Справа № 807/2441/15
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2016-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 травня 2016 рокум. Ужгород№ 807/2441/15

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Скраль Т.В.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

за участю сторін:

позивача: ОСОБА_2 - представник ОСОБА_3,

відповідача: Державна інспекція сільського господарства в Закарпатській області представник - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за уточненою позовною заявою ОСОБА_2 до Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області про визнання бездіяльності протиправною бездіяльність, -

В С Т А Н О В И В:

21 грудня 2015 року, позивач ОСОБА_2 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області (далі - відповідач), якою просить: 1) визнати протиправною бездіяльність Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області (88015, Закарпатській області, м. Ужгород, вул. Минайська, вул. 37, ) щодо ненадання відповіді на заяви ОСОБА_2 (88000, Закарпатській області, м. Ужгород, вул. Д.Донського, буд.2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) від 19.06.2015 року, 31.08.2015 року та зобовязання Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області надати повну та обгрунтовану відповідь на заяви ОСОБА_2 від 19.06.2015 року та 31.08.2015 року; 2) судові витрати покласти на відповідача.

Заявою позивачки від 19 квітня 2016 року, у відповідності до ст.ст. 51, 137 КАС України, уточнено позовні та просить визнати протиправною бездіяльність Державної інспекції сільського господарства України в Закарпатській області щодо ненадання відповіді на заяви ОСОБА_2 (88000, Закарпатській області, м. Ужгород, вул. Д.Донського, буд.2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) від 19.06.2015 року, 31.08.2015 року у строк встановлений Законом України "Про звернення громадян", витрати на оплату судового збору та судові витрати стягнути з державного бюджету.

Позовні вимоги (з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог) обґрунтовуються тим, що позивачем подано до Державної інспекції сільського господарства України в Закарпатській області заяву від 19.06.2015 року про порушення вимог земельного законодавства України, щодо використання земельної ділянки за кадастровим номером :16:001:0117, що знаходиться за адресою: вул. Д.Донського, 2 "Б" та заяву отримано відповідачем 30.06.2015 року, про що свідчить відмітка про отримання. 01 вересня 2015 року позивачем було повторно подано заяву від 31 серпня 2015 року з проханням притягнути до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_5Ю, за адміністартивне правопорушення передбачене ст. 53 КУпАП. Така заява отримана відповідачем 03 вересня 2015 року. У відповідності до ст.20 Закону України "Про звернення громадян" відповідач повинен надати відповідь на подану заяву в строк не більше одного місяця з моменту її отримання, проте, Держсільгоспінспекцією, в порушення приписів Закону України "Про звернення громадян", позивачу не надано відповіді щодо розгляду даної заяви. Таким чином, дії Держсільгоспінспекції порушують права позивача, що передбачені ст.40 Конституції України та Законом України "Про звернення громадян", щодо належного та всебічного розгляду поданого звернення та надання відповіді в законодавчо визначений строк.

В судовому засіданні представник позивача просить позов задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві .

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог з мотивів наведених у письмових запереченнях, ( а.с.62). Пояснивши, що звернення позивачки дійсно надходили до Держсільгоспінспекції та такі були розглянуті в строки та порядку передбаченому чинним законодавством, за результатами розгляду заявниці надавалися відповіді та вживалися відповідні заходи реагування, а саме, матеріали розгляду звернень та акт перевірки були направлені до органів прокуратури. Враховуючи викладене, вважає позовні вимоги безпідставними.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку .

Як встановлено судом, 30.06.2015 року ОСОБА_2 подала до Державної інспекції сільського господарства України в Закарпатській області заяву від 19.06.2015 року про порушення вимог земельного законодавства України, щодо використання земельної ділянки за кадастровим номером :16:001:0117, що знаходиться за адресою: вул. Д.Донського, 2 "Б", якою остання просила: здійснити перевірку дотримання вимог земельного законодавства України щодо використання земельної ділянки за кадастровим номером :16:001:0117, що знаходиться за адресою: вул. Д.Донського, 2 "Б"; здійснити перевірку щодо цільового використання земельної ділянки за кадастровим номером :16:001:0117що знаходиться за адресою: вул. Д.Донського, 2 "Б"; здійснити перевірку дотримання вимог земельного законодавства Ужгородською міською радою щодо відчуження земельної ділянки за кадастровим номером :16:001:0117,що знаходиться за адресою: вул. Д.Донського, 2 "Б"; вжити заходів визначених чинним законодавством України, щодо усунення порушень використання земельної ділянки за кадастровим номером :16:001:0117, що знаходиться за адресою: вул. Д.Донського, 2 "Б" не за її цільовим призначенням. Вказану заяву отримано представником відповідача 30.06.2015 року, про що свідчить відмітка про отримання, ( а.с.8-10).

Згідно вищевказаної заяви позивачем вказано, що на земельній ділянці за кадастровим номером :16:001:0117 що знаходиться за адресою: вул. Д.Донського, 2 "Б", м. Ужгород, ведеться будівництво багатоквартирного житлового будинку.

У відповідності до ОСОБА_5 з Державного реєстру речових прав на нерухое майно, про реєстрацію права власності від 19.11.2013 року № 13048662, власником вищевказаної земельної ділянки є гр. ОСОБА_5, ( а.с. 22-24).

01.09.2015 року Позивачем було повторно подано заяву від 31.08.2015 року до Відповідача, з проханням притягнути до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_5 за адміністративне правопорушення передбачене ст. 53 КУпАП, а саме порушення правил використання земель.

03.09.2015 року дана заява отримана Відповідачем, що підтверджується відомостями з відстеження поштового пересилання за штрих кодовим ідентифікатором №006.

Проте в порушення приписів ЗУ «Про звернення громадян» подане звернення залишено без розгляду, жодної відповіді Відповідачем не направлено.

На підставі наведеного вище, позивачем подано заяву до Державної інспекції з сільського господарства України, від 13.11.2015 року з проханням провести перевірку дотримання вимог земельного законодавства України щодо нецільового використання земельної ділянки за кадастровим номером :16:001:0117 за адресою вул. Д.Донського, 26, м. Ужгород, та притягнути до відповідальності посадових осіб Державної інспекції сільського господарства України в Закарпатській області за порушення вимог ЗУ «Про звернення громадян».

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і спрямований на забезпечення раціонального використання і відтворення природних ресурсів та охорону довкілля визначено Законом України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" 9 червня 2003 року № 963-IV (далі - Закон № 963).

Приписами ст. 9 Закону 963-ІV передбачено, що державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються шляхом: проведення перевірок; розгляду звернень юридичних і фізичних осіб; участі у прийнятті в експлуатацію меліоративних систем і рекультивованих земель, захисних лісонасаджень, протиерозійних гідротехнічних споруд та інших об'єктів, які споруджуються з метою підвищення родючості ґрунтів та забезпечення охорони земель; розгляду документації із землеустрою, пов'язаної з використанням та охороною земель; проведення моніторингу ґрунтів та агрохімічної паспортизації земель сільськогосподарського призначення.

Таким органом, відповідно до Указу Президента України "Про Державну інспекцію сільського господарства України" від 13 квітня 2011 року N 459/2011, є Державна інспекція сільського господарства України (Держсільгоспінспекція України), яка забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 5 квітня 2007 року N 877-V (далі - Закон № 877).

Статтею 1 вказаного Закону передбачено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Частиною 1 статті 4 Закону № 877 передбачено, державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

За приписами абзацу 5 частини 1 статті 6 Закону № 877 однією з підстав для здійснення позапланових заходів є: обґрунтоване звернення фізичної особи про порушення суб'єктом господарювання її законних прав. Позаплановий захід у цьому разі здійснюється тільки за наявності згоди центрального органу виконавчої влади на його проведення.

Також частиною 1 статті 6 Закону № 877 передбачено, що під час проведення позапланового заходу з'ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов'язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення державного нагляду (контролю).

