Справа № 670/821/14-а
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2016-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 670/821/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Волкова О.М.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

26 травня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Граб Л.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі Хмельницької області на постанову Віньковецького районного суду Хмельницької області від 22 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі Хмельницької області, Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області про визнання протиправною бездіяльність суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до управління Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі Хмельницької області, Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області про визнання протиправною бездіяльність суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Віньковецького районного суду Хмельницької області від 07 листопада 2014 року даний адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, один з відповідачів - управління Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі Хмельницької області подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити, посилаючись при цьому на неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи та порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2015 року вищенаведену апеляційну скаргу було залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 03 грудня 2015 року скасовано постанову Віньковецького районного суду Хмельницької області від 07 листопада 2014 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2015 року, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

На виконання вимог ухвали ВАСУ від 03 грудня 2015 року Віньковецький районний суд Хмельницької області ухвалою від 30 грудня 2015 року прийняв до свого провадження вищенаведену адміністративну справу.

Постановою Віньковецького районного суду Хмельницької області від 22 лютого 2016 року адміністративний позов було задоволено частково.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, один з відповідачів - управління Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі Хмельницької області подало апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити, посилаючись при цьому на неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи та порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

16 травня 2016 року на адресу суду надійшло заперечення (вх. 5487/16) від позивача, в якому просив суд апеляційну скаргу пенсійного органу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін; також розгляд справи здійснити за його відсутності.

Представники відповідачів в судове засідання не з'явились. Про дату, місце та час судового розгляду повідомлені належним чином та завчасно.

За таких обставин, а також враховуючи, що судом участь сторін в судовому засіданні не визнавалась обовязковою, колегія суддів прийшла до висновку щодо можливості апеляційного розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Згідно з частиною 6 статті 12, частиною 1 статті 41 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 18.02.2014 року, у зв'язку з досягненням 55-річного віку, ОСОБА_2 26.03.2014 року звернувся до управління Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах.

Повідомленням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 05.05.2014 р. № 7967/02 Комісія при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, розглянувши його заяву про підтвердження періоду роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах з 01.01.1980 року по 31.12.2004 року трактористом в колгоспі 40-річчя Жовтня, згодом КСП Колос, ПОП Колос, рішенням від 29.04.2014 року № 7 зарахувала до пільгового стажу період роботи з 01.01.1980 року по 31.12.1986 pоку, з 01.01.1988 pоку пo 31.12.2000 pоку згідно п. в ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", та відмовила в зарахуванні до пільгового стажу період роботи з 01.01.1987 року по 31.12.1987 pоку, з 01.01.2001 року по 31.12.2004 pоку, мотивуючи це тим, що первинними документами не підтверджено роботу на посаді тракториста.

24.09.2014 року управлінням Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі позивачу було повернуто трудову книжку з роз'ясненням про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах по причинах, які вказані в листі Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 05.05.2014 року.

Не погоджуючись з вказаними діями відповідачів позивач звернувся до суду за захистом порушених прав.

Постановою Віньковецького районного суду Хмельницької області від 22 лютого 2016 року адміністративний позов було задоволено частково.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 1 частини 1 статті 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Пунктом 7 частини 1 статті 3 КАС України визначено поняття суб'єктів владних повноважень, до яких належить орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Стаття 19 Конституції України зобов'язує органи державного управління, їх посадових осіб діяти тільки з підстав, у межах повноважень та в спосіб, які передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожний має право оскаржити у суді неправомірні рішення, дії або бездіяльність органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Суд з'ясовує, чи використане повноваження, надане суб'єкту владних повноважень, з належною метою; обґрунтовано, тобто вчинено через вмотивовані дії; безсторонньо, тобто без проявлення неупередженості до особи, стосовно якої вчинюється дія; добросовісно, тобто щиро, правдиво, чесно; розсудливо, тобто доцільно з точки зору законів логіки і загальноприйнятих моральних стандартів; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, тобто з рівним ставленням до осіб; пропорційно та адекватно; досягнення розумного балансу між публічними інтересами та інтересами конкретної особи.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсійне забезпечення здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затверджений Указом Президента України № 121/2001 від 01.03.2001 року, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади і здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві, Севастополі, та управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах.

Згідно з п. 16 Розділу ХV Прикінцевих положень Закону України №1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом, закони України та інші нормативно - правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до статті 26 цього Закону право на призначення пенсії за віком мають чоловіки - після досягнення ними 60 років, жінки - 55 років, за наявності у них страхового стажу не менше п'яти років , а згідно з пунктом 2 розділу ХІ зазначеного Закону пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, і які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється за окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через такі фонди пенсії зазначеним особам призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення ними пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», яка регулює питання призначення пенсії за віком на пільгових умовах, право на такий вид пенсії мають зокрема, трактористи - машиністи, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах та інших підприємствах сільського господарства. Зазначений вид пенсії призначається чоловікам після досягнення 55 років і при загальному стажу роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз'яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 7.

До трактористів машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідне посвідчення, постійно зайняті на тракторах, інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільськогосподарських робіт у рослинництві або тваринництві. Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії „тракторист-машиніст", запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення. Для призначення пенсії на пільгових умовах марка трактора, на якому працює тракторист-машиніст, значення не має.

Віднесення трактористів - машиністів до безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції, вирішується адміністрацією підприємства за місцем роботи шляхом видачі довідки про стаж роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення. Вказана довідка видається на підставі первинних документів за час виконання роботи. Якщо такі підприємства ліквідовані, то довідки видаються правонаступником або державними архівними установами (в залежності від того, куди були здані архіви даного підприємства).

У разі, якщо підприємство, установа або організація були ліквідовані без визначення правонаступника, періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, встановленої для окремої категорії працівників, підтверджуються у відповідності до Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 р. № 18-1. (далі Порядок), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за N 1231/13105.

Так, пунктом 3 Порядку передбачено, що підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при головних управліннях ПФУ в АРК, областях, містах Києві і Севастополі.

Відповідно до п. 11 Порядку, для підтвердження стажу роботи заявник подає до органу ПФУ за місцем свого проживання ряд документів, перелік яких визначений цим пунктом, в тому числі: заяву про підтвердження стажу роботи, довідку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, або інші документи, що підтверджують факт припинення юридичної особи (в тому числі архівні); трудову книжку; документи, видані архівними установами (довідку про заробітну плату, копії документів для проведення атестації робочих місць, копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати). У разі необхідності, заявник може подавати і інші документи, які можуть підтверджувати виконання робіт, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Вказані документи перевіряються органом ПФУ за місцем проживання заявника на предмет правильності їх оформлення та відповідність викладених у них відомостей даним паспорта та документам про стаж заявника, та передаються до головних управлінь ПФУ в областях, для розгляду по суті (п. 13 Порядку).

Як встановлено судом першої інстанції та знайшло своє підтвердження в суді апеляційної інстанції, що 18 лютого 2014 року позивач ОСОБА_2 досяг 55-річного віку.

26 березня 2014 року він звернувся до управління Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі Хмельницької області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за віком як тракторист, надавши при цьому відповідні документи, в тому числі трудову книжку та архівні довідки, які управлінням ПФУ України у Віньковецькому районі були направлені на розгляд Комісія при Головному управлінні ПФУ у Хмельницькій області для підтвердження пільгового стажу роботи позивача трактористом з 01.01.1980 року по 31.12.2004 року у колгоспі «40-річчя Жовтня» (згодом КСП «Колос», ПОП «Колос»), яке згідно довідки з Єдиного державного реєстру та довідки архівного відділу Віньковецької районної державної адміністрації ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 21.01.2008 року ліквідоване як банкрут.

Комісія при Головному управлінні ПФУ у Хмельницькій області рішенням № 7 від 29.04.2014 року зарахувала до пільгового стажу періоди роботи з 01.01.1980 по 31.12.1986 рр., з 01.01.1988 по 31.12.2000 рр. відповідно до п. «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Водночас Комісія відмовила ОСОБА_2 у зарахуванні до пільгового стажу періоди роботи з 01.01.1987 по 31.12.1987 рр., та з 01.01.2001 по 31.12.2004 рр., оскільки первинними документами не підтверджено роботу на посаді тракториста.

