Справа № 806/3146/13-а
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2016-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2016 року м. Житомир справа № 806/3146/13-a

категорія 8.2.6

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Семенюка М.М.,

з участю секретаря судового засідання Лисайчука А.О.,

представника позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Біо мед скло" до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 16.04.2013 року № 000091222 та № 000093222,

встановив:

Публічне акціонерне товариство "Біо мед скло" (далі - ПАТ "Біо мед скло") звернулось до суду з позовом, у якому просить скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Житомирі Житомирської області Державної податкової служби від 16.04.2013 року № 000091222 та № 000093222.

В обґрунтування позову зазначає, що з оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями ПАТ "Біо мед скло" не погоджується, вважає їх неправомірними та такими, що винесені у порушення вимог податкового законодавства, так як підприємство діяло у чіткій відповідності до норм Податкового кодексу України.

У звязку із вибуттям Державної податкової інспекції у м. Житомирі Житомирської області Державної податкової служби суд допустив заміну позивача його правонаступником - Житомирською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Житомирській області.

Представники позивача в судовому засіданні просили позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача просив в задоволенні позовних вимог відмовити, пояснивши, що спірні податкові повідомлення - рішення винесені відповідно до вимог чинного податкового законодавства на підставі висновків акту перевірки, а тому підстави для їх скасування відсутні.

Проаналізувавши дослідженні докази суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ДПІ у м. Житомирі було проведено планову виїзну документальну перевірку ПАТ "Біо мед скло" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року, за результатами якої було складено акт № 1686/22-2/04763746 від 02.04.2013 року (а.с.14-68), яким встановлено порушення ПАТ "Біо мед скло":

- п.п.14.1.257 п. 14.1 ст. 14, пп.135.5.4 п. 135.5 ст. 135, п. 141.2 ст. 141, п. 150.1 ст. 150, п. 3 підр. 4 розд. ХХ "Перехідні положення" Податкового Кодексу України, в результаті чого встановлено завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування в сумі 6450685 грн., в тому числі по періодах: - І квартал 2012 року в сумі 4382571 грн; - І півріччя 2012 року в сумі 5124690 грн; - 3 квартали 2012 року в сумі 4974363 грн; - 2012 рік в сумі 6450685 грн.;

- п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 200.1, п. 200.4а ст. 200, п. 201.1, 201.4, 201.6, 201.7 ст. 201 Податкового Кодексу України в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість за грудень 2012 року в сумі 107504 грн. та завищення бюджетного відшкодування всього в сумі 1081387 грн., в т.ч.:

- Березень 2012 року - 341683 грн.;

- Квітень 2012 року - 101585 грн.;

- Вересень 2012 року - 138119 грн.;

- Жовтень 2012 року - 500000 грн.

Не погоджуючись з висновками акту перевірки, ПАТ "Біо мед скло" подало на нього письмові заперечення (а.с. 69-75), на яки ДПІ у м. Житомирі надано відповідь від 16.04.2013 року № 14325/10/22-2 (а.с. 76-79), згідно якої ДПІ у м. Житомирі вважає правомірними висновки по акту перевірки, але з врахуванням проведеного перерахунку сум заниження підприємством податкового зобовязання загальна сума заниження ПДВ за грудень 2012 року становить не 107504 грн., а 80745 грн.

На підставі вказаного акту ДПІ у м. Житомирі були винесені податкові повідомлення- рішення від 16.04.2013 року:

- № 000091222 (а.с.12), яким зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток (сума завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток) на 6450685 грн.;

- № 000093222 (а.с.13), яким зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість на суму 1081387 грн. та застосовано 540694 грн. штрафних (фінансових) санкцій .

Спірні правовідносини регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Щодо позовної вимоги скасувати податкове повідомлення - рішення від 16.04.2013 року № 000091222.

В ході перевірки податковим органом встановлено не включення підприємством до складу інших доходів суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої в ході нарахування відсотків за користування кредитними ресурсами в іноземній валюті, а саме отриманих відповідно до договорів, укладених з ТОВ "Югласс Холдінгз Лімітед" (кредитор), яке створене за законодавством Кіпру.

Суд не погоджується з даними твердженнями відповідача, виходячи з наступного.

Відповідно до підпункту 14.1.257 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин), фінансова допомога - фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі. Безповоротна фінансова допомога - це: сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів; сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після списання такої безнадійної заборгованості; сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності; основна сума кредиту або депозиту, що надані платнику податків без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених (списаних); сума процентів, умовно нарахованих на суму поворотної фінансової допомоги, що залишається неповерненою на кінець звітного періоду, у розмірі облікової ставки Національного банку України, розрахованої за кожний день фактичного використання такої поворотної фінансової допомоги.

Проте, контролюючим органом не враховано, що згідно з п.п. 14.1.258 п. 14.1 ст. 14 ПК України згідно якого кошти, що надаються банком-резидентом або нерезидентом, що кваліфікується як банківська установа згідно із законодавством країни перебування нерезидента, або резидентами і нерезидентами, які мають згідно з відповідним законодавством статус небанківських фінансових установ, а також іноземною державою або його офіційними агентствами, міжнародними фінансовими організаціями та іншими кредиторами - нерезидентами юридичній чи фізичній особі на визначений строк для цільового використання та під процент є фінансовим кредитом.

Договорами позики № 134.5 від 26.11.2008року (а.с. 80-83) та № 134.6 від 05.04.2011 року (а.с. 84-88) передбачено строк повернення коштів, які були надані в позику, а саме: по договору №134.5 від 26.11.2008р. 31.12.2016 року; по договору №134.6 від 05.04.2011р. 05.04.2016 року. Крім того, дані договори позики передбачають нарахування та сплату відсотків за користування позикою у розмірі 9% річних від суми отриманої позики.

Вказані документи свідчать про те, що нараховані відсотки не являються безповоротною фінансовою допомогою, так як є фінансовими витратами, що враховуються при обчислені обєкта оподаткування з урахуванням обмежень встановлених пунктом 141.2 статті 141 ПК України.

Крім того, однією з підстав для винесення спірного рішення є зафіксоване в акті перевірки порушення позивачем п. 141.2 ст. 141 ПК України, а саме позивач не відносив до складу витрат протягом звітних періодів 2012 року ПАТ «Біо мед скло» нараховані відсотки за кредитними договорами від ТОВ «Югласс Холдінгз Лімітед», проте протягом всього перевіреного періоду відносив до складу витрат (та доходів) нараховані курсові різниці по кредитним договорам від ТОВ «Югласс Холдінгз Лімітед».

Суд вважає за необхідне зазначити, що Житомирською ОДПІ не враховано, що право на віднесення курсових різниць по нарахованим відсоткам за договорам позики передбачено абз. «г» пп. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138 ПК України згідно якого до витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, відносяться витрати операційної діяльності, які включають від'ємне значення курсових різниць від переоцінки активів та зобов'язань у зв'язку зі зміною офіційного курсу національної валюти до іноземної валюти відповідно до підпункту 153.1.3 пункту 153.1 статті 153 цього Кодексу.

Відповідно підпункту 153.1.3 пункту 153.1 статті 153 ПК України визначення курсових різниць від перерахунку операцій, виражених в іноземній валюті, заборгованості та іноземної валюти здійснюється відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку. При цьому прибуток (позитивне значення курсових різниць) ураховується у складі доходів платника податку, а збиток (від'ємне значення курсових різниць) ураховується у складі витрат платника податку. Крім того підпункту 153.1.3 пункту 153.1 статті 153 ПК України не передбачає ніяких обмежень, щодо віднесення відємних курсових різниць до витрат, що враховуються при обчисленні обєкта оподаткування.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ПАТ «Біо мед скло» правомірно не включено до складу доходів нараховані відсотки в сумі 2088844 грн. за користування кредитними коштами та включено до складу витрат курсові різниці в сумі 849928 грн. згідно договорів позики №134.5 від 26.11.2008 року та №134.6 від 05.04.2011 року

Також, як свідчить аркуш 14 акта перевірки № 1686/22-2/04763746 від 02.04.2013 року підставою для встановлення порушень та винесення податкового-повідомлення рішення є неврахування підприємством висновку попереднього акту перевірки, а саме акту № 3054/15-1 від 31.08.2012 року.

