Справа № 711/3404/16-а
Суддя: Дунаєв С. О.
Дата ухвалення: 2016-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №711/3404/16-а

Номер провадження 2-а/711/66/16

10 травня 2016 року

Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі

головуючий суддя Дунаєв С.О.,

розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду 08.04.2016р. з позовом до УПФУ в м. Черкаси (відповідач), в якому зазначив, що 15.01.2016р. йому виповнилось 60 років і він набув право на призначення пенсії за віком. З заявою про призначення пенсії позивач звернувся до відповідача 16.12.2015р.. Відповідач в порушення встановленого 10 денного терміну не розглянув заяву позивача і 05.01.2016р. пенсію позивачеві призначено з 16.01.2016р.. Розрахунок розміру пенсії позивача здійснювався з середньомісячного заробітку за період з 01.07.2000р. по 10.02.2007р. без врахування його заробітку за 60 місяців за період до 30.06.2000р. відповідно до довідки №3 від 31.01.2014р., тобто призначення пенсії здійснено відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій в редакції, що діяла з 01.01.2016р., тоді як на момент звернення позивача з заявою цей порядок діяв в іншій редакції. Тож позивач просить визнати такі дії відповідача протиправними та зобовязати відповідача для обчислення розміру пенсії врахувати також заробіток позивача за період 1983-1987рр., що підтверджується відповідною довідкою №3 від 31.01.2014р., яка видана ПрАТ «Кінотеатральне обладнання», відповідно до законодавства чинного на момент звернення з пенсією. Також позивач просив зобовязати відповідача здійснити перерахунок пенсії за період з моменту її призначення та виплатити різницю між фактично виплаченими та перерахованими сумами.

Відповідач позовні вимоги не визнав та надав суду заперечення, в яких зазначив, що пенсія призначена позивачеві відповідно до закону, який діяв на момент виникнення у позивача права на призначення пенсії, тобто в редакції, яка діяла станом на 15.01.2016р.. Норма закону, яка дозволяє для розрахунку розміру пенсії враховувати розмір заробітної плати за 60 місяців періоду роботи до 30.06.2000р., введена в дію з 15.04.2016р., проте для перерахунку пенсії необхідне звернення позивача до відповідача з відповідною заявою. У зв'язку з цим відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши усі наявні у справі докази, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Позивач народився 15.01.1956р. у зв'язку з чим право на призначення пенсії в позивача виникло 15.01.2016р., тобто по досягненню 60 річного віку. Станом на 15.01.2016р. позивач має страховий стаж 33 роки 08 місяців 26 днів, в тому числі з 01.07.2000р. 6 років 2 місяці 25 днів /а.с.9-16, 19/.

16.12.2015р. позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком та надав відповідний пакет документів, серед яких була і довідка про заробіток для обчислення пенсії за вих..№3 від 31.01.2014р., видана ПрАТ «Кінотеатральне обладнання», якою підтверджується розмір заробітку позивача за період роботи з 1983 по 1987 роки /а.с.18/.

05.01.2016р. відповідачем винесене відповідне рішення про призначення позивачу з 16.01.2016р. пенсії за віком, на підставі якого розмір пенсії складає 1033,09грн. Обчислення розміру пенсії відповідач здійснював на підставі середньомісячного заробітку позивача за періоди роботи з 01.07.2000р. по 10.02.2007р. та середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески за три календарні роки (2012, 2013, 2014), що передують року звернення (2015) за призначенням пенсії, без врахування заробітку позивача за період роботи з 1983-1987роки.

Зазначені обставини справи, окрім підтвердження їх письмовими документами, визнаються сторонами, а тому суд вважає їх доведеними.

Позивач вважає, що відповідач безпідставно не врахував при обчисленні розміру пенсії позивача його заробіток за період з 1983 по 1987 роки, а тому звернувся до суду з зазначеним позовом.

Тож між сторонами існує спір з приводу порядку призначення та розрахунку розміру пенсії позивача, що регулюється Законом України №1058-IV від 09.07.2003р. «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV), Законом України №1788-XII від 05.11.1991р. «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон №1788-ХІІ).

Відповідно до ст.26 Закону №1058-IV право на призначення пенсії за віком набувається після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Згідно ч.2 ст.44 Закону №1058-IV заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

За загальним правилом, передбаченим п.1 ч.1 ст.45 Закону №1058-IV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку. Таким чином, право на призначення пенсії за віком позивач набув 16.01.2016р. і з цього дня йому має бути призначена пенсія.

