Справа № 802/673/15-а
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2016-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2016 року м. Київ К/800/41208/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т.
Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.
провівши попередній розгляд адміністративної справи за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 02 червня 2015 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01 вересня 2015 року у справі № 802/673/15-а за позовом ОСОБА_4 до Управління Держземагентства у Козятинському районі Вінницької області, Державного кадастрового реєстратора Управління Держземагентства у Козятинському районі Вінницької області Мамчур Лесі Володимирівни, третя особа - ОСОБА_6, про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування рішення Державного кадастрового реєстратора Управління Держземагентства у Козятинському районі Вінницької області Мамчур Лесі Володимирівни - протокол про виправлення помилки від 28.10.2014 р., допущеної у відомостях Державного земельного кадастру - витягу з Державного земельного кадастру, реєстраційний номер НОМЕР_3 від 26.02.2014 р.

Позов мотивований тим, що державний кадастровий реєстратор Мамчур Л.В. протиправно, без попереднього внесення змін до відповідної технічної документації із землеустрою, прийняла рішення у формі протоколу №34247 від 28.10.2014 р. про виправлення помилки допущеної у відомостях Державного земельного кадастру - витягу з Державного земельного кадастру, реєстраційний номер НОМЕР_3 від 26.02.2014 р.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 02 червня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01 вересня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, ОСОБА_4 звернулась з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право власності серії НОМЕР_1, виданого 26.01.2007 р., належала земельна ділянка площею 0,0730 га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована по АДРЕСА_2 кадастровий номер НОМЕР_2.

21.11.2009 р. ОСОБА_4 (дарувальник) та ОСОБА_6 (обдаровувана) уклали договір дарування земельної ділянки площею 0,0730 га, надану для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер - НОМЕР_2, розташовану в АДРЕСА_2. Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Козятинського районного нотаріального округу Даніловою І.В. 21.11.2009 р. та зареєстровано в реєстрі під № 1176.

Таким чином, до ОСОБА_6 на підставі договору дарування від 21.11.2009 р. перейшло право саме на ту земельну ділянку (з відповідною площею, промірами, кадастровим номером), яка належала позивачу згідно Державного акту НОМЕР_1.

У лютому 2014 року за зверненням позивача про надання витягу з ДЗК щодо земельної ділянки НОМЕР_2, Державний кадастровий реєстратор Мамчур Л.В. при оновленні відомостей про земельну ділянку шляхом загрузки обмінного файлу, наданого разом із технічною документацією щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі гр. ОСОБА_4, розробленої ФОП ОСОБА_8, оновила відповідні відомості про земельну ділянку через зміну в базі Державного земельного кадастру системи координат з місцевої в систему координат СК-63 у XLM форматі.

За наслідками цієї процедури, відповідач-2 сформувала витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НОМЕР_3 від 26.02.2014 р., до якого було додано кадастровий план земельної ділянки. Однак, при перерахунку координат відбулась зміна конфігурації вищезазначеної земельної ділянки НОМЕР_2 відносно Державного акту про право власності на земельну ділянку НОМЕР_1. Зокрема, при залишенні незмінною площі земельної ділянки - 0,0730 га, змінилися проміри цієї ділянки, у зв'язку з чим відносно такої земельної ділянки за відсутності будь-яких передбачених для цього підстав відбулася зміна її конфігурації (тобто земельна ділянка деформувалася та перестала відповідати тим межам, які первинно визначені у Державному акті НОМЕР_1 ).

В подальшому вказана зміна промірів земельної ділянки зумовила виникнення спору за участю ОСОБА_6 з суміжним землекористувачем - власником сусідньої земельної ділянки по АДРЕСА_1 ОСОБА_9, що підтверджується копією судового рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 13.11.2014 р.

Виявивши вказану помилку, Державний кадастровий реєстратор Мамчур Л.В. прийняла рішення у формі протоколу виправлення помилки №34247, згідно якого усунула відповідні відмінності в Державному земельному кадастрі з Державним актом про право власності на земельну ділянку НОМЕР_1, відновивши первинну конфігурацію земельної ділянку.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача-2, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди виходили з того, що Державний кадастровий реєстратор Управління Держземагентства України в Козятинському районі Вінницької області Мамчур Л.В., прийнявши рішення у формі протоколу №34247 від 28.10.2014 р. про виправлення помилки, жодних змін, які б порушували права позивача, не вносила, а лише привела проміри земельної ділянки НОМЕР_2 в Державному земельному кадастрі у відповідність до Державного акту про право власності на земельну ділянку НОМЕР_1.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій, враховуючи наступне.