Згідно листа управління Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі за вих. № 3457/03 від 28.05. 2014 року, адресованого на ім'я ОСОБА_2, управління Пенсійного фонду у Віньковецькому районі, розглянувши надані позивачем документи для оформлення пенсії за віком на пільгових умовах направило їх на розгляд Комісії при Головному управлінні ПФУ у Хмельницькій області для підтвердження пільгового стажу роботи. Зараховано до пільгового стажу роботи трактористом період з 01.01.1980 по 31.12.1986 рр. та з 01.01.1988 по 31.12.2000 рр., всього 19 років 8 місяців 16 днів, тому призначити пенсію на пільгових умовах немає підстав.

Суд апеляційної інстанції частково не погоджується з наведеними доводами пенсійного органу, з огляду на наступне.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зазначеній нормі відповідає п. 1 Порядку «Підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, згідно якого, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності записів у трудовій книжці, а також у випадках, коли у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів. Для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників, виписки із наказів, особові рахунки, відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори, інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з п. 18 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній за відсутності документів про наявний трудовий стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи. організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Як передбачено п.43 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, право особи на одержання пенсії встановлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Як встановлено з матеріалів справи, на підтвердження стажу своєї роботи на посаді тракториста у колгоспі 40-річчя Жовтня (згодом КСП «Колос», ПОП «Колос») позивачем серед інших документів, було надано також трудову книжку та архівні довідки про нарахування йому заробітної плати протягом спірного періоду.

Зазначені документи були предметом розгляду в управлінні ПФУ у Віньковецькому районі, на засіданні Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Хмельницькій області від 29.04.2014 року, а також їх було досліджено в суді першої інстанції.

Так, відповідно до записів трудової книжки колгоспника № 528, заведеної на ім'я ОСОБА_2, останній вступив у члени колгоспу 40-річчя Жовтня в 1976 році, та його професія записана як «тракторист».

25.01.2000 року згідно наказу № 1 він прийнятий по переводу з КСП у тракторну бригаду ПОП «Колос» трактористом, та протягом 2000-2002 років його посада значиться «тракторист». Період по 31.12.2000 року зарахований до пільгового стажу роботи відповідачем- Комісією при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Хмельницькій області.

Вказані обставини підтверджуються архівними довідками трудового архіву Віньковецької районної ради № 167 від 06.03.2014 року, виданих на підставі відомостей нарахування заробітної плати, згідно з якими ОСОБА_2 із січня 2001 по грудень 2002 дійсно працював у колгоспі 40-річчя Жовтня (ПОП «Колос») с. Гоголі, виробив встановлений мінімум людино-днів та отримував заробітну плату.

Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що факт роботи позивача трактористом у спірні періоди роботи, зокрема протягом 2001-2002 років, та його зайнятість у сільському господарстві протягом повного польового періоду у суді першої інстанції засвідчили відповідні свідки.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 70 КАС України).

На підставі вищенаведеного колегія суддів дійшла до висновку про протиправність відмови відповідача у відмові зарахувати до пільгового стажу період роботи з 01.01.2001 року по 31.12.2002 року, оскільки трудова книжка ОСОБА_2 та свідки вказують про наявність відомостей роботи на посаді тракториста за вищенаведений період.

Для повного та всебічного захисту права позивача на пенсію та керуючись положеннями статті 162 КАС України суд апеляційної інстанції вважає, що належним способом захисту та відновлення порушених прав позивача буде зобов'язати відповідача зарахувати позивачу стаж роботи трактористом з 01.01.2001 року по 31.12.2002 року та призначити пенсію на пільгових умовах за віком.

Щодо часу призначення пільгової пенсії, суд враховує, що статтею 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсії за віком та по інвалідності призначаються з дня досягнення пенсійного віку або відповідно встановлення інвалідності органами медико-соціальної експертизи, якщо звернення за пенсією надійшло не пізніше трьох місяців з дня досягнення пенсійного віку або встановлення інвалідності.

Позивач звернувся із заявою про призначення йому пільгової пенсії не пізніше трьох місяців з дня досягнення пенсійного віку, пенсія на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» належить до пенсій за віком, а тому підлягає призначенню позивачу з набуття права на неї, тобто з 19 лютого 2014 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги відповідача - управління Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі Хмельницької області не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі Хмельницької області залишити без задоволення, а постанову Віньковецького районного суду Хмельницької області від 22 лютого 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі протягом трьох днів з дня закінчення розгляду справи.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4