Справа № 806/4232/13-а
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2016-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2016 року м. Київ К/800/55111/13

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Олексієнка М.М.,
Рецебуринського Ю.Й., -

розглянувши в касаційній інстанції в порядку письмового провадження справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області про визнання протиправним рішення, за касаційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 3 вересня 2013 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2013 року, -

в с т а н о в и в :

У червні 2013 року фізична особа-підприємець ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом, у якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області від 1 квітня 2013 року № 444 про застосування фінансових санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 3 вересня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2013 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм права, просить Вищий адміністративний суд України скасувати постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 3 вересня 2013 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2013 року і прийняти нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За змістом частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах касаційної скарги.

Суди встановили, що ОСОБА_4 є пенсіонером, який отримує пенсію за віком, призначену згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», зареєстрований як фізична особа-підприємець, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області, у спірний період знаходився на загальній системі оподаткування.

1 квітня 2013 року позивач подав до Управління Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2012 рік.

Працівниками відповідача 1 квітня 2013 року складено акт № 162 про факт порушення терміну подання звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску (додаток 5) до Управління Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4

1 квітня 2013 року Управлінням Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області на підставі пункту 4 частини 11 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI) було прийняло рішення № 444 про застосування фінансових санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску (додаток 5), яким за несвоєчасне подання звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2012 рік на позивача накладено штраф у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 170 гривень.

Відмовляючи в задоволенні позову суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що оскільки фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2012 рік до відповідача подано з пропуском установленого законом строку, то Управління Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області у відповідності до пункту 4 частини 11 статті 25 Закону № 2464-VI правомірно прийняло оспорюване рішення від 1 квітня 2013 року № 444 про застосування до позивача штрафних санкцій за несвоєчасне подання звітності у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, у статті 4 Закону № 2464-VI визначено платників єдиного внеску.

Пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону № 2464-VI (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) закріплено, що платник єдиного внеску зобов'язаний подавати звітність до територіального органу Пенсійного фонду України у строки, в порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом України за погодженням з відповідними фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики.

За приписами пункту 3.2 Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 8 жовтня 2010 року № 22-2, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 листопада 2010 року за № 1014/18309, (із змінами і доповненнями, внесеними постановою правління Пенсійного фонду України від 10 грудня 2012 року № 24-1; далі - Порядок) фізичні особи-підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, формують та подають до органів Пенсійного фонду України звіт самі за себе один раз на рік до 10 лютого року, наступного за звітним періодом. Звітним періодом є календарний рік. Звіт подається за формою згідно з додатком 5 до цього Порядку.

У відповідності до пункту 4 частини 11 статті 25 Закону № 2464-VI за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої цим Законом, територіальним органом Пенсійного фонду України накладається штраф у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз зазначених норм права та встановлені судами обставини цієї справи дають колегії суддів Вищого адміністративного суду України підстави вважати, що Управління Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області правомірно винесло рішення від 1 квітня 2013 року № 444 про застосування до позивача штрафних санкцій у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на підставі пункту 4 частини 11 статті 25 Закону № 2464-VI - за несвоєчасне подання звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2012 рік. Суди попередніх інстанцій вірно виходили з того, що незнання про внесення змін до Порядку щодо строків подання звітності не позбавляє позивача обов'язку виконувати приписи діючого законодавства в установлені строки, правильно встановивши, що наявний на час виникнення спірних відносин статус позивача не звільняв його від обов'язку подання звіту за 2012 рік за формою згідно з додатком 5 до Порядку до органу Пенсійного фонду України.

Доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують встановлених судами обставин справи та їх висновку про відмову в задоволенні позову.

Відповідно статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. Не може бути скасовано судове рішення з мотивів порушення судом норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 3 вересня 2013 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2013 року у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області про визнання протиправним рішення - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Олексієнко М.М.

Рецебуринський Ю.Й.