Справа № 337/1796/16-а
Суддя: Мурашова Н. А.
Дата ухвалення: 2016-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2016 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя області в складі:

головуючого судді Мурашової Н.А.

при секретарі Чалій Т.П.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського 3 роти 2 батальйону УПП в м.Запоріжжя ДПП ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який мотивує тим, що 11.05.2016р. відповідачем винесена постанова серія ПС2 № 396687 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.3 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510грн. Згідно з цією постановою він притягнутий до відповідальності за те, що 11.05.2016р. об 14 год. 23 хв., керуючи транспортним засобом Renault Kangoo, державний номер НОМЕР_1 по пр.Соборний, навпроти буд. №36, в м.Запоріжжя, в порушення п.17.1 ПДР здійснив стоянку на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеної дорожнім знаком 5.11, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 ч.3 КУпАП. Вважає, що поліцейський неправомірно виніс вказану постанову, оскільки він правил дорожнього руху він не порушував, дорожній знак 5.11 він не перетинав, тому не знаходився в зоні його дії, він дійсно зупинився біля правого краю проїзної частини, але навпроти будинку №38, а не №36, зупинку здійснив вимушено, оскільки йому стало погано. Про ці обставини він повідомив поліцейського, але останній їх не врахував і виніс постанову, не обґрунтувавши свої висновки, не надавши докази на підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення.

Просить визнати незаконною та скасувати постанову поліцейського 3 роти 2 батальйону УПП в м.Запоріжжя ДПП ОСОБА_2 серія ПС2 № 396687 від 11.05.2016р. про накладання на нього адміністративного стягнення за ст.122 ч.3 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510,00грн.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги повністю, просить їх задовольнити. Додатково суду пояснив, що в цей день він дійсно керував транспортним засобом, в обід він виїхав з вул..Ламаної на пр..Соборний. При цьому, ніякого дорожнього знаку 5.11 при виїзді з цього перехрестя на пр..Соборний встановлено не було. Як він потім зясував, цей знак був розміщений до цього перехрестя і він не міг його бачити. За перехрестям знак встановлений не був. Оскільки йому стало погано, він зупинився біля правого краю дороги навпроти будинку №38. При цьому, ніяких знаків, що забороняли стоянку чи зупинку в цьому місці не було. Попереду нього він бачив знак 5.11 та 3.4, але дія цих знаків починалась з місця їх встановлення, межу дії цих знаків він не перетинав. Відповідачу він вказав на ці обставини, але той на його зауваження не відреагував, виніс постанову, не додавши ніяких доказів, щоб підтверджували його вину. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав повністю, просить в задоволенні позову відмовити. Суду пояснив, що в зазначений день та час він в складі екіпажу поліцейських здійснював патрулювання по пр..Соборному. В районі вул..Анголенко водії маршрутних транспортних засобів скаржились на те, що водії інших автомобілів перешкоджають їм у вільному русі по своїй смузі, залишають автомобілі на проїзній частині. Вони стали регулювати дорожню обстановку в цьому місці, складали протоколи на водіїв. Коли вони підїхали до цього місця, автомобіль позивача вже стояв по правому краю на смузі руху маршрутних транспортних засобів, що була позначена дорожнім знаком 5.11. Цей знак був розміщений над дорогою перед виїздом з другорядної дороги з вул..Ламаної. Потім за підземним переходом по вул..Анголенко був розміщений дублючий знак 5.11 та дорожній знак 3.4, що забороняє вїзд. Позивач повинен був бачити ці знаки. Ніяких доказів тому, що позивач виїжджав з вул..Ламаної і не міг бачити знак 5.11, немає. Він повинен був бачити цей знак. При цьому, автомобіль позивача стояв тривалий час в цьому місці без включення аварійної сигналізації. Коли позивач підійшов до автомобіля, він представився йому, попросив документи і позивач надав йому їх. Також він повідомив позивача, що останній порушив ПДР, чого позивач в той момент не заперечував. Ним була винесена постанова, копію якої позивач отримав, незгоди не виказував. Постанова винесена у відповідності до вимог закону і є правомірною.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши матеріали справи та відеозапис з нагрудної відеокамери поліцейського, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за таких підстав.

Суд встановив, що позивач має право керування транспортним засобом Renault Kangoo, державний номер НОМЕР_1, і 11.05.2016р. об 14 год. 23 хв. керував вказаним автомобілем по пр.Соборний м.Запоріжжя, здійснив зупинку в районі будинків №36 та 38.

