Справа № 826/16283/15
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2016-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 травня 2016 року № 826/16283/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Шулежка В.П., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича, за участю третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1.) до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича (далі - відповідач, Приватний нотаріус), за участю третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні ініціативи»), в якому просить:

дії відповідача, який здійснюючи функції державного реєстратора вчинив 23.06.2015 запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно стосовно внесення даних про іпотекодержателя ТОВ «Кредитні ініціативи» за іпотечним договором, серія та номер: 7969, виданий 23.06.2006, видавник: ПН ОСОБА_3, що був підписаний між позивачем та філією «Ватутінське відділення Промінвестбанку в м. Київ», код: 20072065, стосовно обтяження нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яке належить на праві власності позивачу визнати протиправними;

скасувати рішення відповідача від 23.06.2015 15:45:20, індексний номер: 22312524, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень;

зобов'язати відповідача внести запис до Державного реєстру речових прав на рухоме майно про скасування рішення відповідача від 23.06.2015 15:45:20, індексний номер: 22312524, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов у повному обсязі.

Представник третьої особи проти задоволення позову заперечував та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Незважаючи на належне повідомлення про час та місце розгляду справи, відповідач явку своїх представників у судові засідання не забезпечили, з урахуванням чого адміністративна справа відповідно ч.ч. 4, 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розглядається у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

23.06.2015 державний реєстратор прав на нерухоме майно (відповідач), за результатами розгляду заяви від 23.06.2015 за № 11994761, керуючись ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 16 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, прийняв рішення № 22312524 про державну реєстрацію іншого речового права - іпотеки щодо квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, за суб'єктом: ТОВ «Кредитні ініціативи».

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, державний реєстратор, зокрема: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав; приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав; у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України. Нотаріус як спеціальний суб'єкт здійснює функції державного реєстратора, крім передбачених пунктами 4 і 6 частини другої статті 9 цього Закону.

При цьому, суд відмічає, що відповідно до частини другої статті 30 цього Закону дії або бездіяльність державного реєстратора, державного кадастрового реєстратора, нотаріуса, державного виконавця можуть бути оскаржені до суду. Суди повинні мати на увазі, що під діями також слід розуміти рішення, прийняті зазначеними суб'єктами владних повноважень з питань реєстрації. Спори, які виникають у цих відносинах, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства. Така правова позиція викладена у п. 8 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Вищого адміністративного суду України від 14.02.2014 № 2, від 15.05.2014 № 6, від 22.05.2015 № 6).

Водночас, з матеріалів справи видно, що 21.06.2006 між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та позивачем укладено договір про іпотечний кредит № 10479-к, відповідно до умов якого банк зобов'язується надати ОСОБА_1 кредит у сумі 45000,00 доларів США.

Також, 21.06.2006 між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та позивачем укладено іпотечний договір, відповідно до якого іпотекодавець (позивач) для забезпечення належного виконання зобов'язань по кредитному договору надає іпотекодержателю (банку) в іпотеку належну їй на праві власності квартиру № 2, що розташована за адресою: м. Київ, вул. Кіквідзе, 28.

17.12.2012 між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» укладено договір відступлення прав вимоги за кредитними договорами, відповідно до якого банк відступив позивачу право вимоги і за вказаним кредитним договором від 21.06.2006.

Згідно з ч. 9 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, державна реєстрація прав, їх обтяжень у результаті вчинення нотаріальної дії (надання відмови в ній) проводиться одночасно з вчиненням такої дії.

Відповідно до ч. 5 ст. 3 вказаного Закону державна реєстрація прав власності, реєстрація яких проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчиняється така дія. Державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчинено таку дію.

Пунктом 2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що нотаріус, яким вчинено нотаріальну дію з нерухомим майном, проводить державну реєстрацію прав, набутих виключно у результаті вчинення такої дії, крім випадків, визначених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

На момент виникнення спірних правовідносин законодавством не було передбачено можливість проведення державної реєстрації речових прав на об'єкт нерухомого майна нотаріусом без вчинення ним нотаріальної дії, пов'язаної із переходом таких прав на об'єкт нерухомості.

Тобто, повноваження нотаріусів на виконання реєстраційних дій у Державному реєстрі прав пов'язуються законодавцем із вчиненням нотаріальної дії з нерухомим майном.

