Справа № 826/3810/15
Суддя: Кравцов О.В.
Дата ухвалення: 2016-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" травня 2016 р. м. Київ К/800/36516/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого Кравцова О.В.,

суддів Єрьоміна А.В.,

Черпіцької Л.Т.,

секретар судового засідання: Корінець Ю.О.,

за участю:

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 травня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Рябого Д.С. , Реєстраційної служби Головного управління юстиції м. Києві, третя особа - ОСОБА_5, про зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року ОСОБА_2 (надалі також - позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Рябого Д.С. (надалі - Реєстратор), Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві (надалі - Реєстраційна служба), третя особа - ОСОБА_5, в якому просила:

визнати протиправним та скасувати рішення Реєстратора № 11721195 від 18 березня 2014 року про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав;

визнати протиправним та скасувати рішення Реєстратора № 11448662 від 6 березня 2014 року;

зобов'язати Реєстраційну службу внести до державного реєстру прав запис про скасування державної реєстрації за ОСОБА_5 права власності на АДРЕСА_2.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 червня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 липня 2015 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням судів попередніх інстанцій, позивач звернулась до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просила судові рішення скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заперечень на касаційну скаргу не надходило.

Заслухавши доповідь судді, позивача та його представника, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 4 березня 2014 року представником ОСОБА_5 до Реєстраційної служби подана заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо державної реєстрації права власності за ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_2

До поданої заяви було додано:

- технічний паспорт на вищенаведену квартиру, виданого Комунальним підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» 19 грудня 2012 року;

- список інвесторів, виданий 4 березня 2014 року;

- договір купівлі-продажу, майнових прав, серія та номер: 41/29А, виданий 15 серпня 2012 року;

- акт приймання-передачі нерухомого майна, виданий 25 лютого 2014 року;

- квитанція, серія та номер 41, виданий 25 лютого 2014 року;

- довідка, видана 25 лютого 2014 року;

- копія договору оренди земельної ділянки, серія та номер 1083, виданий 10 листопада 2003 року;

- копія додаткової угоди, серія та номер 04, видана 5 жовтня 2007 року;

- копія додаткової угоди, серія та номер 03, видана 27 листопада 2006 року;

- копія додаткової угоди, серія та номер 02, видана 27 листопада 2006 року;;

- копія додаткової угоди, серія та номер 01, видана 23 листопада 2006 року;

- копія угоди про поновлення та про внесення змін та доповнень видана 17 січня 2011 року;

- копія розрахунку, серія та номер Ю-30859, виданий 23 грудня 2010 року;

- копія витягу з технічної документації, серія та номер 349, виданий 23 грудня 2010 року;

- копія довіреності, видана 11 лютого 2013 року;

- копія посвідки на постійне проживання, серія та номер КИ013790/01-287, видана 13 червня 2008 року.

6 березня 2014 року за результатами розгляду заяви та доданих до них документів Реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №11448662.

18 березня 2014 року представником ОСОБА_5 подана заява до Реєстраційної служби про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо виправлення описки в імені власника, замість ОСОБА_5 слід зазначити ОСОБА_5.

До заяви додано:

- свідоцтво про право власності, видане 6 березня 2014 року;

- технічний паспорт на вищезазначену квартиру, виданого Комунальним підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» 19 грудня 2012 року;

витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Серія та номер 18689240, виданий 6 березня 2014 року.

18 березня 2014 року за результатами розгляду заяви та доданих до них документів Реєстратором було прийнято рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №11721195.

Не погоджуючись із даними рішеннями, позивач звернулась до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, прийшов до висновку про правомірність оскаржуваних рішень Реєстратора, оскільки подані представником третьої особи документи надали змогу Реєстратору встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Колегія суддів не погоджується із висновком судів попередніх інстанцій з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулює Закон України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (надалі - Закон № 1952-IV в редакції від 1 січня 2014 року, що була чинною на момент виникнення спірних відносин).