Тобто, у разі звернення фізичної особи про порушення суб'єктом господарювання її законних прав відповідний орган, який уповноважений здійснювати державний нагляд (контроль) зобов'язаний встановити обґрунтованість поданого звернення та провести відповідну позапланову перевірку згідно вимог чинного законодавства або уразі виявлення її безпідставності вчинити дії щодо притягнення особи-заявника до відповідальності, передбаченої законом.

Як зазначено вище позивач неодноразово зверталася до відповідача із заявою про здійснення перевірки та вжиття заходів реагування.

Зокрема, посилаючись на лист управління Держземагенства в Ужгородському районі Закарпатської області від 27.05.2015 року за № М-/6-15 та відомостей Публічної кадастрової карти земельна ділянка за кадастровим номером :16:001:0117 має код цільового призначення 03.07. "землі для будівництва та обслуговування будівель торгівля", у відповідності до Класифікатора цільового призначення земель, затвердженого наказом Держкомзему від 23.07.2010 року № 548. Проте, на зазначеній земельній ділянці здійснюється будівництво багатоквартирного житлового будинку, в Класифікаторі цільового призначення земельних ділянок міститься окремий код цільового призначення для будівництва багатоквартирного житлового будинку, а саме: 02.03.

Згідно листа Державної інспекції сільського господарства України інспекцією визначено, що використання земельної ділянки з цільовим призначенням "землі для будівництва та обслуговування будівель торгівлі" для будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудованим магазином непродовольчих товарів не відповідатиме цільовому призначенню земельної ділянки, ( а.с. 32).

За змістом ч. 1 ст. 20 Закону України "Про звернення громадян" від 2 жовтня 1996 року № 393/96-ВР (далі - Закон 393) звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Відповідно до абзацу 7 ч. 1 ст. 19 Закону 393, органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Застосування до спірних правовідносин зазначених норм Закону дає підстави стверджувати, що відповідач зобов'язаний в місячний термін розглянути звернення та надати обґрунтовану відповідь за результатами його розгляду.

При цьому, в матеріалах справи відсутні та відповідачем не надано докази надання відповіді на заяви позивача в строк, встановлений Законом України "Про звернення громадян".

При цьому, суд критично оцінює посилання представника відповідача як на підставу для відмови в задоволенні позову на факт надавання відповіді та вжиття відповідних заходів реагування, оскільки згідно ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього ж Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог та предметом позову (після зміни позовних вимог) є визнання протиправними дій відповідача щодо несвоєчасного надання відповіді (у строк, встановлений Законом України "Про звернення громадян"), та отримання відповіді на запит взагалі не унеможливлює порушення відповідачем строку надання відповіді, встановленого цим Законом.

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами у справі є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, враховуючи принципи адміністративного судочинства щодо захисту інтересів осіб від порушень з боку органів державної влади та з огляду на положення ст. ст. 71, 72 КАС України, обов'язок доказування покладається в даному випадку на відповідача - суб'єкта владних повноважень. Відповідачем не доведено виконання ним вимог законодавства , що регулює спірні правовідносини, щодо відсутності порушень встановленого Законом України "Про звернення громадян" строку надання відповіді на заяви ОСОБА_2, вимоги зміненого позову відповідають встановленим в судовому засіданні обставинам справи, що підтверджені дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими доказами, в зв'язку з чим підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно квитанції за № 110526092 від 18.12.2015 року позивачем було сплачено судовий збір у сумі 487,20 грн., відтак, суд вважає за належне присудити до стягнення з Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 487,20 грн.

Керуючись ст.ст.160, 161, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_2 до Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області про визнання бездіяльності протиправною - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області (88015, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Минайська, буд. 37, ) щодо ненадання відповіді на заяви ОСОБА_2 (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Д.Донського, буд.2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) від 19.06.2015 року, 31.08.2015 року в строк встановлений Законом України "Про звернення громадян".

3. Стягнути з Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області (юр. адреса: п.і. 88015, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Минайська, буд. 37, ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 (п.і. 88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Д.Донського, буд.2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1)понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 487,20 (чотириста вісімдесят сім гривень двадцять копійок) грн.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст.254 КАС України.

СуддяОСОБА_6