Справа № 206/1979/16-а
Суддя: Зайченко С. В.
Дата ухвалення: 2016-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 206/1979/16-а
Провадження № 2-а/206/42/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" травня 2016 р.

Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:головуючого судді: Зайченко С.В., при секретареві: Чинник М.К. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровськ адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №4 Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровськ рядового поліції Бочарова Кирила Сергійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №882822 від 24.03.2015р., винесену інспектором роти №2 батальйону №4 УПП у м. Дніпропетровськ, рядовим поліції Бочаровим К.С., мотивуючи тим, що 24.03.2016 року постановою відповідача його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч 1 с.122 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Вважає винесену постанову незаконною оскільки, вона була складена на бланку, який втратив чинність. Крім того, описова частина постанови, в якій викладена протиправність його дій не відповідає тому пункту Правил дорожнього руху, які на думку відповідача він порушив. Оскаржувана постанова не містить будь-яких посилань на докази, що засвідчують його провину у скоєному правопорушенні. Відсутні пояснення свідків або пішоходів, яким він створив перешкоди у русі тротуаром, відсутні жодні заміри, які б свідчили про залишення для руху пішоходів менш ніж 2 метрів.

Таким чином, зухвале ставлення відповідача до норм Конституції та законодавства, нехтування процесуальними вимогами та принципами адміністративного процесу, призвели до винесення незаконної постанови та накладення на нього адміністративного штрафу.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні та зокрема зазначив, що 24.03.2016 року в вечірній час зупинився на краю тротуару по вул. Плеханова,3а, щоб зайти в магазин. Коли до нього підійшли працівники поліції та повідомили, що він порушив Правила дорожнього руху, оскільки здійснив стоянку на тротуарі та створив перешкоду для руху пішоходів. Вважає, що нічого не порушував, оскільки в цьому місці знаками дорожнього руху стоянка не забороняється та його автомобіль ніяких перешкод руху пішоходів не чинив.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та зокрема пояснив, що під час патрулювання 24 березня 2016 року був помічений автомобіль позивача, який здійснив стоянку на тротуарі по вул. Плеханова,3а в м. Дніпропетровську, чим заважав руху пішоходів по тротуару. Своїми діями позивач порушив п.15.10 «Стоянка заборонена» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.122 ч 1 КУпАП.

Заслухав доводи сторін, дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Як встановлено судом, 24.03.2016 року інспектором 2 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровськ рядовим поліції Бочаровим К.С. відносно позивача ОСОБА_1 була винесена постанова серії ПС2 № 882822 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, якою накладений штраф в сумі 255 грн.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В постанові інспектором поліції зазначено, що позивач 24.03.2016 року о 22 год. 20 хв. в м. Дніпропетровськ по вул. Плеханова,3а здійснив стоянку на тротуарі та створив перешкоду для руху пішоходів, чим порушив п.15.10(а) ПДР.

Статтею 122 ч. 1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення вимог порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, зупинки, стоянки.

Пунктом 15.10 ПДР України стоянка забороняється а) у місцях, де заборонена зупинка; б) на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками); в) на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м; г) ближче 50 м від залізничних переїздів; ґ) поза населеними пунктами в зоні небезпечних поворотів і випуклих переломів поздовжнього профілю дороги з видимістю або оглядовістю менше 100 м хоча б в одному напрямку руху; д) у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів; е) ближче 5 м від контейнерних майданчиків та/або контейнерів для збирання побутових відходів, місце розміщення або облаштування яких відповідає вимогам законодавства; є) на газонах.

До позову в обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 додав фотокартки місця події, з яких вбачається, що він розташував свій транспортний засіб на краю тротуару, де не встановлено ніяких заборонювальних дорожніх знаків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відеозапис скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, наданого до суду відповідачем, не може бути розцінено судом як належний доказ, оскільки з нього не можливо встановити, які саме обставини вчинення позивачем адмінправопорушення, відповідач мав намір вказаним записом доказувати. Із запису не вбачається, що позивачем порушені Правила дорожнього руху, а саме, що його автомобіль чинив перешкоди для руху пішоходів та стояв на краю тротуару, де для руху пішоходів залишалось щонайменше 2 метрів.

В судовому засіданні відповідач з цього приводу також пояснив, що ніяких замірів не робив, а приблизно на його погляд автомобіль позивача стояв на краю тротуару де для руху пішоходів залишалось менше 2 метрів.

Окрім відеозапису відповідачем на підтвердження своїх доводів винуватості позивача у вчиненні адміністративного правопорушення суду надано не було.

Так, відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно вимог ст.ст. 33, 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення та накладенні стягнення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи із норм викладених в ст. 71 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості.

Суб'єкт владних повноважень - відповідач у справі зобовязаний подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, незалежно від того, на чию користь вони можуть бути використані - на користь відповідача чи позивача. Проте докази на підставі яких інспектор ДАІ дійшов висновку про винність позивача в скоєнні адміністративного правопорушення надані не були.

Таким чином, враховуючи, що на порушення ст. 256 КУпАП інспектором не надано доказів на підтвердження вини позивача, то суд вважає про можливість задоволення позову, оскільки підставою для скасування оскаржуваної постанови є недоведеність під час судового розгляду вини позивача із-за ненадання відповідачем доказів на підставі яких він прийшов до висновку про винуватість позивача у інкримінованому правопорушенні.

Ті доводи позивача, що викладена відповідачем описова частина постанови не відповідає тому пункту Правил дорожнього руху, який на думку відповідача він порушив, що постанова була складена на бланку який втратив чинність, ніяким чином не впливають на встановлені судом обставини та не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст. 158- 160, 163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову інспектора роти №2 батальйону №4 Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровськ рядового поліції Бочарова Кирила Сергійовича в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 882822 від 24 березня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього штрафу у сумі 255 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: С.В. Зайченко