Справа № 820/954/16
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2016-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

16 травня 2016 р. № 820/954/16

Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Тітова О.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Костіної А.В.,

представників сторін:

позивача - Білоуса В.В., Веретун Н.І.,

відповідача - Шамілової Л.Ш.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом Багатопрофільної фірми "ТЕХНОКОР" у формі товариства з обмеженою відповідальністю до Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить суд скасувати у повному обсязі податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області № від 13 листопада 2015 року.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що сума грошового зобов'язання, вказана у податковому повідомленні-рішенні № від 13 листопада 2015 року визначена неправомірно, податкове повідомлення-рішення є незаконним та недійсним і підлягає скасуванню з тих підстав, що і податкове повідомлення-рішення і Акт перевірки, яким обґрунтовується правомірність нарахування грошових зобов'язань, за своїми формою і змістом не відповідають у повному обсязі вимогам нормативно-правових актів та дійсним обставинам справи і були складені у результаті порушення низки вимог чинного законодавства.

В судовому засіданні представники позивача позов підтримали та просили задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував та просив суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, вважає що адміністративний позов підлягає задоволенню виходячи з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що у період з 15 жовтня 2015 року по 21 жовтня 2015 року головним державним ревізором - інспектором відділу перевірок платників податків ризикових категорій управління податкового аудиту ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області Агафоновою Ларисою Володимирівною та старшим державним ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи юридичних осіб та доходів і зборів з фізичних осіб управління доходів і зборів з фізичних осіб Клімовою А.О. проведено позапланову виїзну документальну перевірку Багатопрофільної фірми «Технокор» у формі товариства з обмеженою відповідальністю (надалі за текстом - «Відповідач») з питань дотримання вимог податкового законодавства України за період з 01.01.2015 р. по 15.10.2015 р., зокрема за взаємовідносинами з ТОВ «Вінтаж Голд» (податковий номер 39517576) за січень 2015 року, ТОВ «Лайті Трейд» (податковий номер 39557137) за березень-квітень 2015 року, ТОВ «Енрон Груп» (податковий номер 39618152) за травень-червень 2015 року, та доходів і зборів з фізичних осіб.

За результатами проведеної перевірки працівниками фіскального органу складено Акт від 28.10.2015 року № 851/20-31-22-05/24331316 «Про результати виїзної позапланової документальної перевірки Багатопрофільна фірма «Технокор» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю, з питань дотримання вимог податкового законодавства України за період з 01.01.20 15 р. по 15.10.2015 р.».

БФ «Технокор» у формі ТОВ не погодилося з висновками викладеними в акті, у зв'язку із чим подало 03 листопада 2015 року заперечення до Акту перевірки.

На підставі висновків акту контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 13 листопада 2015 року, яким згідно з пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 глави 4 розділу ІІ Податкового кодексу України та відповідно до п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України на підставі акта перевірки № 851/20-31-22-05/24331316 від 28.10.2015 р. встановлено порушення п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1., п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 469890,00 грн., в т.ч. за основним платежем 375912,00 грн., за штрафними (фінансовими санкціями) 93978,00 грн.

БФ «Технокор» у формі ТОВ оскаржило податкове повідомлення-рішення № від 13 листопада 2015 року до Головного управління ДФС у Харківській області шляхом подання скарги від 20.11.2015 р. № 6795/10.

Рішенням Головного управління ДФС у Харківській області від 13.01.2016 року № 179/10/20-40-10-04-14 «Про результати розгляду скарги», яке отримане платником податків 20 січня 2016 року, у задоволенні скарги відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням Головного управління ДФС у Харківській області, Позивач звернувся зі скаргою до Державної фіскальної служби України.

23 лютого 2016 року платник податків отримав рішення Державної фіскальної служби України № 3463/6199-99-10-01-01-25 від 17.02.2016 р., якою скаргу Позивача залишено без задоволення.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, які покладені суб'єктом владних повноважень в основу спірних правових актів індивідуальної дії на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Між позивачем та ТОВ «Вінтаж Голд» було укладено господарський договір поставки № 261 від 26.01.2015 року.

Сторонами договору поставки № 261 від 26.01.2015 було складено невід'ємні додатки до нього - специфікації на постачання пластин тв./спл ВК 15 № 1 від 26 січня 2015 року на загальну суму 200016,00 грн., № 2 від 27 січня 2015 року на загальну суму 280008,00 грн., № 3 від 30 січня 2015 року на загальну суму 250008,00 грн.

