Справа № 757/19180/16-а
Суддя: Батрин О. В.
Дата ухвалення: 2016-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2016 року Печерський районний суд міста Києва

у складі: головуючий суддя Батрин О.В.,

при секретарі Мотрич В. В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Любачевського В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної служби роти №10 батальйону №2 УПП в м. Києві ДПП лейтенанта поліції Фальченка С.І. про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

21 квітня 2016 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до інспектора патрульної служби роти №10 батальйону №2 УПП в м. Києві ДПП лейтенанта поліції Фальченка С.І. про скасування постанови про адміністративне правопорушення. Позовні вимоги мотивовані тим, що 20 квітня 2016 року щодо нього було винесено постанову ЕАА № 014430 у справі про адміністративне правопорушення, якою визнано винним за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень. У постанові зазначено, що 20 квітня 2016 року в м. Києві по вул. Пушкінській, 15/5, водій автомобіля NISSAN SLMERA, державний номер НОМЕР_1, яким є позивач, здійснив зупинку на пішохідному переході (ближче 10 м).

Позивач вважає, що така постанова винесена з порушенням вимог КУпАП, оскільки позивач здійснив вимушену стоянку для перевірки тиску в передньому колесі, ввімкнув аварійну сигналізацію та підійшов до водіїв інших транспортних засобів попросити манометр для перевірки тиску в колесі. Коли повернувся, то побачив, як інспектор б'є по колесах автомобіля. Крім того, зазначив, що інспектор при складанні постанови не пред'явив службового посвідчення, не представився, не роз'яснив йому процесуальні права, у зв'язку з чим просив скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення як неправомірну та провадження у справі закрити.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, зазначив, що інспектор при складанні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності діяв в межах повноважень, наданих йому законом.

Допитана як свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердила те, що позивач підходив до неї та просив манометр для визначення тиску в колесі автомобіля.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, свідка та дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Постановою інспектора патрульної служби роти №10 батальйону №2 УПП в м. Києві ДПП лейтенанта поліції Фальченка С.І. ЕАА № 014430 від 20 квітня 2016 року позивача ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень за те, що 20 квітня 2016 року в м. Києві по вул. Пушкінській, 15/5, водій автомобіля NISSAN SLMERA, державний номер НОМЕР_1, яким є позивач, здійснив зупинку на пішохідному переході (ближче 10 м) (а.с. 7).

Частиною 1 ст. 122 КПАП України передбачена відповідальність, зокрема за порушення вимог зупинки транспортних засобів.

Відповідно до п. 15.9 «г» Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі ПДР) зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Позивач не заперечив у судовому засіданні, що 20 квітня 2016 року в м. Києві по вул. Пушкінській, 15/5, керуючи автомобілем NISSAN SLMERA, державний номер НОМЕР_1, здійснив вимушену зупинку на пішохідному переході (ближче 10 м), що також підтверджується відповідними фотографіями, наданими представником відповідача.

Відповідно до п. 1.10 ПДР вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху.

Згідно з п. 15.14 ПДР у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9, 9.10, 9.11 цих Правил, тобто ввімкнути аварійну світлову сигналізацію, установити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху, але не ближче 20 м до транспортного засобу в населених пунктах і 40 м поза ними.

Разом з тим, будь-яких доказів того, що позивач здійснив саме вимушену зупинку у розумінні п. 1.10 ПДР суду не надано.

Доводи позивача про те, що зупинка була вимушена через перевірку тиску в правому передньому колесі, не є підставою для здійснення такої вимушеної зупинки транспортного засобу.

Посилання позивача на те, що ним було вжито всіх передбачених заходів для забезпечення безпеки дорожнього руху, шляхом ввімкнення аварійної сигналізації, не спростовує факту порушення ним п. 15.9 «г» ПДР.

Згідно з ч. 1 ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення як про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Главою 19 КУпАП передбачено, що у разі виявлення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП посадова особа органів Національної поліції має право, зокрема, розглянути справу про адміністративне правопорушення за місцем його вчинення та за результатами такого розгляду винести постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідач - інспектор патрульної служби роти №10 батальйону №2 УПП в м. Києві ДПП лейтенант поліції Фальченко С.І. є посадовою особою Національної поліції.

Отже, відповідач мав всі законні підстави скласти постанову, а також розглянути справу про адміністративне правопорушення за місцем його вчинення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Крім того, згідно з частиною п'ятою цієї статті, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Оскільки під час судового розгляду не встановлено, що позивач здійснив вимушену зупинку, встановлено порушення ним п. п. 15.9 «г» ПДР, то суд дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами, та з урахуванням усіх обставин, що мали значення для прийняття постанови.

Посилання позивача на те, що інспектор при складанні постанови не пред'явив службового посвідчення, не представився, не роз'яснив йому процесуальні права, у зв'язку з чим просив скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення як неправомірну та провадження у справі закрити, під час удового розгляду не знайшли свого підтвердження.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки постанова є правомірною та такою, що винесена з дотриманням норм чинного законодавства.

Керуючись ст. 122 ч. 1, 283, 289, 284 КУпАП, ст. 2, 6-10, 17, 104, 158-163, 171-2 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора патрульної служби роти №10 батальйону №2 УПП в м. Києві ДПП лейтенанта поліції Фальченка С.І. про скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня отримання її копії до Київського апеляційного адміністративного суду через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя О.В.Батрин