У відповідності до ст.1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 р. №3613-VI (далі - Закон №3613-VI), в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Відповідно до ч.3 ст.5 Закону №3613-VI порядок ведення Державного земельного кадастру визначається Кабінетом Міністрів України відповідно до вимог цього Закону.

Згідно з ч.1 ст.6 Закону №3613-VI, ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Статтею 151 Земельного кодексу України встановлено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить, серед іншого, ведення та адміністрування Державного земельного кадастру.

Згідно з ч.1, 4 ст.9 Закону №3613-VI внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Державний кадастровий реєстратор: здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам; надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні; здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки.

За приписами ч.1 ст.15 Закону №3613-VI до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив'язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об'єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку.

Частиною першою статті 21 Закону №3613-VI встановлено, що відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру: на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок - у випадках, визначених статтею 79-1 Земельного кодексу України, при їх формуванні; на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 Земельного кодексу України; на підставі проектів землеустрою щодо впорядкування існуючих землеволодінь - у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками.

У відповідності до ст.37 Закону №3613-VI передбачено, що у разі виявлення фізичною або юридичною особою у витязі, довідці з Державного земельного кадастру, викопіюванні з картографічних матеріалів Державного земельного кадастру технічної помилки (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущеної органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, заінтересована особа письмово повідомляє про це центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, який перевіряє відповідність відомостей Державного земельного кадастру інформації, що міститься в документах, які стали підставою для внесення цих відомостей. Якщо факт невідповідності підтверджено, орган, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, безоплатно виправляє допущену помилку в день надходження повідомлення та не пізніше наступного дня повідомляє про це заінтересованих осіб. Виправлення технічної помилки у відомостях Державного земельного кадастру, яка була допущена не з вини органу, що здійснює його ведення, здійснюється за плату, розмір якої встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У разі виявлення технічної помилки, допущеної в записах Державного земельного кадастру органом, що здійснює його ведення, зазначений орган у п'ятиденний строк письмово повідомляє про це заінтересовану особу.

Виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку може здійснюватися також на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) або матеріалів інвентаризації земель чи рішення суду.

Інформація про виправлення технічних помилок не пізніше наступного дня з дня їх виправлення надається в письмовій формі власникам та користувачам земельних ділянок, а також третім особам, чиїх інтересів стосувалося виправлення помилок.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року №1051 затверджено Порядок ведення Державного земельного кадастру, який визначає процедуру та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру (далі - Порядок №1051).

Відповідно до пп.6 п.6 Порядку №1051 до повноважень Державного кадастрового реєстратора Держземагентства належить виправлення помилок у Державному земельному кадастрі, допущених у відомостях щодо об'єктів, зазначених у підпункті 1 цього пункту.

Процедура виправлення помилок, допущених під час ведення Державного земельного кадастру, наведена у п.п.138-161 Порядку №1051.

Так, у п.138 Порядку №1051 визначено, що помилками у Державному земельному кадастрі є: 1) технічна помилка (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущена органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру; 2) технічна помилка (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущена не з вини органу, що здійснює ведення Державного земельного кадастру (в тому числі технічна помилка у документах, на підставі яких внесені відомості до Державного земельного кадастру); 3) помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок помилки у документації із землеустрою та оцінки земель (в тому числі виявлена після перенесення інформації про земельні ділянки з державного реєстру земель та відомостей про інші об'єкти Державного земельного кадастру, що містяться в документації із землеустрою та оцінки земель, затвердженій та переданій до 1 січня 2013 р. до Державного фонду документації із землеустрою); 4) помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру, внесених до нього з інших кадастрів та інформаційних систем у порядку інформаційної взаємодії.

Відповідно до п.151 Порядку №1051 у разі виявлення технічної помилки, допущеної у відомостях Державного земельного кадастру, органом, що здійснює його ведення (в тому числі після перенесення інформації про земельні ділянки з державного реєстру земель та відомостей про інші об'єкти Державного земельного кадастру, що містяться в документації із землеустрою та оцінки земель, затвердженої та переданої до 1 січня 2013 р. до Державного фонду документації із землеустрою), зазначений орган у п'ятиденний строк письмово повідомляє про це заінтересованій особі згідно з додатком 36 та виправляє зазначену помилку відповідно до пунктів 140 - 148 цього Порядку.

