Справа № 824/59/16-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2016-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2016 р. м. Чернівці Справа № 824/59/16-а

12 год. 23 хв.

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брезіної Т.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Якимець Х.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача-1 ОСОБА_2,

відповідача-2 не з'явився,

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Головного територіального управління юстиції Чернівецької області - відділу державної реєстрації прав на нерухоме майно, Глибоцької районної державної адміністрації, третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_5 про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В поданому до суду адміністративному позові позивач просив суд винести рішення, яким визнати протиправними дії реєстраційної служби Глибоцького районного управління юстиції Чернівецької області та скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за ОСОБА_5 на незавершене будівництво, що знаходиться за адресою: Чернівецька обл. Глибоцький район, АДРЕСА_1 (номер запису про право власності 10174520).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 03 листопада 2014 року Глибоцьким районним судом Чернівецької області винесено рішення по справі №715/2342/13-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя та його поділ. Зазначеним судовим рішенням позов було задоволено частково та визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частину будівельних матеріалів, обладнання, тощо, використаних станом на грудень 2012 року, для будівництва незавершеного та незданого в експлуатацію житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 Глибоцького району Чернівецької області, вартістю 339 713,50 гривень. А також, визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею - 0,1600 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку і споруд, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована по АДРЕСА_1 Глибоцького району Чернівецької області.

24 червня 2015 року право власності було зареєстровано в Державному реєстрі права власності на нерухоме майно. Підставою виникнення права власності зазначено рішення Глибоцького районного суду від 03 листопада 2014 року №715/2342/13-ц.

Позивач вважає дану реєстрацію незаконною (протиправною) та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки державний реєстратор не перевірив наявність передбачених нормами чинного законодавства необхідних документів, а єдиною підставою реєстрації вказав рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 03 листопада 2014 року №715/2342/13-ц та всупереч закону зареєстрував права власності на незавершене будівництво. Так, позивач вважає, що у разі проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований або реконструйований об'єкт нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося двома і більше особами, заявник, крім документів, що зазначені в цьому пункті, подає документ, яким визначено окрему частину об'єкта нерухомого майна, що набувається у власність кожною з таких осіб, або їх письмову заяву про розподіл часток у спільній власності на новозбудований або реконструйований об'єкт нерухомого майна у зв'язку з набуттям права спільної власності на такий об'єкт. Крім того, позивач стверджує, що для проведення державної реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва заявник повинен подавати такі документи: документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку; документ, що відповідно до законодавства надає право на виконання будівельних робіт; технічний паспорт на об'єкт незавершеного будівництва.

На підставі зазначеного, позивач просить суд задовольнити адміністративний позов, визнати протиправними дії реєстраційної служби Глибоцького районного управління юстиції Чернівецької області та скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за ОСОБА_5 на незавершене будівництво, що знаходиться за адресою: Чернівецька обл. Глибоцький район, АДРЕСА_1.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов в повному обсязі.

Відповідач-1 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Зазначив, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно за ОСОБА_5 на незавершене будівництво, що знаходиться за адресою: Чернівецька обл. Глибоцький район, АДРЕСА_1 (номер запису про право власності 10174520), проводилась на підставі рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 03 листопада 2014 року №715/2342/13-ц, дії відповідача повністю відповідають вимогам чинного законодавства, а підстав для задоволення позовних вимог не має.

Відповідач-2 в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи.

Представник третьої особи в судовому засіданні заперечував проти задоволення заявлених позовних вимог. Зазначає, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно за ОСОБА_5 на незавершене будівництво, що знаходиться за адресою: Чернівецька обл. Глибоцький район, АДРЕСА_1, проводилось на підставі рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 03 листопада 2014 року №715/2342/13-ц, що повністю відповідає вимогам чинного законодавства. Крім того, третя особа стверджує, що відмова в державній реєстрації не застосовується у разі державної реєстрації речових прав на нерухоме майно на підставі рішення суду щодо права власності. Третя особа також зазначила, що рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області було вирішено майновий спір та здійснено поділ майна. ОСОБА_5 належить на праві спільної часткової власності - 1/2 частки незавершеного та незданого в експлуатацію житлового будинку та 1/2 частки земельної ділянки розміром 0,16 га цільове призначення якої: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер НОМЕР_1, які розташовані в Чернівецькій обл. Глибоцькому районі, АДРЕСА_1. Натомість, право позивача на 1/2 частку вищезазначеного майна не підтверджено належними доказами та не зареєстровано взагалі. Крім того, рішення про державну реєстрацію прав 1/2 частки незавершеного будівництва та земельної ділянки від 25.06.2015 р. ніяким чином не порушує права позивача, а тому заявлений позов є безпідставним та не підлягає задоволенню.

Судом встановлені наступні обставини по справі.

Згідно рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 03 листопада 2014 року по справі №715/2342/13-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя та його поділ, визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частину будівельних матеріалів, обладнання, тощо, використаних, станом на грудень 2012 року, для будівництва незавершеного та незданого в експлуатацію житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 Глибоцького району Чернівецької області, вартістю 339713.50 гривень. Визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею - 0,1600 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована по АДРЕСА_1 Глибоцького району Чернівецької області. (а.с. 5, 6).

24 червня 2015 року право власності на незавершене будівництво по АДРЕСА_1 Глибоцького району Чернівецької області було зареєстровано в Державному реєстрі права власності на нерухоме майно. Підставою виникнення права власності зазначено рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 03 листопада 2014 року №715/2342/13-ц. (а.с. 20).

На вимогу суду відповідачем було надано копію реєстраційної справи за реєстраційним номером №10, в якій містяться копії документів, на підставі яких проведено реєстрацію права власності за ОСОБА_5 на об'єкт незавершеного будівництва та земельної ділянки, розташованих по АДРЕСА_1 Глибоцького району Чернівецької області. (а.с. 80-100).

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення законодавства.

У відповідності ч.3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зобов'язаний перевірити дотримання вказаних критеріїв відповідачем під час прийняття оскаржуваного рішення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, в тому числі право власності на нерухоме майно.

Положенням ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі: договорів, укладених у порядку, встановленому законом; свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; рішень судів, що набрали законної сили; інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Як встановлено судом, відповідачем проведено державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за ОСОБА_5 на незавершене будівництво, що знаходиться за адресою: Чернівецька обл. Глибоцький район, АДРЕСА_1, на підставі судового рішення, а саме рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 03 листопада 2014 року по справі №715/2342/13-ц. Однак, згідно даного рішення, судом визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частину будівельних матеріалів, обладнання, тощо, використаних, станом на грудень 2012 року, для будівництва незавершеного та незданого в експлуатацію житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 Глибоцького району Чернівецької області, вартістю 339713.50 гривень.

З цього приводу суд звертає увагу сторін, що частиною 2 ст.331 ЦК України встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Аналіз положень ст.331 ЦК України у системному зв'язку з нормами статей 177-179, 182 ЦК України, ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» дає підстави для висновку про те, що право власності на новостворене нерухоме майно як об'єкт цивільних прав виникає з моменту його державної реєстрації.

Статтею 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Застосовуючи аналогію норм законодавства у спірних правовідносинах зі ст. 18 Закону України «Про основи містобудування» від 16.11.92 №2780-ХІІ вбачається, що реалізація містобудівної документації полягає у впровадженні рішень відповідних органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування при плануванні відповідних територій, комплексній забудові та реконструкції населених пунктів, проектуванні та будівництві об'єктів житлово-цивільного і виробничого призначення, систем транспортного та інженерного забезпечення, впорядкуванні і благоустрої територій.

Закінчені будівництвом об'єкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів. Експлуатація не прийнятих у встановленому законодавством порядку об'єктів забороняється.

Відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2004 №1243, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів полягає у підтвердженні державними приймальними комісіями готовності до експлуатації об'єктів нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту будівель і споруд як житлово-громадського, так і виробничого призначення, інженерних мереж та споруд, транспортних магістралей, окремих черг пускових комплексів, їх інженерно-технічного оснащення відповідно до затвердженої в установленому порядку проектної документації, нормативних вимог, вихідних даних на проектування.

Отже, державній реєстрації підлягає право власності тільки на ті об'єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку.

Однак у справі, яка розглядається, відповідачами не надано доказів уведення об'єкта нерухомого майна по АДРЕСА_1 Глибоцького району Чернівецької області в експлуатацію у встановленому порядку і набуття цим майном статусу об'єкта нерухомого майна як об'єкта цивільного права.

Визнання ж права власності на об'єкт незавершеного будівництва, не прийнятого в експлуатацію, в судовому порядку нормами ЦК України чи іншими нормативними актами не передбачено.

Відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 17 жовтня 2013 р. №868 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на об'єкти нерухомого майна, а саме на земельну ділянку, підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду або їх окремі частини, квартиру, житлове та нежитлове приміщення. У разі коли законодавством встановлено вимогу щодо прийняття в експлуатацію об'єкта нерухомого майна, державна реєстрація права власності на нього проводиться після прийняття такого об'єкта в експлуатацію в установленому законодавством порядку.

Згідно з п. 49 постанови Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 р. №868 у разі проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудовані чи реконструйовані об'єкти нерухомого майна заінтересованою особою є замовник будівництва, крім випадків, передбачених цим Порядком. Для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований об'єкт нерухомого майна заявник подає: документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку; документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта.

У разі проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований або реконструйований об'єкт нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося двома і більше особами, заявник, крім документів, що зазначені в цьому пункті, подає документ, яким визначено окрему частину об'єкта нерухомого майна, що набувається у власність кожною з таких осіб, або їх письмову заяву про розподіл часток у спільній власності на новозбудований або реконструйований об'єкт нерухомого майна у зв'язку з набуттям права спільної власності на такий об'єкт.

Відповідно до п. 81 - 83 постанови Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 р. №868 державна реєстрація права власності на об'єкт незавершеного будівництва проводиться у порядку, встановленому для державної реєстрації прав щодо нерухомого майна, право власності на яке заявлено вперше, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. У разі проведення державної реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва заінтересованою особою є особа, яка здійснює його будівництво. Для проведення державної реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва заявник також подає: документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку; документ, що відповідно до законодавства надає право на виконання будівельних робіт; технічний паспорт на об'єкт незавершеного будівництва. Якщо відповідно до законодавства право на виконання будівельних робіт виникає з моменту повідомлення уповноважених органів, заявник також подає копію документа, що відповідно до законодавства підтверджує факт повідомлення.

Аналогічна правова позиція застосована в рішенні Верховного Суду України від 27 травня 2015 №6-159цс15.

Таким чином, суд звертає увагу сторін, що рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 03 листопада 2014 року по справі №715/2342/13-ц визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частину будівельних матеріалів, обладнання, тощо, використаних, станом на грудень 2012 року, для будівництва незавершеного та незданого в експлуатацію житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 Глибоцького району Чернівецької області, а не самий незавершений та незданий в експлуатацію житловий будинок. А тому, на підставі зазначеного, суд робить висновок, що державним реєстратором самовільно та безпідставно зроблено висновок про виникнення права власності на вищезазначене нерухоме майно та проведено державну реєстрацію права власності. Додаткового суд звертає увагу і на те, що в рішенні суду було зазначено визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частину будівельних матеріалів, обладнання, тощо, використаних, станом на грудень 2012 року, реєстрація об'єкту відбулася у червні 2015 р., коли ступінь готовності будинку вже змінилась. Судом встановлено, що ввесь цей час витрати на будівництво здійснював позивач, а тому прийняте оскаржуване рішення порушує його права та інтереси, оскільки за ОСОБА_5 державний реєстратор фактично зареєстрував 1/2 незавершеного будівництва, що в подальшому спричинить виникнення права власності на зданий в експлуатацію житловий будинок.

На підставі зазначеного, суд вважає, що адміністративний позов обґрунтований належним чином, дії відповідача слід визнати протиправними, а державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за ОСОБА_5 на незавершене будівництво, що знаходиться за адресою: Чернівецька обл. Глибоцький район, АДРЕСА_1 (номер запису про право власності 10174520) скасувати.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст.72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачем не доведено правомірність вчинених дій щодо реєстрації права власності на нерухоме майно за ОСОБА_5 на незавершене будівництво, що знаходиться за адресою: Чернівецька обл. Глибоцький район, АДРЕСА_1 (номер запису про право власності 10174520).

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 551,20 грн., згідно квитанції №86736 від 15.02.2016 р., необхідно повернути ОСОБА_4.

На підставі викладеного та керуючись статтями 11, 70, 71, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії відповідача та зобов'язати Гглибоцьку районну державну адміністрацію скасувати державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно за ОСОБА_5 на незавершене будівництво, що знаходиться за адресою: Чернівецька обл. Глибоцький район, АДРЕСА_1 (номер запису про право власності 10174520).

3. Стягнути на користь позивача судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень у розмірі 551, 20 грн., згідно квитанції №86736 від 15.02.2016 року.

У відповідності до ст.ст. 185-186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дні отримання копії постанови.

Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Т.М. Брезіна

Постанова в повному обсязі складена 30 травня 2016 р.