Справа № 826/977/16
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2016-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/977/16

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19 квітня 2016 року 16 год. 40 хв. № 826/977/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Данилишина В.М. розглянув у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом управління Пенсійного фонду України в Печерському районі міста Києва до відкритого акціонерного товариства "Науково-дослідний інститут спеціальних способів лиття" про стягнення з відповідача коштів.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Відповідною ухвалою суду, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), відкрито скорочене провадження в адміністративній справі.

Протягом судового розгляду справи письмові заперечення проти позову та докази на їх обґрунтування, або письмова заява про визнання позову від відповідача до суду не надійшли.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв’язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об’єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

ВАТ "НДІСЛ" є юридичною особою та перебуває на обліку в УПФУ в Печерському районі.

Суд погоджується з доводами представника позивача щодо наявності підстав для стягнення з відповідача заборгованості у вказаному розмірі, виходячи з оцінки наявних у матеріалах справи доказів та аналізу наступних положень і обставин.

УПФУ в Печерському районі здійснюється стягнення відшкодування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону №1977-XII і сумою пенсії, призначеної відповідно до інших законодавчих актів з ВАТ "НДІСЛ" за період з 25 серпня 2015 року по 25 грудня 2015 року, а тому підлягають застосуванню норми Закону №1977-XII.

Відповідно до п. 5 прикінцевих положень Закону України "Про наукову та науково-технічну діяльність" від 26 листопада 2015 року№848-VIII, до 01 січня 2017 року різниця між сумою пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, та сумою пенсії із солідарної системи, обчисленої згідно із Законом України "Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування", на яку має право науковий працівник, фінансується:

- для наукових (науково-педагогічних) працівників державних бюджетних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів - за рахунок коштів державного бюджету;

- для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних бюджетних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів – за рахунок коштів державного бюджету;

- для наукових (науково-педагогічних) працівників не державних підприємств, організацій та вищих навчальних закладів – за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів.

Враховуючи вищевикладене, у відповідача працювали громадяни на посадах, перебування на яких дає право на призначення (перерахунок) пенсії як науковому працівнику, за переліком посад, затверджених постановою Кабінету Мінчтрів України (далі - КМУ) "Про затвердження переліку посад наукових (науково-педагогічних) працівників підприємств, установ, організацій, вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації, перебування на яких дає право на призначення пенсії та виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію відповідно до статті 24 Закону України "Про наукову і науково - технічну діяльність" №257 від 04 березня 2004 року, та які перебувають на обліку в управліннях Пенсійного фонду України та отримують пенсію відповідно до ст. 24 Закону №1977-XII.

Згідно матеріалів справи, науковим працівникам, які працювали у відповідача, було призначено пенсію відповідно до Закону №1977-XII, яким врегульовано пенсійне забезпечення та соціальний захист наукового працівника.

Відповідно до ст. 24 Закону №1977-XII визначено, що пенсії науковим (науково-педагогічним) працівникам призначаються у розмірі 60 відсотків від суми заробітної плати наукового (науково-педагогічного) працівника, яка визначається відповідно до ст. 23 цього Закону та ч. 2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування" та на яку відповідно до законодавства нараховується збір на обов’язкове державне пенсійне страхування (внески).

Відповідно до ч. 5 ст. 24 Закону №1977-XII, різниця між сумою пенсії за цим Законом та сумою пенсії обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, фінансується:

для наукових (науково-педагогічних) працівників державних бюджетних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації – за рахунок коштів державного бюджету;

для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних бюджетних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації – за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету у порядку, визначеному КМУ;

для наукових (науково-педагогічних) працівників не державних підприємств, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації – за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів.

Відповідно до ч. 5 ст. 24 Закону №1977-XII постановою КМУ від 24 березня 2004 року №372 затверджено Порядок фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних не бюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації згідно із Законом №1977-XII, та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи (далі - Порядок).

Відповідно до п. 2 Порядку, за рахунок коштів державного бюджету фінансується 50 відсотків різниці у розмірі пенсії наукових (науково-педагогічних) працівників державних не бюджетних підприємств, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації у розрахунку на одну особу. Інша частина фінансується за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів.

Згідно з п. 3 Порядку, фінансування різниці у розмірі пенсії осіб, які мають науковий стаж роботи на кількох підприємствах, в установах, організаціях та вищих навчальних закладах ІІІ-ІV рівнів акредитації незалежно від форми власності та фінансування, здійснюється пропорційно зарахованому для призначення пенсії науковому стажу роботи за рахунок джерел фінансування, визначених з законодавством для відповідних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації.

Згідно з п. 5 Порядку, розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних не бюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації визначається у розрахунку на рік органами Пенсійного фонду до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з дня призначення пенсії відповідно до Закону №1977-XII, про що відповідному підприємству, установі, організації або закладу відразу надсилається повідомлення за зразком.

Зазначені підприємства, установи, організації та заклади самостійно визначають суму, що підлягає до сплати у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25 числа перераховують органу Пенсійного фонду за своїм місцезнаходженням відповідні кошти для фінансування різниці у розмірі пенсії, призначеної у минулому та поточних роках.

Відповідно до п. 8 Порядку, у разі порушення строку сплати коштів, які спрямовуються на фінансування різниці у розмірі пенсії, органи Пенсійного фонду стягують відповідні суми у порядку, визначеному законодавством.

Позивачем до матеріалів справи додано розрахунки (повідомлення), якими визначено суми виплаченої науковим працівникам з Пенсійного фонду України пенсії за період з 25 серпня 2015 року по 25 грудня 2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з’ясованих обставин суд прийшов до висновку, що позов управління Пенсійного фонду України в Печерському районі міста Києва до відкритого акціонерного товариства "Науково-дослідний інститут спеціальних способів лиття" про стягнення з відповідача коштів є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Згідно з ч. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються. У зв’язку з ухваленням судового рішення на користь суб’єкта владних повноважень та відсутністю з його сторони судових витрат, судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

Згідно з ч. 1 ст. 256 КАС України, негайно також виконуються постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження у адміністративних справах, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5, 6 ч. 1 ст. 183-2 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 257 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Керуючись ст.ст. 69-71, 86, 94, 158-163, 167, 183-2, 256, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

3. Постанова підлягає негайному виконанню та є підставою для її виконання.

Копії постанови направити (вручити) сторонам (їх уповноваженим представникам) у порядку та строки, встановлені ст. 167 КАС України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.М. Данилишин