Відповідно до п.56.22. Податкового кодексу України, якщо платник податків оскаржує рішення податкового органу в адміністративному порядку до контролюючих органів та/або до суду, обвинувачення особи в ухиленні від сплати податків не може ґрунтуватися на такому рішенні контролюючого органу до закінчення процедури адміністративного оскарження або до остаточного вирішення справи судом.

Правомірність віднесення позивачем суми 3511913 грн. до збитків за 2012 рік відображена в постанові Житомирського окружного адміністративного суду від 02.03.2016 року по справі № 0670/6364/12, яка набрала законної сили 15.04.2016 року.

Враховуючи викладене суд вважає, що відповідач не довів правомірність свого рішення від 16.04.2013 року № 000091222, а тому воно є протиправними та підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги скасувати податкове повідомлення - рішення від 16.04.2013 року № 000093222.

Відповідно до п. 201.7. ст. 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Положеннями абз. 1 п.198.2. ст. 198 ПК України передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 Кодексу податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ПАТ «Біо мед скло» правомірно заявлено та відшкодовано суму сплаченого ПДВ в розмірі 1081387 грн. до податкового кредиту, при здійсненні передплат Товариству з обмеженою відповідальністю «Бучанський завод склотари», який в подальшому сформував, за вирахування податкових зобовязань, суму відємного значення, яке було заявлено до бюджетного відшкодування.

Крім того, з пояснень представників позивача вбачається, що вказані податковим органом періоди, як такі в яких виявлені порушення щодо формування податкового кредиту, були перевірені Житомирською ОДПІ, що підтверджується актом позапланової виїзної перевірки від 16.10.2012 року № 4116/15-4/04763746 щодо правомірності нарахування ПАТ «Біо мед скло» відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту за квітень, травень, червень, липень 2012 року та бюджетного відшкодування податку на додану вартість заявленого на розрахунковий рахунок за червень, липень 2012 року, а також актом позапланової виїзної перевірки від 21.02.2013 року № 4954/15-4/04763746 щодо правомірності нарахування ПАТ «Біо мед скло» відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту за вересень, жовтень, листопад 2012 року та бюджетного відшкодування податку на додану вартість заявленого на розрахунковий рахунок за листопад 2012 року. За результатами вказаних перевірок були винесені податкові повідомлення-рішення, які в подальшому постановою Житомирського окружного адміністративного суд від 12.12.2012 року по справі № 0670/7669/12, яка набрала законної сили та постановою Житомирського окружного адміністративного від 03.10.2013 року по № 806/2100/13-а, яка набрала законної сили були скасовані.

Тобто попередніми рішеннями судів було встановлено правомірність заявленої суми бюджетного відшкодування в червні, липні, листопаді 2012 року та правомірність формування відємного значення за квітень, травень, червень, липень, вересень, жовтень, листопад 2012 року. Таким чином, встановлений судами факт правомірності формування ПАТ «Біо мед скло» відємного значення квітень, травень, червень, липень, вересень, жовтень, листопад 2012 року виключає неправомірність в діях ПАТ «Біо мед скло» щодо сум бюджетного відшкодування, які заявлялись Товариством в березні, квітні, вересні та жовтні 2012 року.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірність податкового повідомлення-рішення від 16.04.2013 року № 000093222, а тому воно підлягає скасуванню.

У зв'язку з задоволенням позову та беручи до уваги приписи ст.ст. 87, 94 Кодексу адміністративного судочинства України, суд присуджує Публічному акціонерному товариству "Біо мед скло" понесені ним судові витрати у розмірі 2294,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Житомирі Житомирської області Державної податкової служби від 16.04.2013 року № 000091222 та № 000093222.

Присудити Публічному акціонерному товариству "Біо мед скло" понесені ним судові витрати у розмірі 2294,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків апеляційного оскарження, якщо апеляційної скарги не було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.М. Семенюк

Повний текст постанови виготовлено: 01 червня 2016 р.