Справа № 825/896/16
Суддя: Непочатих В.О.
Дата ухвалення: 2016-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2016 року Чернігів Справа № 825/896/16

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Непочатих В.О.,

при секретарі Ул'яничеві М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Прилуцької районної державної адміністрації Чернігівської області про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Прилуцької районної державної адміністрації Чернігівської області, в якому просить зобов'язати відповідача здійснити дії щодо відновлення втраченого сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, який був виданий на підставі розпорядження Прилуцької районної державної адміністрації Чернігівської області від 06.08.1996 № 310, із земель колективної власності КПС «Нива» с. Канівщина Прилуцького району Чернігівської області померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він є єдиним спадкоємцем після смерті своєї матері ОСОБА_2 на ім'я якої було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, але у зв'язку з втратою сертифіката він не може отримати свідоцтво про право на спадщину. Зазначає, що для отримання дублікату вказаного сертифіката він звернувся до відповідача з заявою, але отримав відмову про те, що дублікат сертифіката може бути отриманий лише його власником. Вважає, дії відповідача щодо відмови видачі сертифіката протиправними, оскільки саме до повноважень відповідача належить вирішення питання щодо його видачі у разі втрати.

Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та про підтримання позовних вимог.

Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника відповідача.

Фіксування судового засідання, відповідно до статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України, не здійснювалося.

Відповідно до положень статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України справа вирішується на підставі наявних в ній доказів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 12), що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2

Згідно копії листа Управління Держгеокадастру у Прилуцькому районі Чернігівської області від 21.03.2016 № 29-28-99.3-1486/2-16 (а.с. 15), у відповідності до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) громадянка ОСОБА_2 отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, яка перебувала у колективній власності КСП «Нива» розміром 6,54 га в умовних кадастрових гектарах на підставі розпорядження Прилуцької районної державної адміністрації Чернігівської області від 06.08.1996 № 310.

Водночас, як зазначає позивач, що після смерті ОСОБА_2 він не може в нотаріальному порядку оформити свої спадкові права на вказану земельну частку (пай) у зв'язку з втратою сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1.

Даний факт підтверджується копією газети «Прилуччина» № 13 від 31.03.2016 (а.с. 24), в якій міститься оголошення, що втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 виданий громадянці ОСОБА_2 вважати недійсним.

31.03.2016 представник позивача ОСОБА_3 звернувся до Прилуцької районної державної адміністрації Чернігівської області з заявою, в якій просив видати ОСОБА_1 дублікат сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 (а.с. 19-21).

Прилуцька районна державна адміністрація Чернігівської області листом від 27.04.2016 № 2.3-11/896 (а.с. 23) повідомила позивача, що дублікат сертифіката може отримати лише його власник та роз'яснено позивачу про можливість звернення до суду з заявою про встановлення факту належності документа, що посвідчує право на земельну частку (пай), або про визнання права власності на спадкове майно.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками визначені Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (далі - Закон).

Частиною першою статті 2 Закону визначено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією (пункт 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 № 720/95).

Згідно з частиною першою статті 1 Закону право на земельну частку (пай) мають, зокрема, громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

З аналізу наведених правових норм, суд дійшов висновку, що чинним законодавством України не передбачено порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай) у разі втрати сертифіката про право на земельну частку (пай).

В даному випадку належним способом захисту прав спадкоємців у разі втрати сертифіката про право на земельну частку (пай) та відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідачем здійсненні владні управлінські функцій на основі чинного законодавства, в межах наданих йому повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, з урахуванням усіх обставин, що мали значення для розгляду заяви позивача.

Згідно з частинами першою та другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 необхідно відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Прилуцької районної державної адміністрації Чернігівської області про зобов'язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.О. Непочатих