Згідно постанови поліцейського 3 роти 2 батальйону УПП в м. Запоріжжя ДПП ОСОБА_2 від 11.05.2016р. серія ПС2 № 396687 позивач ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.3 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн. за те, що 11.05.2016р. об 14 год. 23 хв., керуючи транспортним засобом Renault Kangoo, державний номер НОМЕР_1, в порушення вимог п.17.1 ПДР по пр.Соборний м.Запоріжжя, навпроти буд. №36, здійснив стоянку на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеної дорожнім знаком 5.11.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що в зазначений день вони повертались з чоловіком ОСОБА_1 з ринку і повернули з вул..Ламаної на пр..Соборний, при цьому ніяких дорожніх знаків, що забороняли проїзд не було. Чоловіку раптово стало погано і вони зупинились біля ювелірного магазину «Золотий вік», вийшли, щоб купити води і через нетривалий час повернулись до машини. В цей момент до них підійшов поліцейський, який став казати про те, що вони порушили ПДР і зупинились в зоні дії дорожнього знаку 5.11. Чоловік став пояснювати, що такого знаку він не проїжджав. Такий знак знаходився попереду них метрів за 20. Поліцейський забрав документи і пішов до службового автомобіля складати постанову. Його довго не було, тому чоловік пішов до них забрав документи.

Згідно з відеозаписом з нагрудної відеокамери поліцейського, що наданий відповідачем, вбачається, що патрулювання здійснюється по пр..Соборному в м.Запоріжжя, район будинків №36,38 11.05.2016р.. Відеокамерою в 13.55год , 14.19год., 14.27год. зафіксований автомобіль позивача, який стоїть біля правого краю проїжджої частини в напрямку руху до центра міста. При зображенні автомобіля спереду вбачається, що на ньому включена аварійна сигналізація, в машині знаходяться люди, позаду автомобіля будь-яких дорожніх знаків на зафіксовано. В 14.20 та 14.28год. камерою зафіксована дорожня обстановка, а саме розташування дорожнього знаку 5.11 та 3.4 над проїзною частиною в одному напрямку руху з автомобілем позивача попереду місця стоянки цього автомобіля, перед зупинкою громадського транспорту.

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна діяльність чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління.

Ч.3 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення водіями правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Згідно з п. 2.3, 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001р., водій зобовязаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, йому забороняється керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу.

Регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками (п.8.1).

Дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту. Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини. Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена (п.8.21).

Відповідно до п.9.9 ПДР аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена, зокрема, у разі вимушеної зупинки на дорозі.

Згідно з п.15.1 ПДР зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Згідно п.15.14 ПДР у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9-9.11 (ввімкнути аварійну світлову сигналізацію).

Відповідно до п.17.1 ПДР на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Дорожній знак 5.11 відноситься до категорії інформаційно-вказівних і має зміст "Смуга для руху маршрутних транспортних засобів", що означає - Смуга призначена лише для транспортних засобів, що рухаються за встановленими маршрутами попутно із загальним потоком транспортних засобів. Дія знака поширюється на смугу руху, над якою він встановлений. Дія знака, що встановлений праворуч від дороги, поширюється на праву смугу руху.

Відповідно до ДСТУ 4100-2002 «Дорожні знаки. Загальні технічні умови. Правила застосування», затвердженого наказом Держстандарту України від 03.06.2002р. № 326, знак 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів» повинен застосовуватись для позначення смуги, призначеної для руху тільки транспортних засобів, що рухаються за установленими маршрутами, якщо рух такою смугою здійснюється попутно загальному потоку транспортних засобів. Знак 5.11 повинен установлюватись над позначеною смугою. Допускається встановлення знаку 5.11 праворуч від дороги, якщо він позначає праву смугу. Знак повинен повторюватись після кожного перехрестя протягом усієї ділянки дороги, де рух маршрутних транспортних засобів організовано відокремленою смугою.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної

постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Згідно з ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконаннями правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що гуртується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства по справам про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 та 284 КУпАП. В ньому, зокрема, треба навести докази, на яких ґрунтуються висновки про скоєння особою адміністративного правопорушення, і зазначити мотиви відхилення інших доказів.

Зясувавши повно, всебічно та обєктивно обставини даної справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що підстав для притягнення позивача 11.05.2016р. до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.3 КУпАП і винесення постанови про накладання адміністративного стягнення у відповідача не було і його дії є протиправними.