Відповідно до специфікації № 1 від 26 січня 2015 року ТОВ «Вінтаж Голд» зобов'язалося поставити на користь позивача пластини тв./спл ВК 15 (б/у) у кількості 16 668 штук загальною вартістю 200016,00 грн., в т.ч. ПДВ 33336,00 грн. протягом 60 днів з дати укладення специфікації (з можливістю дострокового виконання зобов'язань) на умовах DDP - склад покупця за адресою: м. Харків, вул. Біологічна, 13-Щ (відповідно до Інкотермс-2010 умови DDP передбачають доставку товару постачальником за свій рахунок до складу покупця).

Відповідно до специфікації № 2 від 27 січня 2015 року контрагент зобов'язався поставити на користь позивача пластини тв./спл ВК 15 (б/у) у кількості 23 334 штук загальною вартістю 280008,00 грн., в т.ч. ПДВ 46668,00 грн. протягом 60 днів з дати укладення специфікації (з можливістю дострокового виконання зобов'язань) на умовах DDP - склад покупця за адресою: м. Харків, вул. Біологічна, 13-Щ (відповідно до Інкотермс-2010 умови DDP передбачають доставку товару постачальником за свій рахунок до складу покупця).

Відповідно до специфікації № 3 від 30 січня 2015 року ТОВ «Вінтаж Голд» зобов'язалося поставити на користь позивача пластини тв./спл ВК 15 (б/у) у кількості 20 834 штук загальною вартістю 250008,00 грн., в т.ч. ПДВ 41668,00 грн. протягом 60 днів з дати укладення специфікації (з можливістю дострокового виконання зобов'язань) на умовах DDP - склад покупця за адресою: м. Харків, вул. Біологічна, 13-Щ (відповідно до Інкотермс-2010 умови DDP передбачають доставку товару постачальником за свій рахунок до складу покупця).

В рамках виконання зобов'язань за господарським договором поставки № 261 від 26.01.2015 року та відповідно до умов специфікацій ТОВ «Вінтаж Голд» реалізувало БФ «Технокор» у формі ТОВ товар - пластини ВК15 тв/спл, які були у користуванні, що підтверджується видатковими накладними: № РН-2601 від 26.01.2015 року на суму 200016,00 грн.; № РН-2701 від 27.01.2015 року на суму 280008,00 грн.; № РН-3001 від 30.01.2015 року на суму 250008,00 грн.

В межах цього правочину контрагентом складено та належним чином зареєстровано в ЄРПН податкові накладні № 26 від 26.01.2015 року на суму ПДВ 33336,00 грн., № 27 від 27.01.2015 року на суму ПДВ 46668,00 грн., № 30 від 30.01.2015 року на суму ПДВ 41668,00 грн.

Реальність правочину за ознакою фізичного переміщення товару підтверджується товарно-транспортними накладними: № В26 від 26.01.2015 року, № В27 від 27.01.2015 року, № В30 від 30.01.2015 року.

На оплату товару, з метою виконання п. 3.3. Господарського договору поставки № 261 від 26.01.2015 року, ТОВ «Вінтаж Голд» виставило Позивачеві рахунки-фактури № 26/1 від 26 січня 2015 року, № 27/1 від 27 січня 2015 року, № 30/1 від 30 січня 2015 року.

На підставі трьохсторонніх договорів про відступлення права вимоги № 261/впв-26 від 26.01.2015 року, №261/впв-27 від 27.01.2015 року, № 261/впв-30 від 30.01.2015 року, укладених між БФ «Технокор» у формі ТОВ, ТОВ «Вінтаж Голд» та ПП «Інвест Консалт Компані» (податковий номер 39377867), позивач здійснив оплату вартості придбаного товару у безготівковій формі шляхом переказу коштів у сумі 478032 грн. на користь ПП «Інвест Консалт Компані», що підтверджується звітом про дебетові та кредитові операції.

Таким чином, зобов'язання по оплаті вартості придбаних у контрагента товарів були виконані позивачем повністю, шляхом перерахування безготівкових коштів, що означає втрату позивачем права власності на ці кошти. Доказів повернення цих коштів до БФ «Технокор» у формі ТОВ, наявності у нього та його контрагентів спільного інтересу щодо їх отримання (що могло б мати місце в разі пов'язаності цих осіб), суб'єктом владних повноважень у Акті перевірки не наведено. А отже, документи про оплату послуг підтверджують формування податкового кредиту БФ «Технокор» у формі ТОВ відповідно до вимог закону.

Відповідно до правил ведення бухгалтерського обліку отриманий від ТОВ «Вінтаж Голд» товар було оприбутковано на підприємстві, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 201 «Сировина і матеріали» за січень 2015 року, що відображає оприбуткування сировини та матеріалів.