У повідомленні про виявлення технічної помилки, допущеної у відомостях Державного земельного кадастру, органом, що здійснює його ведення, зазначаються суть виявлених помилок та можливі шляхи їх виправлення.

Згідно з п.156 Порядку №1051 виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку може здійснюватися також на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) або матеріалів інвентаризації земель чи рішення суду.

Пунктом 145 Порядку №1051 передбачено, що у протоколі виправлення помилки зазначаються: 1) дата та номер протоколу; 2) реєстраційний номер повідомлення про виявлення технічних помилок (за наявності); 3) відомості про документ, в якому виявлено технічну помилку (витяг, довідку з Державного земельного кадастру, викопіювання з картографічних матеріалів Державного земельного кадастру), а саме: назва, реєстраційний номер та дата видачі; 4) відомості про особу, яка звернулася з повідомленням про виявлення технічної помилки (за наявності), зазначені у підпункті 3 пункту 72 цього Порядку; 5) суть виявлених помилок; 6) відомості про Державного кадастрового реєстратора, який здійснив виправлення технічної помилки; 7) дані про об'єкт Державного земельного кадастру, у відомостях щодо якого виявлено технічну помилку.

Протокол виправлення помилки у паперовій формі підписується Державним кадастровим реєстратором та засвідчується його печаткою, а в електронній формі - власним електронним цифровим підписом.

Виправлення технічної помилки здійснюється Державним кадастровим реєстратором у Державному земельному кадастрі, витязі, довідці з Державного земельного кадастру, викопіюванні з картографічних матеріалів Державного земельного кадастру та всіх документах, які створюються під час ведення Державного земельного кадастру (в електронній та паперовій формі) та містять відповідні відомості, шляхом повторного виготовлення (в електронній та паперовій формі) відповідних документів (їх аркушів) (п. 146 Порядку №1015).

Як вірно встановлено судами попередніх інстанцій, виявивши невідповідність промірів земельної ділянки існуючому Державному акту НОМЕР_1 на земельну ділянку НОМЕР_2, державним кадастровим реєстратором Мамчур Л.В. 22.04.2014 р. було направлено запит №2115-1 до розробника технічної документації ОСОБА_4 - ПП «Земельний центр» щодо надання обмінного файлу у форматі ХМL в системі координат СК-63 для подальшого внесення відомостей до Державного земельного кадастру у коректному форматі. Даний обмінний файл був наданий відповідачу 28.04.2014 р. згідно листа ПП «Земельний центр» №146.

Державний кадастровий реєстратор Мамчур Л.В. виправила існуючу помилку шляхом створення заявки в Національній кадастровій системі про виправлення помилки, про що був складений протокол №34247 від 28.10.2014 р.

При цьому, проміри спірної земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, зареєстрованої в 2007 році, повністю співпадають з промірами цієї ж ділянки в Державному акті НОМЕР_1, а місце розташування земельної ділянки повністю відповідає розробленому проекту землеустрою.

Таким чином, Державний кадастровий реєстратор Мамчур Л.В. прийнявши рішення у формі протоколу №34247 від 28.10.2014 про виправлення помилки, жодних змін, які б порушували права позивача, не вносила, а лише привела проміри земельної ділянки НОМЕР_2 в Державному земельному кадастрі у відповідність до Державного акту НОМЕР_1.

З огляду на це, колегія суддів погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій про відповідність вчинених відповідачем-2 дій вимогам Закону №3613-VI та Порядку № 1051.

Посилання скаржника на те, що насправді помилка міститься у технічній документації із землеустрою, на підставі якої у позивача виникло право власності на земельну ділянку, та яке в подальшому за договором дарування перейшло до ОСОБА_6, є необґрунтованими, оскільки у даному випадку має місце помилка у проведенні перерахунку координат земельної ділянки у потрібну систему координат. Відповідно, необхідності внесення будь-яких змін до технічної документації із землеустрою для виправлення такої помилки не було.

Також необґрунтованими є посилання скаржника, як на підставу для скасування оскаржуваного протоколу, на неповідомлення її про виявлену помилку, оскільки вказані процедурні порушення не є підставою для скасування правильного по суті рішення (протоколу) відповідача.

Крім того, суди вірно встановили, що сторони по справі були обізнані про існування відповідної помилки ще до її виправлення, що підтверджується рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 13.11.2014 по справі №133/2455/14-ц.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої та апеляційної інстанцій повно і правильно встановлені фактичні обставини справи, характер правовідносин сторін і вірно застосовані до них норми матеріального права. Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно із ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 02 червня 2015 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01 вересня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута в порядку ст.ст.235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: