Справа № 826/1078/16
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2016-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 травня 2016 року № 826/1078/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шулежка В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Відікон» до державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Скляренка Олексія Миколайовича, Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Відікон» (далі - позивач, ТОВ «НВФ «Відікон») до державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Скляренка Олексія Миколайовича (далі - відповідач 1), Головного територіального управління юстиції у м. Києві (далі - відповідач 2), в якому просить:

визнати протиправними дії Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві щодо відмови у державній реєстрації права власності об'єкту, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Зрошувальна, 6 за суб'єктом: товариство з обмеженою відповідальністю «НВФ «Відікон»;

скасування рішення відповідача 1 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 02.09.2015 №24088428;

зобов'язати Головне територіальне управління юстиції у м. Києві вчинити дії щодо державної реєстрації права власності об'єкта, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Зрошувальна, 6 за суб'єктом: товариство з обмеженою відповідальністю «НВФ «Відікон» (код 14279891).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що відповідач 1 не у повному обсязі відповідно до вимог законодавства дав оцінку поданим позивачем документам, що стало підставою для прийняття відповідачем 1 протиправного рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача 2 заперечував проти позовних вимог з підстав, викладених у письмових запереченнях та зазначив, що державний реєстратор при прийнятті оскаржуваного рішення діяв в межах чинного законодавства, а рішення є обґрунтованим та таким, що прийняте на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ТОВ «НВФ «Відікон» в особі уповноваженого представника за довіреністю від 24.06.2015 №31 Лолюшкевич Ю.В. звернулось до відповідача 2 із заявою від 02.07.2015 про державну реєстрацію права приватної власності на об'єкт - нежитлове приміщення, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Зрошувальна, 6.

За результатом розгляду зазначеної заяви, на підставі ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пунктів 20 та 28 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 №868, державним реєстратором речових прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Скляренком О.М. прийнято рішення про відмову ТОВ «НВФ «Відікон» у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 02.09.2015 №24088428.

Підставою для прийняття рішення стало те, що позивачем подано документи, які не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, мотивуючи тим, що у заяві про державну реєстрацію вказано адресу: м. Київ, вул. Зрошувальна, 6, а у поданих документах - м. Київ, вул. Зрошувальна, 5.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-IV, (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) систему органів державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав; органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

До повноважень органу державної реєстрації прав належить, зокрема: проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень або відмова у їх реєстрації; забезпечення ведення Державного реєстру прав; здійснення інших повноважень, передбачених цим Законом та іншими законами України (пункти 1, 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Частиною 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що державний реєстратор, зокрема:

встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону;

приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав;

відкриває і закриває розділи Державного реєстру прав, вносить до них відповідні записи;

веде реєстраційні справи щодо об'єктів нерухомого майна;

у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень;

під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки;

здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі: договорів, укладених у порядку, встановленому законом; свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; рішень судів, що набрали законної сили; інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Частиною 1 статті 24 вказаного закону передбачено випадки відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень. Зокрема, пунктом 4 ч. 1 ст. 24 цього Закону передбачено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

При цьому, частиною 4 зазначеної статті визначено, що відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена.

На час виникнення спірних правовідносин, процедура проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулювалась Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868 (далі - Порядок).

Відповідно до пунктів 8, 13 Порядку, для проведення державної реєстрації прав заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові заяву, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін'юст. Заявник подає разом із заявою органові державної реєстрації прав, нотаріусові, особі, зазначеній у пункті 1-1 цього Порядку, необхідні для державної реєстрації прав документи, визначені цим Порядком, їх копії, документ, що підтверджує внесення плати за надання витягу з Державного реєстру прав, та документ про сплату адміністративного збору.

Згідно з п. 15 Порядку, під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо:

1) обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у встановлених законом випадках);

2) повноважень заявника;

3) відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах;

4) наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону;

5) наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Пунктом 35 Порядку встановлено, що під час проведення державної реєстрації речових прав заінтересованою особою є власник, інший правонабувач або сторона правочину, відповідно до якого виникли речові права.

Відповідно до пунктів 36, 37 Порядку, для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком.

Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є, зокрема, укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно чи його дублікат; свідоцтво про право власності, видане органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дублікат; свідоцтво про право власності на нерухоме майно чи його дублікат, видані до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією та інші документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно відповідно до закону.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем з метою реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Зрошувальна, 6, поданий до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві наступний пакет документів:

договір купівлі-продажу від 01.03.2002 №50-Д/Н,

акт прийому-передачі від 18.03.2002 до Договору від 01.03.2002 №50-Д/Н з додатками,

додаткова угода від 18.03.2002 до Договору від 01.03.2002 №50-Д/Н,

акт прийому-передачі від 01.04.2002 до Договору від 01.03.2002 №50-Д/Н з додатками,

реєстраційне посвідчення, видане КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» 15.04.2002,

довідка АА № 631660 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України,

витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців,

статут ТОВ «НВФ «Відікон»,

інвентаризаційна справа будинку по вул. Зрошувальній, 6 Дарницького району м. Києва,

свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 №100623,

лист Головного управління містобудування та архітектури Київської міської державної адміністрації від 13.05.2002 № 07-3558.

Державний реєстратор, відмовляючи у державній реєстрації права власності, посилається на те, що із поданих заявником документів вбачалася невідповідність між заявленими правами та поданими документами.