Крім того, відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 02.04.2013 № 607/5 «Про заходи щодо взаємодії органів державної реєстрації прав та їх посадових осіб» - у разі подання до структурних підрозділів територіальних органів Мін'юсту, що забезпечують реалізацію повноважень Укрдержреєстру, заяв щодо державної реєстрації права власності або інших речових прав на нерухоме майно (далі - речові права на нерухоме майно), що виникають на підставі рішень судів, що набрали законної сили, де однією із сторін є юридична особа, та/або інший суб'єкт господарювання, та/або фізична особа - підприємець (крім випадків державної реєстрації права власності на підставі рішень судів у справах про спадкування); на підставі договорів іпотеки, що містять застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, рішення щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно приймаються державними реєстраторами прав на нерухоме майно Укрдержреєстру відповідно до додатка до цього наказу.

Таким чином, дії нотаріуса щодо прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - перереєстрація іпотеки, були протиправними у зв'язку з відсутністю у нотаріуса повноважень щодо прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень без вчинення нотаріальної дії з майном. Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 20.04.2016 у справі № К/800/10620/16.

За таких обставин, суд приходить до висновку про протиправність дій відповідача щодо внесення 23.06.2015 в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно даних про іпотекодержателя - ТОВ «Кредитні ініціативи» за іпотечним договором, серія та номер: 7969, виданий 23.06.2006, видавник: ПН ОСОБА_3, стосовно обтяження об'єкта нерухомого майна - квартири, за адресою: АДРЕСА_1, яка належить на праві власності позивачу, а також про необхідність скасувати рішення Приватного нотаріуса від 23.06.2015 № 22312524 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Поряд з цим, у суду відсутні належні правові підстави для зобов'язання відповідача внести запис до Державного реєстру речових прав на рухоме майно про скасування рішення відповідача від 23.06.2015 № 22312524 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у редакції, чинній на момент розгляду даної справи, у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Відповідно до змісту п. 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1141, державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У результаті внесення записів про скасування державної реєстрації прав у відповідному розділі Державного реєстру прав державний реєстратор робить відмітку про скасування державної реєстрації прав. У разі коли внесення записів про скасування державної реєстрації прав здійснюється щодо державної реєстрації переходу чи припинення речових прав, державний реєстратор робить відмітку про скасування державної реєстрації прав та поновлює записи про речові права на нерухоме майно, обтяження таких прав, що існували до проведення державної реєстрації прав.

Отже, дане рішення суду, яким скасовано рішення відповідача, є самостійною підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру про скасування спірного рішення. Крім того, така вимога є передчасною, оскільки до набрання рішенням у даній справі законної сили виключає можливість застосування наведеного п. 41 Порядку № 1141.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Дослідивши обставини справи, проаналізувавши вищезазначені правові норми, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню частково.

В той же час, зміст принципу офіційного з'ясування всіх обставин у справі, передбачений ч. 4 ст. 11 КАС України, зобов'язує адміністративний суд до активної ролі у судовому засіданні, в тому числі і до уточнення змісту позовних вимог, з наступним обранням відповідного способу захисту порушеного права.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне захистити порушені права позивача шляхом визнання протиправними дій приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича щодо внесення 23.06.2015 в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно даних про іпотекодержателя - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» за іпотечним договором, серія та номер: 7969, виданий 23.06.2006, видавник: ПН ОСОБА_3, стосовно обтяження об'єкта нерухомого майна - квартири, за адресою: АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_1; визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича від 23.06.2015 № 22312524 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

З огляду на викладене, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються на користь позивача з Державного бюджету України згідно з ч. 3 ст. 94 КАС України пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

з

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича щодо внесення 23.06.2015 в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно даних про іпотекодержателя - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» за іпотечним договором, серія та номер: 7969, виданий 23.06.2006, видавник: ПН ОСОБА_3, стосовно обтяження об'єкта нерухомого майна - квартири, за адресою: АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_1.

Визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича від 23.06.2015 № 22312524 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Присудити на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати на судовий збір у розмірі 146,16 грн. (сто сорок шість гривень 16 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань державного реєстратора прав на нерухоме майно - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Окружного адміністративного суду міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя В.П. Шулежко