Крім того, проведені операції між позивачем та ТОВ «Вінтаж Голд» відображено у бухгалтерському обліку бухгалтерськими проводками по рахунку 64 «ПДВ», Кредит 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками».

Суми податку на додану вартість за зазначеними документами включено до складу податкового кредиту за січень 2015 року на загальну суму 121672,00 грн., відображено у реєстрі отриманих податкових накладних, які відповідають даним додатку 5 податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ за перевіряємий період.

Отримані від ТОВ «Вінтаж Голд» пластини було використано позивачем в господарській діяльності як сировину під час виробництва продукції.

Так, вище перелічений товар прийнято від ТОВ «Вінтаж Голд» директором БФ «Технокор» у формі ТОВ Новицьким Костянтином Олександровичем та передано ним у виробництво на підставі накладних-вимог на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів зі складу матеріалів в цех виробництва продукції: № 01.01. від 26.01.2015 року, № 02.01 від 27.01.2015 року, № 03.01. від 30.01.2015 року.

В подальшому з використанням поставлених Товариством з обмеженою відповідальністю «Вінтаж Голд» пластин тв./спл ВК 15 (б/у), що підтверджується розрахунком калькуляції продукції з відходів твердого сплаву за лютий 2015 року, актами списання матеріалів у виробництво: № ВР-03/15 від 24.02.2015 року, № ВР-04/15 від 24.02.2015 року, вироблено продукцію виробничо-технічного призначення.

В подальшому виготовлену продукцію реалізовано Товариству з обмеженою відповідальністю «Техпоставка» (податковий номер 30493751) на підставі договору поставки № 10/2-12 від 10.02.2012 року, що підтверджується рахунком-фактурою № СФ-000001 від 13 січня 2015 року, видатковою накладною № РН-0000003 від 25 лютого 2015 року, податковими накладними № 3 від 26 січня 2015 року, № 4 від 26 січня 2015 року, № 5 від 29 січня 2016 року, № 6 від 30 січня 2015 року, № 4 від 25 лютого 2015 року,

Розрахунки за поставлений позивачем товар здійснені у повному обсязі, що підтверджується звітами про дебетові та кредитові операції.

Суму сплаченого у вартості продукції виробничо-технічного призначення ПДВ БФ «Технокор» у формі ТОВ було віднесено до складу податкових зобов'язань з ПДВ за січень, лютий 2015 року на загальну суму 175274 грн. згідно з правилами ведення податкового обліку.

Між позивачем та ТОВ «Лайті Трейд» було укладено Господарський договір поставки № 403 від 04.03.2015 року.

Сторонами господарського договору поставки № 403 від 04.03.2015 було складено невід'ємні додатки до нього - специфікації на постачання відходів твердих сплавів - пластин тв./спл ВК 15: № 1 від 04 березня 2015 року на загальну суму 350040,00 грн., № 2 від 10 березня 2015 року на загальну суму 300000,00 грн., № 3 від 09 квітня 2015 року на загальну суму 230400,00 грн.

Відповідно до специфікації № 1 від 04 березня 2015 року ТОВ «Лайті Трейд» зобов'язалося поставити на користь позивача пластини тв./спл ВК 15 (б/у) у кількості 29170 штук загальною вартістю 350040,00 грн., в т.ч. ПДВ 58340,00 грн. протягом 60 днів з дати укладення специфікації (з можливістю дострокового виконання зобов'язань) на умовах DDP - склад покупця за адресою: м. Харків, вул. Біологічна, 13-Щ (відповідно до Інкотермс-2010 умови DDP передбачають доставку товару постачальником за свій рахунок до складу покупця).

Відповідно до специфікації № 2 від 10 березня 2015 року контрагент зобов'язався поставити на користь позивача пластини тв./спл ВК 15 (б/у) у кількості 25000 штук загальною вартістю 300000,00 грн., в т.ч. ПДВ 50000,00 грн. протягом 60 днів з дати укладення специфікації (з можливістю дострокового виконання зобов'язань) на умовах DDP - склад покупця за адресою: м. Харків, вул. Біологічна, 13-Щ (що відповідно до Інкотермс-2010 передбачає доставку товару постачальником за свій рахунок до складу покупця).

Відповідно до специфікації № 3 від 09 квітня 2015 року ТОВ «Лайті Трейд» зобов'язалося поставити на користь позивача відходи твердих сплавів - пластини тв./спл ВК 15 (б/у) у кількості 19200 штук загальною вартістю 230400,00 грн., в т.ч. ПДВ 38400,00 грн. протягом 60 днів з дати укладення специфікації (з можливістю дострокового виконання зобов'язань) на умовах DDP - склад покупця за адресою: м. Харків, вул. Біологічна, 13-Щ (що відповідно до Інкотермс-2010 передбачає доставку товару постачальником за свій рахунок до складу покупця).

