Справа № 759/445/16-а
Суддя: Сенько М. Ф.
Дата ухвалення: 2016-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ун. № 759/445/16-а
пр. № 2-а/759/61/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2016 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

при секретарі Ніколенку В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному Управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві (ГУ ПФУ), є отримувачем пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон).

Разом з тим, ОСОБА_1 працює і обіймає посаду, яка дає право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу».

З 01.01.2015 року було введено оподаткування пенсійних виплат, а з 01.04.2015р. припинено виплату пенсій особам, яким призначена пенсія відповідно до Закону, у період їх роботи на посадах, які дають право на призначення спеціальної пенсії.

Вважаючи, що вказані зміни в законодавстві суперечать Конституції України і є дискримінаційними, ОСОБА_1 в липні та грудні 2015р. звертався до ГУ ПФУ із заявами про поновлення пенсійних прав, проте отримував відмови, мотивовані відсутністю законних підстав для задоволення вимог заяв.

Не погодившись з цим, ОСОБА_1 в січні 2016р. звернувся до суду з позовною заявою, за якою просив визнати протиправними та скасувати рішення ГУ ПФУ про утримання частини пенсії і про припинення виплати пенсії, зобов'язати ГУ ПФУ поновити виплату пенсії з 01.04.2015р. у призначеному розмірі, та стягнути з ГУ ПФУ суму недоотриманої пенсії.

Позивач та його представник ОСОБА_2 позов підтримали, надали пояснення, що зводяться до викладеного в позовній заяві.

Представники відповідача Лазоренко А.О., Гонько Б.П. заперечували і просили в задоволенні позову відмовити, за безпідставністю.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов

може бути задоволено частково за таких підстав.

Законом України від 31.07.2014 р. «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України» було введено військовий збір, а Законом України від 28.12.2014р. «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» було розширено базу оподаткування пенсій.

У зв'язку з цим, з 01.01.2015р. з пенсії ОСОБА_1 щомісячно утримувався податок з доходів фізичних осіб та військовий збір.

Крім того, з 01 квітня 2015 року набув чинності Закон України від 02 березня 2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», за яким ст. 54 Закону викладено в такій редакції: «Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, особам, яким пенсія призначена відповідно до цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

Оскільки, ОСОБА_1 працював на посаді державного службовця, то з 01.04.2015р. йому припинено виплату пенсії.

Вказані законодавчі акти були прийняті в установленому порядку повноважним органом, ці акти Конституційним Судом України не визнавались такими, що не відповідають Конституції України.

Тому, підстав вважати, що даними законодавчими актами порушені права позивача, суд не знаходить, а відтак в задоволенні відповідних вимог позову слід відмовити, за безпідставністю.

Разом з тим, суд вважає, що з 01.06.2015р. ГУ ПФУ мало б поновити ОСОБА_1 виплату пенсії в раніше призначеному розмірі.

Такий висновок ґрунтується на наступному.

Так, Прикінцевими положеннями Закону України від 02 березня 2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» на Кабінет Міністрів України було покладено, разом з іншим, зобов'язання у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом: підготувати та подати до 1 травня 2015 року на розгляд Верховної Ради України проект закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних (крім пенсій військовослужбовців і наукових працівників), на загальних підставах, та зауважено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Кабінет Міністрів України вказані вимоги закону не виконав, а тому суд приходить до висновку, що з 01.06.2015р. норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до спеціальних законів - не діють, тобто з 01.06.2015р. пенсія громадянам України може бути призначена тільки в порядку на умовах, визначених загальним пенсійним законодавством.

Такий, висновок відповідачем визнається, і знаходить своє підтвердження матеріалами справи.

Отже, ОСОБА_1 не може бути призначена пенсія відповідно до Закону України «Про державну службу».

Оскільки, обмеження у виплаті пенсії, згідно зі ст. 54 Закону, стосуються лише пенсіонерів, у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах визначених спеціальними законами, а посада, яку обіймає позивач, з 01.06.2015р. не передбачає такого права, то суд вважає, що з вказаної дати йому (позивачу) мало б бути відновлено виплату пенсії в раніше призначеному розмірі.

Доводи відповідача в обґрунтування заперечень в цій частині позову суперечать закону.

За такого висновку, суд знаходить, що відмова ГУ ПФУ у поновленні виплати ОСОБА_1 пенсії з 01.06.2015р. є протиправною, а відтак його права є порушеними.

На поновлення порушеного права суд вважає достатнім зобов'язати ГУ ПФУ поновити ОСОБА_1 виплату пенсії, що призначена йому відповідно до Закону, з 01.06.2015 року. Таке зобов'язання передбачає і виплату пенсії за минулий час, а тому вимога позивача про стягнення недоотриманої пенсії є зайвою.

Витрати у справі позивач побажав залишити за собою.

Керуючись ст. ст. 11, 70,71, 88, 159, 162, 163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві в поновленні виплати ОСОБА_1 пенсії, з 01.06.2015 року.

Зобов'язати Головне Управління Пенсійного фонду України в м. Києві поновити ОСОБА_1 виплату пенсії, що призначена йому відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з 01.06.2015 року.

В задоволенні решти вимог позову відмовити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного адміністративного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Головуючий М.Ф. Сенько