Статтею 40 Закону №1058-IV (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами) передбачалося, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв. З аналізу зазначеної норми закону вбачається, що для обчислення пенсії врахування заробітної плати за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв можливе за двох умов: перша призначення пенсії до 01 січня 2016р., друга у разі якщо страховий стаж починаючи з 01.07.2000р. становить менше 60 місяців.

Натомість поняття «призначення пенсії», що було застосоване у ч.1 ст.40 Закону №1058-IV (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами) необхідно тлумачити в контексті змісту норм статей 26 і 45 Закону №1058-IV. Відтак зазначена дія не повязана з процесуальним рішенням пенсійних органів про призначення пенсії та моментом подання застрахованою особою заяви про призначення пенсії, а стосується саме моменту виникнення у пенсіонера права на призначення пенсії за віком. Таким чином, врахування для обчислення розміру пенсії заробітної плати за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року могло застосовуватись тільки щодо осіб, в яких право на призначення пенсії виникло до 01.01.2016р., тобто які до зазначеного терміну досягли 60 річного віку і мають страховий стаж не менше 15 років.

Враховуючи, що позивач набув право на призначення пенсії 16.01.2016р., то при обчисленні розміру його пенсії відповідач правомірно не врахував заробітну плату позивача за період з 1983 по 1987рр., яка підтверджувалась довідкою за вих.№3 від 31.01.2014р. /а.с.18/.

Стосовно порядку розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії, то суд зауважує, що відповідно до ч.2 ст.40 Закону №1058-IV заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії розраховується за формулою Зп = Зс х (Ск : К), де:

-Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

-Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії;

-Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n);

-К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Як вбачається з зазначеної формули показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислюється за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Отже аналіз зазначеної норми дає підстави стверджувати, що цей показник пов'язаний безпосередньо з моментом звернення застрахованої особи до пенсійних органів з заявою про призначення пенсії, а не з моментом виникнення права на призначення пенсії за віком. Оскільки судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком 16.12.2015р., то цей показник відповідачем правильно розрахований за три календарні роки, що передують року звернення, тобто за 2012, 2013, 2014роки.

За таких обставин відповідачем призначення та обчислення розміру пенсії позивача здійснено в порядку та у спосіб, передбачений законом.

Разом з тим, суд зауважує, що 16.04.2016р. набрав чинності Закон України від 29.03.2016р. №1043-VIII «Про внесення зміни до статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" щодо порядку визначення заробітної плати для обчислення пенсії». Зазначеним законом а.1 ч.1 ст.40 Закону №1058-IV викладений в новій редакції, відповідно до якої для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. Пунктом другим Прикінцевих положень цього закону передбачено, що він поширюється на осіб, яким пенсії призначені (перераховані) у період з 1 січня 2016 року до дня набрання чинності цим Законом. Отже на підставі зазначеного закону у позивача виникло право на перерахунок розміру його пенсії для обчислення якої може враховуватись і його заробітна плата за періоди до 01.07.2000р., проте, для реалізації цього права позивач має звернутись до відповідача з відповідною заявою про перерахунок пенсії. Отже саме по собі існування зазначеної норми не є підставою для визнання неправомірними дій відповідача, які не відповідають цим положенням, але були вчинені до набрання законної сили цим законом.

Крім того, перевіряючи дії відповідача на відповідність положенням ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд звертає увагу на обґрунтованість доводів позивача щодо несвоєчасного прийняття відповідачем рішення за наслідками розгляду заяви позивача від 16.12.2015р. про призначення пенсії за віком. Відповідно до ч.5 ст. 45 Закону №1058-IV документи про призначення пенсії розглядаються не пізніше 10 днів з дня їх надходження і приймається рішення про призначення або про відмову в призначенні пенсії. З листа відповідача №9/В-10 від 21.01.2016р. вбачається, що заява позивача від 16.12.2015р. була розглянута 05.01.2016р., тобто з порушенням десятиденного строку. Натомість, з огляду на принцип диспозитивності в адміністративному судочинстві, відповідно до якого суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог (ч.2 ст.11 КАС), беручи до уваги, що зазначені дії відповідача не є предметом позовних вимог і не мають значення для повного захисту права позивача на отримання пенсії за віком в розмірі, що передбачений законом, суд не вважає зазначену обставину такою, що дає підстави для задоволення позовних вимог.

Таким чином, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, то понесені позивачем судові витрати також не підлягають відшкодуванню.

На підставі вищевикладеного і керуючись ст.ст. 2, 11, 17, 18, 87, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Придніпровський районний суд міста Черкаси. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: ОСОБА_2