В рамках виконання зобов'язань за Договором поставки № 403 від 04.03.2015 року та відповідно до умов специфікацій ТОВ «Лайті Трейд» реалізувало БФ «Технокор» у формі ТОВ товар - пластини ВК15 тв/спл, які були у користуванні, що підтверджується видатковими накладними: № РН-503 від 05.03.2015 року на суму 350040,00 грн.; № РН-1103 від 11.03.2015 року на суму 300000,00 грн.; № РН-1104 від 10.04.2015 року на суму 230400,00 грн.

В межах цього правочину контрагентом складено та належним чином зареєстровано в ЄРПН податкові накладні: № 8 від 04.03.2015 на суму ПДВ 58340,00 грн., № 12 від 10.03.2015 на суму ПДВ 50000,00 грн., № 7 від 09.04.2015 на суму ПДВ 38400,00 грн.

Реальність правочину за ознакою фізичного переміщення товару підтверджується товарно-транспортними накладними: № В05 від 05.03.2015 року, № В11 від 11.03.2015 року, № В10 від 10.04.2015 року.

На оплату товару, з метою виконання п. 3.3. господарського договору поставки № 403 від 04.03.2015 року, ТОВ «Лайті Трейд» виставило позивачеві рахунки-фактури № 4/3 від 04 березня 2015 року, № 10/3 від 10 березня 2015 року, № 9/4 від 09 квітня 2015 року.

Оплату вартості придбаного товару позивач здійснив в повному обсязі шляхом безготівкового переказу грошових коштів на банківський рахунок ТОВ «Лайті Трейд», що підтверджується звітом про дебетові і кредитові операції.

Таким чином, зобов'язання по оплаті вартості придбаних у контрагента товарів були виконані позивачем повністю, шляхом перерахування безготівкових коштів, що означає втрату Позивачем права власності на ці кошти. Доказів повернення цих коштів до БФ «Технокор» у формі ТОВ, наявності у нього та його контрагента спільного інтересу щодо їх отримання (що могло б мати місце в разі пов'язаності цих осіб), суб'єктом владних повноважень у Акті перевірки не наведено. А отже, документи про оплату послуг підтверджують формування податкового кредиту БФ «Технокор» у формі ТОВ відповідно до вимог закону.

Відповідно до правил ведення бухгалтерського обліку отриманий від ТОВ «Лайті Трейд» товар було оприбутковано на підприємстві, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 201 «Сировина і матеріали» за березень, квітень 2015 року, що відображає оприбуткування сировини та матеріалів (сума вказана без урахування ПДВ).

Крім того, проведені операції між позивачем та ТОВ «Лайті Трейд» відображено у бухгалтерському обліку бухгалтерськими проводками по рахунку 64 «ПДВ», Кредит 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками».

Суми податку на додану вартість за зазначеними документами включено до складу податкового кредиту за березень, квітень 2015 року на загальну суму 146 740,00 грн., відображено у реєстрі отриманих податкових накладних, які відповідають даним додатку 5 податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ за перевіряємий період.

Отримані від ТОВ «Лайті Трейд» відходи твердого сплаву було використано позивачем в господарській діяльності як сировину під час виробництва продукції.

Так, вище перелічений товар прийнято від ТОВ «Лайті Трейд» директором БФ «Технокор» у формі ТОВ Новицьким Костянтином Олександровичем та передано ним у виробництво на підставі накладних-вимог на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів зі складу матеріалів в цех виробництва продукції: № 04.03. від 05.03.2015 року, № 06.03.2015 від 10.04.2015 року, № 05.03. від 11.03.2015 року.

В подальшому відповідно до розрахунку калькуляції продукції з відходів твердого сплаву за березень - червень 2015 року з використанням поставлених Товариством з обмеженою відповідальністю «Лайті Трейд» пластин тв./спл ВК-15 (б/у), що підтверджується актами списання сировини у виробництво: № ВР-10/15 від 28.03.2015 року, № ВР-11/15 від 28.03.2015 року, № ВР-12/15 від 28.03.2015 року, № ВР-13/15 від 28.03.2015 року (використано 6864 штук), № ВР-14/15 від 28.03.2015 року, № ВР-15/15 від 28.03.2015 року, № ВР-16/15 від 28.03.2015 року, № ВР-17/15 від 07.04.2015 року, № ВР-18/15 від 07.04.2015 року, № ВР-19/15 від 07.04.2015 року, № ВР-20/15 від 07.04.2015 року, № ВР-21/15 від 07.04.2015 року, № ВР-22/15 від 17.04.2015 року, № ВР-23/15 від 17.04.2015 року, № ВР-27/15 від 22.05.2015 року (використано 3354 штук), № ВР-32/15 від 15.06.2015 року, вироблено продукцію виробничо-технічного призначення.

В подальшому виготовлену продукцію реалізовано:

Товариству з обмеженою відповідальністю «Техпоставка» (податковий номер 30493751) на підставі договору поставки № 10/2-12 від 10.02.2012 року, що підтверджується рахунками-фактурами № СФ-0000004 від 03 березня 2015 року, № СФ-0000006 від 24 березня 2015 року, № СФ-0000008 від 08.04.2015 року, видатковими накладним № РН-0000006 від 30 березня 2015 року, № РН-0000008 від 08 квітня 2015 року, № РН-0000016 від 16 червня 2015 року, податковими накладними № 1 від 03 березня 2015 року, № 2 від 06 березня 2015 року, № 2 від 08 квітня 2015 року, № 2 від 16 червня 2015 року.

Товариству з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий центр "Інвесткон" (податковий номер 32034397) на підставі договору виготовлення та поставки запасних частин № 01-04/15 від 01.04.2015 року, що підтверджується рахунками-фактурами № СФ-0000005 від 17 березня 2015 року, № СФ-0000007 від 07 квітня 2015 року, № СФ-0000009 від 16 квітня 2015 року, № СФ-0000011 від 05 травня 2015 року, видатковими накладним № РН-0000007 від 30 березня 2015 року, № РН-0000010 від 08 квітня 2015 року, № РН-0000011 від 20 квітня 2015 року, № РН-0000013 від 25 травня 2015 року, податковими накладними: № 4 від 19 березня 2015 року, № 5 від 30 березня 2015 року, № 1 від 07 квітня 2015 року, № 3 від 17 квітня 2015 року, № 1 від 05 травня 2015 року, № 5 від 25 травня 2015 року

Розрахунки за поставлений позивачем товар здійснені контрагентами у повному обсязі, що підтверджується звітами про дебетові та кредитові операції.

Між позивачем та ТОВ «Енрон Груп» було укладено Господарський договір поставки № 5424 від 24.04.2015 року.

На підставі п. 2.3. Договору та заявок позивача № 7 від 18 травня 2015 року, № 8 від 02 червня 2015 року сторонами господарського договору поставки № 5424 від 24.04.2015 було складено невід'ємні додатки до нього - специфікації на постачання пластин тв./спл ВК 15 (дозволяється постачання пластин, які були у використанні): № 1 від 18 травня 2015 року на загальну суму 420000,00 грн., № 2 від 03 червня 2015 року на загальну суму 22500,00 грн.

Відповідно до специфікації № 1 від 18 травня 2015 року ТОВ «Енрон Груп» зобов'язалося поставити на користь позивача пластини тв./спл ВК 15 (б/у) у кількості 35000 штук загальною вартістю 420000,00 грн., в т.ч. ПДВ 70000,00 грн. протягом 60 днів з дати укладення специфікації (з можливістю дострокового виконання зобов'язань) на умовах DDP - склад покупця за адресою: м. Харків, вул. Біологічна, 13-Щ (відповідно до Інкотермс-2010 умови DDP передбачають доставку товару постачальником за свій рахунок до складу покупця).

Відповідно до специфікації № 2 від 03 червня 2015 року контрагент зобов'язався поставити на користь позивача пластини тв./спл ВК 15 (б/у) у кількості 18750 штук загальною вартістю 225000,00 грн., в т.ч. ПДВ 37500,00 грн. протягом 60 днів з дати укладення специфікації (з можливістю дострокового виконання зобов'язань) на умовах DDP - склад покупця за адресою: м. Харків, вул. Біологічна, 13-Щ ( відповідно до Інкотермс-2010 умови DDP передбачають доставку товару постачальником за свій рахунок до складу покупця).

В рамках виконання зобов'язань за господарським договором поставки № 5424 від 24.04.2015 року та відповідно до умов специфікацій ТОВ «Енрон Груп» реалізувало БФ «Технокор» у формі ТОВ товар - пластини ВК15 тв/спл, які були у користуванні, що підтверджується видатковими накладними: № РН-20 від 20.05.2015 року на суму 420000,00 грн. та № РН-5 від 05.06.2015 року на суму 225000,00 грн.