Абзацом 1 частини першої статті 2 Закону № 1952-IV передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 9 Закону № 1952-IV державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Статтею 15 Закону передбачено порядок проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень, зокрема даною нормою передбачено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

На момент виникнення спірних відносин процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна визначав Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень,затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868 (надалі - Порядок № 868 в редакції від 17 жовтня 2013 року, що діяла на момент виникнення спірних відносин).

Однак, приймаючи оскаржувані рішення, Реєстратор керувався Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 р. N 703, який втратив чинність на момент виникнення спірних відносин.

У свою чергу, відповідно до пунктів 36, 50 Порядку № 868 для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком.

Для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва на новозбудований або реконструйований об'єкт нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося із залученням коштів фізичних та юридичних осіб, заявник подає:

документ, що підтверджує набуття у власність особою закріпленого за нею об'єкта будівництва, передбачений законодавством (інвестиційний договір, договір про пайову участь, договір купівлі-продажу майнових прав тощо).

У разі придбання майнових прав на об'єкт нерухомості документом, що підтверджує набуття у власність закріпленого за особою об'єкта будівництва, є договір купівлі-продажу майнових прав;

довідку (виписку) із переліку осіб, які брали участь в інвестуванні (фінансуванні) об'єкта будівництва та за якими здійснюється державна реєстрація прав, видану особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб (замовником будівництва), про участь заінтересованої особи в інвестуванні (фінансуванні) об'єкта будівництва (у тому числі шляхом купівлі-продажу майнових прав);

технічний паспорт на об'єкт інвестування (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо);

завірені особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб (замовником будівництва), копії (крім випадків подання оригіналів таких документів особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб (замовником будівництва):

документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку (крім випадків реконструкції об'єктів нерухомого майна без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані);

документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності на об'єкт нерухомого майна до проведення його реконструкції (у разі проведення реконструкції об'єкта нерухомого майна);

документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта;

документа, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси (крім випадку, коли в результаті реконструкції об'єкта нерухомого майна його адреса не змінилася).

Суди попередніх інстанцій, приймаючи оскаржувані рішення, встановили подання представником третьої особи усіх, передбачених чинним законодавством документів, однак, даний висновок не підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до статті 13 Закону реєстрація заяв і запитів, пов'язаних з проведенням державної реєстрації прав та наданням інформації з Державного реєстру прав, проводиться в базі даних про реєстрацію заяв і запитів.

Заява і запит реєструються у базі даних Державного реєстру прав, якщо заявником додержані вимоги, встановлені цією статтею та статтями 16 і 17 цього Закону.

Частинами першою, другою статті 14 Закону встановлено, що реєстраційна справа включає документи, в яких містяться відомості про нерухоме майно, право власності на нього, інші речові права та їх обтяження.

Документи розміщуються в реєстраційній справі у порядку їх надходження і нумеруються.

Отже, при реєстрації заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень усі подані документи нумеруються та складається картка прийому заяви, де зазначається перелік документів, поданих разом із заявою.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, перелік документів, зазначених у картці прийому та документи, що містяться у реєстраційній справі, не є тотожними, а тому неможливо встановити дату подання документів та їх перелік.

Окрім того, представником третьої особи як документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси був наданий лист, підписаний заступником голови Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації.

Відповідно до пунктів 4.18, 4.19, 4.21 Положення про реєстр адрес у м. Києві, затверджений рішенням Київської міської ради 22 травня 2013 року № 337/9394, районна в місті Києві державна адміністрація розглядає заяви про присвоєння поштових адрес багатоквартирним житловим будинкам, домоволодінням, житловим будинкам садибного типу, індивідуальним дачним та садовим будинкам, запитує у разі необхідності додаткову інформацію від Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна, Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) інших органів та протягом десяти робочих днів з дня отримання заяви направляє лист-обґрунтування щодо можливості присвоєння (відмови в присвоєнні) поштової адреси об'єкта нерухомого майна до Служби Містобудівного кадастру Департаменту містобудування та архітектури.