Зокрема, згідно поданих заявником договору купівлі-продажу від 01.03.2002 акту прийому-передачі від 18.03.2002, акту прийому-передачі від 01.04.2002 ТОВ «НВФ «Відікон» набуто у власність об'єкт нерухомого майна-нежилу будівлю обчислювального центру загальною площею 797,5 кв.м, що знаходиться за адресою: Київ, вул. Зрошувальна, 5. Право власності на вказаний об'єкт нерухомого майна було зареєстровано в КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна та видано реєстраційне посвідчення від 15.04.2002, про що зроблено відповідний запис у реєстрову книгу Зз-128 за реєстровим № 355-з.

Водночас, заявником подано також довідку №АА № 631660 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, статут ТОВ «НВФ «Відікон», інвентаризаційна справа, свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи, в яких зазначено адресу: м. Київ, вул. Зрошувальна, 6.

В порядку дослідження наявних доказів у справі, судом встановлено, що між Акціонерним товариством відкритого типу «Київський м'ясокомбінат», в особі ліквідатора Очерета Ю.Я., (Продавець) та ТОВ «НВФ «Відікон», в особі генерального директора Денисенка М.Ф., (Покупець) укладено договір купівлі-продажу від 01.03.2002 №50-Д/Н, згідно умов якого Продавець передав у власність Покупцю будівлю обчислювального центру (літер ХХІ), загальною площею 797,50 кв.м. згідно з Описом об'єкту продажу до даного Договору.

Відтак, згідно договору купівлі-продажу від 01.03.2002, акту прийому-передачі від 18.03.2002, акту прийому-передачі від 01.04.2002 позивачем набуто у власність об'єкт нерухомого майна - нежилу будівлю обчислювального центру загальною площею 797,5 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Зрошувальна, 5, про що видано КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» реєстраційне посвідчення від 15.04.2002.

Водночас, згідно установчих документів позивач зареєстрований Дарницькою районною в м. Києві державною адміністрацією 19.12.1994 за №0008491 за юридичною адресою: 02099, м. Київ, вул. Зрошувальна, 6, код ЄДРПОУ - 14279891.

В той же час, згідно листа Головного управління містобудування та архітектури Київської міської державної адміністрації від 13.05.2002 № 07-3558, Головним управлінням містобудування та архітектури Київської міської державної адміністрації повідомлено, що будівлі обчислювального центру (літ. ХХІ) на вул. Зрошувальній у Дарницькому районі м. Києва погоджується наступна адреса: вул. Зрошувальна, 6 для подальшого оформлення у встановленому порядку.

Як підтверджується матеріалами справи, розпорядженням Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 27.05.2002 №341, на підставі розпорядження КМДА від 31.08.2001 №1820 «Про затвердження Положення про порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна», висновків Головного управління містобудування та архітектури КМДА, об'єкту нерухомості, що належить ТОВ «НВФ «Відікон» згідно договору купівлі-продажу від 01.03.2002 №50-Д/Н і на цей час має адресу вул. Зрошувальна, 5 надано поштову адресу: м. Київ, вул. Зрошувальна, 6 у зв'язку з тим, що по вул. Зрошувальній, 5 розташовані об'єкти АТВТ «Київський м'ясокомбінат».

Таким чином, суд зазначає, що право власності позивача на об'єкт нерухомого майна - будівлі обчислювального центру (літ. ХХІ) посвідчується реєстраційним посвідченням від 15.04.2002, а також враховуючи, що розпорядження Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації не є скасованим та чинним документом про погодження поштової адреси, отже, є документом, що підтверджує виникнення у позивача права власності на об'єкт нерухомого майно, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Зрошувальна, 6.

Разом з тим, оскільки державному реєстратору було подано лише лист Головного управління містобудування та архітектури КМДА від 13.05.2002 № 07-3558, в якому зазначалось, що будівлі по вул. Зрошувальній в Дарницькому районі погоджено поштову адресу - вул. Зрошувальна, 6 для подальшого оформлення у встановленому порядку, без відповідного рішення про присвоєння цієї адреси, у суду відсутні підстави для визнання протиправними дій відповідача 1 щодо відмови у державній реєстрації права власності об'єкту, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Зрошувальна, 6 за суб'єктом: товариство з обмеженою відповідальністю «НВФ «Відікон».

Водночас, за результатом системного аналізу викладених законодавчих норм та обставин справи, суд дійшов висновку про наявність всіх відповідних документів та правових підстав для державної реєстрації права власності об'єкту, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Зрошувальна, 6 за суб'єктом: товариство з обмеженою відповідальністю «НВФ «Відікон», а відтак з метою відновлення порушеного права позивача з боку суб'єкта владних повноважень, суд приходить до висновку про протиправність оскаржуваного рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 02.09.2015 №24088428 і наявність підстав для його скасування.

Враховуючи те, що рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 02.09.2015 №24088428 є протиправним, суд вважає за необхідне зобов'язати Головне територіальне управління юстиції у м. Києві вчинити дії щодо державної реєстрації права власності, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Зрошувальна, 6 за суб'єктом: товариство з обмеженою відповідальністю «НВФ «Відікон» (код 14279891).

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, системно проаналізувавши положення чинного законодавства України та надавши оцінку доказам, які є у справі, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Згідно з частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Відікон» задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Скляренка Олексія Миколайовича про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 02.09.2015 №24088428.

Зобов'язати Головне територіальне управління юстиції у м. Києві вчинити дії щодо державної реєстрації права власності об'єкта нерухомого майна, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Зрошувальна, 6 за суб'єктом: товариство з обмеженою відповідальністю «НВФ «Відікон» (код 14279891).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Окружного адміністративного суду міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя В.П. Шулежко