В межах цього правочину контрагентом складено та належним чином зареєстровано в ЄРПН податкові накладні № 20 від 18.05.15 на суму ПДВ 70 000,00 грн., № 9 від 03.06.15 на суму ПДВ 37 500,00 грн.

Реальність правочину за ознакою фізичного переміщення товару підтверджується товарно-транспортними накладними: № В05 від 05.06.2015 року, № В20 від 20.06.2015 року.

На оплату товару, з метою виконання п. 3.3. Господарського договору поставки № 5424 від 24.04.2015 року, ТОВ «Енрон Груп» виставило Позивачеві рахунки-фактури № 20 від 20 травня 2015 року, № 3/6 від 03 червня 2015 року.

Оплату вартості придбаного товару позивач здійснив у повному обсязі у безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок ТОВ «Енрон Груп», що підтверджується звітами про дебетові і кредитові операції.

Таким чином, зобов'язання по оплаті вартості придбаних у контрагента товарів були виконані позивачем повністю, шляхом перерахування безготівкових коштів, що означає втрату позивачем права власності на ці кошти. Доказів повернення цих коштів до БФ «Технокор» у формі ТОВ, наявності у нього та його контрагента спільного інтересу щодо їх отримання (що могло б мати місце в разі пов'язаності цих осіб), суб'єктом владних повноважень у Акті перевірки не наведено. А отже, документи про оплату послуг підтверджують формування податкового кредиту БФ «Технокор» у формі ТОВ відповідно до вимог закону.

Відповідно до правил ведення бухгалтерського обліку отриманий від ТОВ «Енрон Груп» товар було оприбутковано на підприємстві, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 201 «Сировина і матеріали» за травень, червень 2015 року, що відображає оприбуткування сировини та матеріалів (сума вказана без урахування ПДВ).

Крім того, проведені операції між позивачем та ТОВ «Енрон Груп» відображено у бухгалтерському обліку бухгалтерськими проводками по рахунку 64 «ПДВ», Кредит 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками».

Суми податку на додану вартість за зазначеними документами включено до складу податкового кредиту за травень, червень 2015 року на загальну суму 107500,00 грн., відображено у реєстрі отриманих податкових накладних, які відповідають даним додатку 5 податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ за перевіряємий період.

Отримані від ТОВ «Енрон Груп» відходи твердого сплаву було використано позивачем в господарській діяльності як сировину під час виробництва продукції.

Так, вище перелічений товар прийнято від ТОВ «Енрон Груп» директором БФ «Технокор» у формі ТОВ Новицьким Костянтином Олександровичем та передано ним у виробництво на підставі накладних-вимог на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів зі складу матеріалів в цех виробництва продукції: №07.05 від 20.05.2015 року, № 08.06. від 05.06.2015 року.

В подальшому з використанням поставлених Товариством з обмеженою відповідальністю «Енрон Груп» пластин тв./спл ВК 15 (б/у), що підтверджується розрахунком калькуляції продукції з відходів твердого сплаву за травень, червень 2015 року, актами списання сировини у виробництво № ВР-24/15 від 05 травня 2015 року, № ВР-25/15 від 13 травня 2015 року, № ВР-26/15 від 13 травня 2015 року, № ВР-27/15 від 22 травня 2015 року (використано 94 штуки), № ВР-28/15 від 22 травня 2015 року, № ВР-29/15 від 25 травня 2015 року, № ВР-30/15 від 01 червня 2015 року, № ВР-31/15 від 01 червня 2015 року, № ВР-32/15 від 15 червня 2015 року (використано 1720 штук).

В подальшому виготовлену продукцію реалізовано:

Товариству з обмеженою відповідальністю «Техпоставка» (податковий номер 30493751) на підставі договору поставки № 10/2-12 від 10.02.2012 року, що підтверджується рахунками-фактурами № СФ-0000008 від 08 квітня 2015 року, № СФ-0000014 від 05 червня 2015 року, видатковими накладним № РН-0000009 від 15 травня 2015 року, № РН-0000015 від 02 червня 2015 року, № РН-0000016 від 16 червня 2015 року, податковими накладними № 4 від 15 травня 2015 року, № 1 від 02 червня 2015 року, № 2 від 16 червня 2015 року.

Товариству з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий центр "Інвесткон" (податковий номер 32034397) на підставі договору виготовлення та поставки запасних частин № 01-04/15 від 01.04.2015 року, що підтверджується рахунками-фактурами № СФ-0000010 від 05 травня 2015 року, № СФ-0000011 від 05 травня 2015 року, № СФ-0000013 від 25 травня 2015 року, видатковими накладними № РН-0000012 від 06 травня 2015 року, № РН-0000013 від 25 травня 2015 року, № РН-0000014 від 26 травня 2015 року, податковими накладними № 1 від 05 травня 2015 року, № 2 від 05 травня 2015 року, № 5 від 25 травня 2015 року, № 6 від 25 травня 2015 року.

