Справа № 821/744/16
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2016-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

02 червня 2016 р. м. ХерсонСправа № 821/744/16

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Василяка Д.К., перевіривши виконання вимог статей 104, 105, 106 КАС України за адміністративним позовом Заступника прокурора Херсонської області в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області до Приватного акціонерного товариства "Феодосійське хлібоприймальне підприємство" про стягнення податкового боргу,

встановив:

Заступник прокурора Херсонської області в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області звернувся до суду з адміністративним позовом до Приватного акціонерного товариства "Феодосійське хлібоприймальне підприємство" про стягнення податкового боргу.

Позовна заява не відповідає вимогам ч. 2, 3ст. 106 КАС України , а саме: часиною 2 ст. 106 КАС України передбачено, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 106 КАС України, до позовної заяви додаються її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, крім випадків подання адміністративного позову суб'єктом владних повноважень. Суб'єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов'язаний додати до позовної заяви доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу і третім особам копії позовної заяви та доданих до неї документів. До позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Суд зазначає, що системний аналіз статей 5, 6 та 19 Конституції України, приводить до висновку, що держава Україна як окремий і самостійний суб'єкт може брати участь лише у міжнародних правовідносинах. Відповідно - лише у міжнародних відносинах представлені інтереси держави в цілому. У внутрішніх же правовідносинах інтереси держави забезпечуються винятково шляхом виконання функцій та завдань системою державних органів. Вчинення будь-яких дій та прийняття рішень державними органами, в тому числі і Прокуратурою, поза межами таких функцій та завдань буде порушувати приписи статті 19 Конституції України та принцип правої визначеності, закріпленому рішеннями Європейського суду з прав людини. Відтак державні інтереси, на які звертає увагу Прокуратура, можуть бути встановлені лише з посиланням на певні функції органу державної влади, виконання яких має бути забезпечене.

Суд зазначає, що з метою захисту державних інтересів, безвідносно до права представництва в судах Прокуратура наділена рядом вичерпних повноважень, визначених нормами статей 19-28 Закону України "Про прокуратуру" (нагляд за додержанням та застосуванням законів). Саме в межах цих повноважень реалізується функція Прокуратури як самостійного учасника правовідносин по захисту державних інтересів.

Відповідно до п.2 ст. 121 Конституції України, Прокуратура України становить єдину систему, на яку покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Відповідно до ч.2 ст. 60 Кодексу адміністративного судочинства України, з метою представництва інтересів громадянина або держави в адміністративному суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з адміністративним позовом (поданням), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження в якій відкрито за адміністративним позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, для представництва інтересів громадянина або держави. При цьому прокурор повинен надати адміністративному суду докази, які підтверджують неможливість громадянина самостійно здійснювати представництво своїх інтересів. Прокурор, який звертається до адміністративного суду в інтересах держави, в позовній заяві (поданні) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до адміністративного суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і лише в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Частиною 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб'єктом владних повноважень.

Проаналізувавши матеріали позовної заяви суд зазначає, що заступником прокурора Херсонської області не надано до суду доказів попередження Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області про звернення до суду в його інтересах.

Крім того, до суду не надано доказів надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Тому така заява відповідно до ч. 1 ст. 108 КАС України підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення її недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 108 КАС України, суд -

ухвалив:

Залишити позовну заяву без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви до 15 червня 2016 р.

Після усунення недоліків позовної заяви документи до суду направляти із вказівкою на номер справи 821/744/16 та зазначенням прізвища судді, який прийняв ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення.

Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Василяка Д.К.