Справа № 815/4616/15
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2016-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2016 року м. Київ К/800/1128/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі :

Пасічник С.С.,

Кочана В.М.,

Стародуба О.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до прокурора Одеської області Говди Романа Михайловича, в.о. прокурора Одеської області Жученка Олега Дем'яновича, прокуратури Одеської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

В серпні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом (з врахуванням уточнень) до прокурора Одеської області Говди Романа Михайловича, в.о. прокурора Одеської області Жученка Олега Дем'яновича, прокуратури Одеської області про визнання протиправною бездіяльності суб'єктів владних повноважень - прокурора Одеської області та виконуючого обов'язки прокурора Одеської області щодо невидання наказу про перевід на підставі ч.1 ст.32 КЗпП України ОСОБА_4 з посади прокурора прокуратури м.Іллічівська Одеської області на посаду прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області у зв'язку з реорганізацією шляхом злиття районних та міської прокуратур у зазначену місцеву прокуратуру; зобов'язання прокурора Одеської області видати наказ про перевід на підставі ч.1 ст.32 КЗпП України ОСОБА_4 з посади прокурора прокуратури м.Іллічівська Одеської області на посаду прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області у зв'язку з реорганізацією шляхом злиття районних та міської прокуратур у зазначену місцеву прокуратуру.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 28.10.2015р., залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.12.2015р., в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просив їх скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідач (прокуратура Одеської області) в письмових запереченнях на касаційну скаргу проти доводів та вимог останньої заперечив, вважаючи їх безпідставними, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій, які він просив залишити без змін, - обґрунтованими та законними.

Відповідно до ч.2 ст.220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши за матеріалами справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 працював на посаді прокурора прокуратури м.Іллічівська Одеської області.

21.07.2015р. позивач подав прокурору Одеської області Говді Р.М. рапорт, в якому просив у зв'язку з реорганізацією прокуратури м.Іллічівська Одеської області на підставі ч.1 ст.32 КЗпП України перевести його з займаної посади на посаду прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області, оскільки його кваліфікація підтверджена вченим ступенем кандидата юридичних наук, атестаціями в прокуратурах Дніпропетровської та Одеської областей, свідоцтвом про здачу іспиту про підвищення кваліфікації, численними заохоченнями, успішним проходженням психологічних тестів в 2014 році; крім того, зазначав, що перехідні положення Закону України «Про прокуратуру» щодо встановлення додаткових обмежень (тестів) для отримання статусу прокурора не можуть застосовуватися до працюючих працівників прокуратури, оскільки не відповідають вимогам Конституції України, КЗпП України та міжнародним конвенціям.

Прокурор Одеської області Говда Р.М. листом від 29.07.2015р. №11-3272 вих-15 надав відповідь на рапорт ОСОБА_4 та, посилаючись на норми Закону України "Про прокуратуру", зазначив про неможливість задоволення вказаного рапорту про призначення на посаду прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області без проведення відповідного тестування.

25.09.2015р. (тобто вже під час розгляду даної справи судом першої інстанції) ОСОБА_4 звернувся до керівника прокуратури Одеської області із заявою, в якій повторно просив перевести його з посади прокурора прокуратури м.Іллічівська Одеської області на посаду прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області на підставі ч.1 ст.32 КЗпП України.

Листом виконуючого обов'язки прокурора Одеської області Жученко О.Д. від 07.10.2015р. за №11-4489 вих-15 позивачу було повторно роз'яснено, що призначення на посаду прокурорів місцевих прокуратур відбувається за умовами успішного проходження тестування.

Разом з тим, судами встановлено, що ОСОБА_4 тестування на посаду прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області не проходив.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди виходили з правомірності дій відповідачів по відмові у задоволенні рапорту та заяви позивача про переведення його до реорганізованої прокуратури.

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначає Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р. №1697-VII (далі - Закон №1697).

Так, як передбачено п.5-1 Перехідних положень Закону №1697, до набрання чинності положеннями, передбаченими абзацом третім пункту 1 розділу XII "Прикінцеві положення" цього Закону прокурорами місцевих прокуратур призначаються, зокрема, прокурори, які на день набрання чинності цим Законом працюють у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах, - за умови успішного проходження ними тестування. Проведення тестування, стажування здійснюється в порядку, затвердженому Генеральним прокурором України.

Умови і процедуру проведення тестування на посади прокурорів місцевих прокуратур визначено Порядком проведення тестування для зайняття посади прокурора місцевої прокуратури, затвердженим Наказом Генеральної прокуратури України 20.07.2015р. №98 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 31.07.2015р. за №928/27373 (далі - Порядок), відповідно до п.1.2 якого на посади прокурорів місцевих прокуратур призначаються особи за результатами успішного проходження ними тестування.

Працівник, який на день набрання чинності Законом України "Про прокуратуру" працює в міській, районній, міжрайонній, районній у місті прокуратурі, подає заяву за формою, наведеною у додатку 3 до цього Порядку, для участі в тестуванні на посаду прокурора тієї місцевої прокуратури, яка буде сформована шляхом реорганізації прокуратури районного рівня, в якій він працює (п.5.2 Порядку).

За змістом пунктів 9.1 та 9.5 Порядку рейтинг кандидата визначається за результатами тесту на знання законодавчої бази (професійний тест) та тесту на загальні здібності; керівник регіональної прокуратури після отримання рейтингового списку кандидатів на посади прокурорів конкретної місцевої прокуратури та рапорту працівника прокуратури (заяви для тих, хто не працює у прокуратурі), який успішно пройшов тестування, видає наказ про його призначення на посаду, враховуючи підсумковий бал кандидата (від вищого до нижчого) та кількість штатних одиниць у відповідній місцевій прокуратурі.

Разом з тим, пунктом 1 Прикінцевих положень Закону №1697 передбачено, що стаття 12 («Місцеві прокуратури») та Додаток до цього Закону («Перелік і територіальна юрисдикція місцевих та військових прокуратур») щодо переліку та територіальної юрисдикції місцевих прокуратур набирають чинності з 15.12.2015р.

Враховуючи викладене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про те, що оскільки рапорт та заява позивача про переведення його на посаду прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області були подані ним ще до набрання чинності переліком місцевих прокуратур (Додаток до Закону №1697), а отже, відповідно, й до створення останніх як таких; крім того, він не проходив тестування на посаду прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області, що відповідно до Закону №1697 є обов'язковою умовою для призначення (у тому числі шляхом переведення) на таку посаду, то, відмовляючи в задоволенні рапорту та заяви, відповідачі діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, й підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За правилами ст.224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Доводи ж касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, що призвело або могло призвести до прийняття неправильного рішення, а тому підстав для скасування ухвалених судових рішень колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.210,220,222,223,224,230,231 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку та строки, передбачені главою 3 розділу IV КАС України.

Судді: Пасічник С.С.

Кочан В.М.

Стародуб О.П.