Справа № 810/1312/16
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2016-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
25 квітня 2016 року № 810/1312/16
Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши позовну заяву ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернувся ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Відповідно до статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо подано заяву про поновлення цього строку, то чи є підстави для її задоволення), немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, законодавець чітко визначив, що суттю адміністративного судочинства є судовий контроль за діяльністю органів влади та місцевого самоврядування в сфері дотримання прав та свобод громадян та юридичних осіб за допомогою процесуального закону з певними особливостями, зокрема, обов`язку доказування правомірності своєї діяльності органами влади чи самоврядування. Тобто, однією з визначальних особливостей КАС є те, що позивачем в адміністративній справі може бути фізична чи юридична особа, чиї права, свободи чи інтереси вони вважають порушеними, а відповідачем - орган влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи.

Певний дисонанс у наведене праворозуміння викликає зміст, а точніше правозастосування частини четвертої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до цієї норми процесуального права громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об`єднання, юридичні особи, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об`єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об`єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

Виходячи із викладеного, суд доходить висновку, що правовий аналіз пунктів 1-4 частини четвертої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України свідчить, що всі наведені підстави, коли громадяни, іноземці чи особи без громадянства, їх об`єднання, юридичні особи, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень лише у випадках превентивного (попереднього) судового контролю за рішеннями, діями органів влади, які при реалізації своїх владних управлінських повноважень можуть порушити права чи свободи фізичних чи юридичних осіб.

Пунктом 4 частини четвертої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що суб`єкт владних повноважень може звертатися до суду з адміністративним позовом до громадян України, іноземців чи осіб без громадянства, їх об`єднань, юридичних осіб, які не є суб`єктами владних повноважень, для превентивного судового контролю своєї ж діяльності і у випадках, визначених законом.

Із тексту позовної заяви судом встановлено, що відповідач ніяким чином не обґрунтовує яким саме нормативно правовим актом передбачено звернення позивача із таким адміністративним позовом до суду, та на виконання якого суб`єкт владних повноважень здійснює таким чином свої управлінські функції, покладені на нього законом.

До того ж, частиною третьою статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Розміри ставок судового збору визначені статтею 4 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI "Про судовий збір" (далі - ЗУ "Про судовий збір").

Вказана стаття передбачає, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру для суб`єктів владних повноважень, юридичних осіб або фізичних осіб - підприємців розмір судового збору становить 1 розмір мінімальної заробітної плати, для фізичних осіб 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, а за подання позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою, розмір судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, а який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, розмір судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Разом з тим, слід зазначити, що відповідно до частини третьої статті 6 ЗУ "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, позивачем не надано до суду доказу, що підтверджує сплату судового збору, який належить сплачувати у розмірі, вирахуваному відповідно до вимог ЗУ "Про судовий збір", що підтверджується актом від 19 квітня 2015 року, який складений працівниками відділу документообігу суду, про відсутність зазначеного у додатках позовної заяви "доказу про сплату судового збору".

Відповідно до статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлює строк, достатній для усунення недоліків.

Зазначене дає підстави суду дійти висновку, що позовна заява не відповідає вимогам статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому вважає за необхідне залишити її без руху та встановити позивачу строк для усунення зазначених судом недоліків.

Недоліки позовної заяви можуть бути усунуті шляхом звернення позивача до суду із заявою, яка міститиме оригінал документа, що свідчить про сплату судового збору у розмірі, вирахуваному відповідно до Закону України "Про судовий збір", та міститиме виклад того, яким саме нормативно правовим актом передбачено звернення позивача із таким адміністративним позовом до суду.

Керуючись статтями 106, 108, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:
1. Позовну заяву ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - залишити без руху.

2. Встановити строк для усунення вказаних недоліків позовної заяви до 30 травня 2016 року.

3. Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Терлецька О.О.