАП, оскільки санкція ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачає покарання у вигляді накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 255 грн.

В той самий час, згідно статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії працівника патрульної поліції Крамаренко Д.Ю. щодо накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП на позивача є правомірними та законними, а також суд наголошує, що доводи позивача про те, що вищевказана постанова являється незаконною та протиправною, є взагалі недоведеними та необґрунтованими, оскільки доказів, які б спростовували вищевказану постанову по справі про адміністративне правопорушення, з боку позивача не надано, підстав передбачених статтею 72 КАС України для звільнення позивача від доказування не встановлено.

Враховуючи вищевикладене та аналізуючи здобуті по справі докази, суд приходить до висновку, щодо безпідставності позовних вимог, а винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення є законною і тому підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст. 159, 160, 171-2 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні його адміністративного позову в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Миронець О.К.