Товариству з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничому підприємству «Навігатор Л», що підтверджується рахунком-фактурою № СФ-0000012 від 13 травня 2015 року, видатковою накладною № РН-0000018 від 14 травня 2015 року, податковою накладною № 3 від 14 травня 2015 року.

Розрахунки за поставлений позивачем товар здійснені контрагентами у повному обсязі, що підтверджується звітами про дебетові та кредитові операції.

Суму сплаченого у вартості продукції виробничо-технічного призначення ПДВ БФ «Технокор» у формі ТОВ було віднесено до складу податкових зобов'язань з ПДВ за травень, червень 2015 року у сумі 141108 грн. згідно з правилами ведення податкового обліку (копії податкових декларацій з ПДВ за травень, червень 2015 року.

Оцінюючи в сукупності вищевикладене, судом встановлено реальність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами за вищевказаними договорами, що підтверджені належними доказами та усі зібрані докази у їх сукупності свідчать про те, що господарські операції позивача з його контрагентами мали товарний (реальний) характер, вчинені в межах та з метою господарської діяльності суб'єктів господарювання.

Слід зазначити, що відповідно до п. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року № 996-XIV (із змінами та доповненнями) податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Первинний документ це документ, який містить відомості про господарські операції та підтверджує факт їх здійснення (ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.99 року №996-XIV), тобто це письмове свідоцтво, що фіксує та підтверджує господарську операцію, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

До первинних документів бухгалтерського обліку належать видаткові накладні, податкові накладні, платіжні доручення, касові ордери тощо. Всі ці документи містять відомості про відповідні господарські операції та підтверджують факт їх проведення.

Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Суд оцінивши наявні в справі докази зазначає, що матеріалами справи підтверджено факт виконання позивачем та контрагентами позивача зобов'язань за спірними правочинами.

Враховуючи вищевикладені факти, суд зазначає, що надані документи відповідають вимогам чинного законодавства України та можуть вважатися доказами по справі, в розумінні положень глави 6 розділу 2 КАС України.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України базою оподаткування є грошове вираження об'єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Пунктом 138.1, 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України передбачено, що фінансовий результат до оподаткування збільшується: на суму нарахованої амортизації основних засобів або нематеріальних активів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності; на суму уцінки та втрат від зменшення корисності основних засобів або нематеріальних активів, включених до витрат звітного періоду відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності; на суму залишкової вартості окремого об'єкта основних засобів або нематеріальних активів, визначеної відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку, у разі ліквідації або продажу такого об'єкта.

Фінансовий результат до оподаткування зменшується: на суму розрахованої амортизації основних засобів або нематеріальних активів відповідно до пункту 138.3 цієї статті; на суму залишкової вартості окремого об'єкта основних засобів або нематеріальних активів, визначеної з урахуванням положень цієї статті Кодексу, у разі ліквідації або продажу такого об'єкта; на суму дооцінки та вигід від відновлення корисності основних засобів або нематеріальних активів в межах попередньо віднесених до витрат уцінки та втрат від зменшення корисності основних засобів або нематеріальних активів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

Згідно п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України Об'єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно приписів п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п. 201 ст. 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних. У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Окрім того, судом встановлено, що підставою для таких незаконних та необґрунтованих висновків відповідача, а також фіскальних органів вищого рівня були виключно обставини діяльності контрагентів позивача, відомості про які отримано від інших фіскальних органів в порядку обміну податковою інформацією, а саме:

Згідно з Листом ДПІ Святошинського району ГУ ДФС у м. Києві № 4120/7/26-57-22-05 від 23.06.2015 р. Відповідачеві надано наступну податкову інформацію стосовно ТОВ «Вінтаж Голд» (податковий номер 39517576): «встановлено невідповідність придбаного товару до реалізованого, відсутність основних фондів та недостатність трудових ресурсів, придбання товарів та послуг невідомого походження», «до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням», «керівник підтвердив свою непричетність до господарської діяльності».

Згідно з Листом ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві № 4713/7/26-50-22-03 від 18.06.2015 р.: ТОВ «Лайті Трейд» (податковий номер 39557137) не знаходиться за податковою адресою, в нього прослідковується «невідповідність придбаного товару реалізованому», «відсутність трудових ресурсів», та «автомобільного транспорту», «директор Пустовіт О.В. підтвердив свою непричетність до господарської діяльності».

Згідно до Листа ДПІ у Франківському районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області № 81/13-05-22-04/39618152 від 02.07.2015 року відповідно зібраної податкової інформації про ТОВ «Енрон Груп» (податковий номер 39618152) встановлено: «невідповідність придбаного та реалізованого товару», «відсутність за юридичною адресою посадових осіб, які б могли надати пояснення стосовно фінансово-господарської діяльності підприємства», «не можливо встановити транспортні засоби, якими здійснювалось перевезення ТМЦ, недостатня кількість персоналу», «не можливо встановити складські приміщення, на яких зберігались товари», «неможливо встановити рух коштів за придбані та реалізовані товари».

З цього приводу суд вважає за необхідне вказати, що наявна у контролюючого органу інформація про можливі порушення з боку контрагентів позивача не може бути підставою для висновків про відсутність реальності здійснених ним господарських операцій.

В силу приписів Податкового Кодексу України акт перевірки, складений контролюючим органом відносно платника податків не є беззаперечним та безумовним доказом вчинення порушень контрагентами такого платника, за умови доведеності платником реальності вчинення господарської операції. При дослідженні факту здійснення господарської операцій оцінюватися повинні, перш за все, відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку. З урахуванням викладеного, суд наголошує, що з огляду на реальний характер операції, за наслідком виконання якої позивачем був сформований оспорюваний податковий кредит, порушення контрагентами правил здійснення податкової дисципліни та господарської діяльності (як-от відсутність за місцем реєстрації, несплата податків та зборів у необхідному розмірі тощо) не може бути підставою для позбавлення платника (позивача у справі) права на отримання податкової вигоди за умови відсутності доказів недобросовісності такого платника.

Суд також зазначає, що в силу положень Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" позивач та його контрагент є окремими суб'єктами права зі статусом юридичної особи, а відтак за змістом Податкового кодексу України позивач та контрагент позивача є окремими платниками податку на додану вартість. За таких обставин, межі юридичної відповідальності кожного платника ПДВ, яка (слід розуміти - відповідальність) відповідно до ст. 61 Конституції України має індивідуальний характер, поширюються на діяння, що визнаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником. Притягнення суб'єкта права до юридичної відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою, згідно з законом є неможливим.

Слушність наведеного висновку окружного адміністративного суду підтверджується правозастосовною практикою Європейського Суду з прав людини (рішення від 22.01.2009 р. у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява № 3991/03), а також правозастосовчою практикою Верховного Суду України (постанова від 09.09.2008 р. у справі №21-500во08, постанова від 01.06.2010 р. у справі № 21-573во10, постанова від 31.01.2011 р. у справі за позовом ЗАТ "Мукачівський лісокомбінат" до Мукачівської ОДПІ про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення, постанова від 31.01.2011 р. у справі за позовом ТОВ "Фірма "ВІК" до ДПІ у м. Херсоні про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень), врахування якої при відправленні правосуддя є обов'язковим в силу приписів ст. 244-2 КАС України.

Згідно ст. 22 Податкового Кодексу України об'єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об'єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов'язує виникнення у платника податкового обов'язку.

Частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем не надано, а судом не встановлено доказів на підтвердження викладених в акті перевірки висновків про порушення позивачем вимог податкового законодавства.

За правилами частини 2 статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування свого рішення покладено на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на положення ст. 71 КАС України та беручи до уваги приписи п. 4.1 ст.4 Податкового кодексу України, котрими встановлена презумпція правомірності рішень платника податків, суд доходить до висновку, що поданих суб'єктом владних повноважень доказів є явно недостатньо для висновку про правомірність спірних податкових повідомлень - рішень.

З огляду на це, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення № від 13 листопада 2015 року підлягає скасуванню, а позовні вимоги задоволенню.

Статтею 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.86); ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч.2 ст.86); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст.86).

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб'єкта владних повноважень на може ґрунтуватися на припущеннях.

Із врахуванням вищевикладених обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, отже, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 160,161,162,163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Багатопрофільної фірми "ТЕХНОКОР" у формі товариства з обмеженою відповідальністю до Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Скасувати у повному обсязі податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області № від 13 листопада 2015 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (юридична адреса: вул. Чернишевська, буд. 41, м. Харків, 61002, ) на користь Багатопрофільної фірми "ТЕХНОКОР" (юридична адреса: вул. Біологічна, буд. 13-Щ, м. Харків, 61030, ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 7048,36 грн. (сім тисяч сорок вісім грн. 36 коп.).

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 20 травня 2016 року.

Суддя Тітов О.М.