Справа № 705/3751/15-а
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2016-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2016 року м. Київ К/800/48760/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Олексієнка М.М. (доповідач), Рецебуринського Ю.Й., Штульман І.В.,

здійснивши в касаційному порядку попередній розгляд справи за адміністративним позовом ОСОБА_4 до начальника слідчого відділу Уманського міського відділення Управління Міністерства внутрішніх справ в Черкаській області (далі - УМВС) про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дій направлені на розгляд заяви за касаційною скаргою позивача на судові рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24 липня 2015 року, Київського апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

визнати протиправними дії посадової особи УМВС, які виразилися в незаконній пере адресації заяви від 11 червня 2015 року до іншого підрозділу для проведення перевірки та прийняття несанкціонованих рішень слідчого;

зобов'язати відповідача розглянути звернення згідно чинного законодавства.

Ухвалою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13 липня 2015 року позовну заяву залишено без руху з тих підстав, що позивач не зазначив докази на обґрунтування своїх позовних вимог. Для усунення недоліків надано строк до 24 липня 2015 року.

На виконання цієї ухвали ОСОБА_4 надіслав до суду заяву, в якій не погодився з судовим рішенням і просив його скасувати самостійно.

Ухвалою від 24 липня 2015 року позовну заяву повернуто позивачу у зв'язку з не усуненням недоліків.

Зазначене судове рішення ОСОБА_4 оскаржив в апеляційному порядку.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2015 року апеляційну скаргу залишено без задоволення, а судове рішення першої інстанції від 24 липня 2015 року - без змін.

У касаційній скарзі позивач, з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, допущені судами, просить попередні судові рішення скасувати з направленням справи для продовження розгляду в іншому складі суду. Вказує на те, що питання доказів по справі мало вирішуватися на стадії судового засідання, а не на стадії прийняття позовної заяви.

З'ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги з наступних підстав.

Вимоги до позовної заяви наведені у статті 106 КАС України.

Відповідно до частини другої цієї норми, на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Як свідчить матеріали справи, позовна заява ОСОБА_4 не відповідає вимогам вище згаданої норми, оскільки позивачем не надано доказів, яким обґрунтовуються позовні вимоги, а в самій позовній заяві не зазначені докази, які неможливо самостійно надати та причини неможливості подання таких доказів.

З урахуванням наведених обставин та норм права, суди попередніх інстанцій прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність повернення позовної заяви у зв'язку з не усуненням недоліків.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, висновок судів не спростовують і не дають підстав вважати судові рішення такими, що ухвалені з порушенням норм матеріального чи процесуального права.

Зокрема, при постановленні ухвали, яка є предметом оскарження, права позивача порушені не були, адже він не позбавлений можливості при усуненні недоліків повторно звернутися з позовною заявою.

У випадку виникнення труднощів при складанні позовної заяви, позивач вправі використати вимоги, передбачені частиною третьою статті 105 КАС України, згідно яких на прохання позивача службовцем апарату адміністративного суду може бути надана допомога в оформленні позовної заяви.

Окрім того, недоліки, які виявлені суддею, впливають на правильність визначення юрисдикції цього спору, адже, як зазначив Конституційний Суд України у справі № 19-рп/2011 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_5 про офіційне тлумачення положень частини другої статті 55 Конституції України, частини другої статті 2, пункту 2 частини третьої статті 17 КАС України, частини третьої статті 110, частини другої статті 236 Кримінально-процесуального кодексу України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, що виникають у зв'язку із здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження (частина друга статті 2 КАС України).

Виходячи з положень зазначених норм, КАС України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб'єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.

Правовідносини, що мають місце під час розгляду заяв, скарг і повідомлень, в тому числі про закриття кримінального провадження, за своєю правовою природою є кримінально-процесуальними, тому перевірка скарг на рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень має відбуватися у тому ж процесуальному порядку і тим же судом, на який відповідно до закону покладені повноваження щодо перевірки й оцінки доказів у кримінальній справі, тобто судом із розгляду кримінальних справ.

На підставі наведеного, керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а судові рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24 липня 2015 року, Київського апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає, проте може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: М.М. Олексієнко

Ю.Й. Рецебуринський

І.В. Штульман