При цьому, суд виходить з того, що доказів на підтвердження того, що позивач керував транспортним засобом в зоні дії дорожнього знаку 5.11 і в порушення п.17.1 здійснив зупинку чи стоянку на смузі для руху маршрутних транспортних засобів, відповідач суду не надав, і таких доказів у нього не було на момент винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

З пояснень сторін в судовому засіданні, відтвореного відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що напрям руху автомобілю позивача до моменту його зупинки не був встановлений. Позивач пояснив, що він виїхав на пр..Соборний з вул..Ламаної, в той час, коли поліцейський взагалі не бачив звідки рухався позивач. Позивач пояснив, що при виїзді з вул..Ламаної на пр..Соборний на даному перехресті або після нього знак 5.11 не встановлений, що підтверджено фотознімками даного перехрестя та в судовому засіданні не оспорювалось відповідачем, який вказав на те, що цей знак встановлений над смугою руху перед вказаним перехрестям, що є Т-образним.

Таким чином, відсутні будь-які достовірні дані про те, що позивач рухався по пр..Соборному, перетинав зону дію дорожнього знаку 5.11, яка починається безпосередньо в місці його встановлення, зокрема, перед Т-образним перехрестям з вул..Ламаної на пр..Соборний.

Доводи відповідача про те, що навіть, виїжджаючи з вул..Ламаної на пр..Соборний, як вказує позивач, останній повинен був бачити дорожній знак 5.11, який встановлений перед цим перехрестям, суд не приймає до уваги і вважає їх безпідставними у звязку з тим, що дорожні знаки повинні розміщуватись так, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприйматися саме тими учасниками руху, для яких вона призначена, бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини. Крім того, за державним стандартом знак 5.11 повинен розміщуватись після кожного перехрестя протягом позначеної ним ділянки дороги, а не до нього. Встановлення дорожнього знаку з порушенням визначених правил застосування є обставиною, що виключає відповідальність водія.

Доводи відповідача про те, що попереду місця стоянки автомобіля позивача був розміщений дублюючий знак 5.11 і позивач мав можливість його бачити, суд також не бере до уваги, оскільки як з пояснень відповідача, так і з відеозапису вбачається, що дійсно такий знак був розміщений над проїжджою частиною попереду місця стоянки автомобіля позивача, але ніяк особливих позначень, які відрізняли його як дублюючий знак від основного, він не містить і таких позначень взагалі технічними умовами не передбачено. Тому підстав вважати, що цей був дублюючий дорожній знак, немає. Крім того, вже вказувалось на те, що зона дії дорожнього знаку починається в місці його безпосереднього встановлення, а не на визначеній відстані від нього.

Також суд вважає, що приймаючи рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідач не зясував, не перевірив наявність інших підстав вважати зупинку чи стоянку транспортного позивача здійсненою з порушенням визначених Правилами дорожнього руху вимог, не дав оцінку поясненням позивача щодо вимушеності його зупинки у звязку з погіршенням стану його здоровя, дотримання ним вимог п.9.9 ПДР щодо позначення вимушеності зупинки аварійною світловою сигналізацією, в той час, коли з відеозапису місця події вбачається, що така сигналізація була увімкнена на автомобілі позивача, а погіршення стану здоровя позивача підтверджується копією листка непрацездатності, що виданий цього ж дня 11.05.2016р., та випискою з амбулаторної картки позивача. Суд вважає, що вимушеність зупинки також виключає відповідальність водія за порушення Правил дорожнього руху.

Таким чином, відповідач, приймаючи рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, в порушення вимог ст.252, 280 КУпАП, не зясував чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винний позивач в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності, не отримав належні та допустимі докази на підтвердження цих обставин, невірно оцінив наявні фактичні обставини та прийняв незаконне, необґрунтоване рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідач належним чином не обґрунтував в постанові свої висновки щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не навів докази, якими підтверджуються його висновки, мотиви відхилення пояснень правопорушника.

Беручи до уваги вимоги ст. 71 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, суд вважає, що відповідач у даній справі в порушення вказаної норми не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності і ніяким чином не спростував його доводи.

На підставі вищевикладеного, суд вважає дії відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.3 КУпАП протиправними, відповідна постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

За таких обставин позов слід задовольнити повністю.

Керуючись ст.19 Конституції України, ст.9,122,245,247,251,252,280,283 КУпАП, Правилами дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001р., ст.2,8,9,11,14,159-162,171-2 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського 3 роти 2 батальйону УПП в м.Запоріжжя ДПП ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського 3 роти 2 батальйону УПП в м.Запоріжжя ДПП ОСОБА_2 серія ПС2 № 396687 від 11.05.2016р. про накладання на ОСОБА_1, 18.08.1977р.н., адміністративного стягнення за ст.122 ч.3 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510,00грн.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів з дня отримання копії постанови в повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо вона не скасована, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складений 03 червня 2016р.

Суддя Н.А.Мурашова

01.06.2016