Служба Містобудівного кадастру Департаменту містобудування та архітектури протягом трьох робочих днів опрацьовує лист-обґрунтування районної в місті Києві державної адміністрації щодо можливості присвоєння (відмови в присвоєнні) поштової адреси об'єкта нерухомого майна та, враховуючи проектні рішення, наявну ситуацію з оточуючими об'єктами містобудування, результати проведення Містобудівного моніторингу, готує висновок щодо можливості присвоєння (відмови в присвоєнні) запропонованої поштової адреси або надає пропозиції щодо внесення змін та доповнень до цієї адреси.

На підставі позитивного висновку Служби Містобудівного кадастру Департаменту містобудування та архітектури районна в місті Києві державна адміністрація протягом п'яти робочих днів з дня отримання цього висновку видає розпорядження про присвоєння поштової адреси об'єкта нерухомого майна, копію якого протягом двох робочих днів направляє до Служби Містобудівного кадастру Департаменту містобудування та архітектури для внесення поштової адреси до Реєстру адрес.

Служба Містобудівного кадастру Департаменту містобудування та архітектури протягом п'ятнадцяти робочих днів розглядає заяви про присвоєння поштової адреси об'єкта нерухомого майна (окрім присвоєння поштової адреси багатоквартирним житловим будинкам, домоволодінням, житловим будинкам садибного типу, індивідуальним дачним та садовим будинкам), запитує у разі необхідності додаткову інформацію від органів влади та органів місцевого самоврядування, опрацьовує отримані матеріали та, враховуючи проектні рішення, наявну ситуацію з оточуючими об'єктами містобудування, готує проект відповідного наказу Департаменту містобудування та архітектури щодо присвоєння поштової адреси об'єкта нерухомого майна.

Адреса вважається присвоєною з моменту її внесення до Реєстру адрес.

У касаційній скарзі позивач зазначає, що на момент прийняття оскаржуваних рішень новозбудованому будинку не було присвоєно поштової адреси, оскільки в матеріалах справи міститься витяг з наказу Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради від 8 серпня 2014 року № 126 «Про присвоєння поштової адреси об'єкту нерухомого майна», яким спірному житловому будинку присвоєно поштову адресу. Даній обставині суди першої та апеляційної інстанції оцінки не надали.

Також необхідно зазначити, що пунктами 5, 6 Порядку № 868 встановлено, що подання документів для проведення державної реєстрації прав, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна здійснюється особисто заявником або шляхом надсилання поштою з описом вкладення.

У разі виявлення невідповідностей між документами, що були надіслані поштою, та описом вкладення до них, а також у разі відсутності документа, що підтверджує внесення плати за надання витягу з Державного реєстру прав, та документа про сплату державного мита, крім випадків, передбачених абзацом другим пункту 13 цього Порядку, орган державної реєстрації прав у строк, що не перевищує трьох робочих днів після їх отримання, повертає заявникові відповідну заяву та документи, що додаються до неї, поштою з описом вкладення без реєстрації її у базі даних про реєстрацію заяв і запитів.

Документи, що подаються для проведення державної реєстрації прав, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, повинні відповідати вимогам, що встановлені законом, цим Порядком та іншими нормативно-правовими актами.

Як вбачається з матеріалів справи, платіжні доручення, поданні представником третьої особи, підтверджують сплату державного мита за державну реєстрацію та витяг з державного реєстру,але не спірного об'єкту, а зовсім іншої квартири за адресою: АДРЕСА_1. Даній обставині також судами попередніх інстанцій оцінка надана не була.

За таких обставин, судами не досліджено всі докази та неповно встановлено обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наведені порушення норм матеріального та процесуального права судами першої та апеляційної інстанцій унеможливлюють постановлення законного та обґрунтованого рішення в даній справі, оскільки без їх виправлення неможливо повно, всебічно та об'єктивно дати оцінку спірним розпорядженням.

Суд касаційної інстанції не має повноважень виправити допущені судами порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно з частиною другою статті 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції на новий розгляд.

Під час нового розгляду справи суду необхідно врахувати викладене, повно і всебічно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають значення для справи, і в залежності від встановленого, правильно визначити норми матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 травня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28 липня 2015 року - скасувати.

Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі Верховним Судом України може бути подана з підстав, в порядку та у строки, що встановлені статтями 236-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді