Справа № 2-а-168/12
Суддя: Керніцький І. І.
Дата ухвалення: 2012-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-168/2012 рік
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2012 року селище Вигода

Долинський районний суд Івано-Франкіської області в складі:

головуючого - судді Керніцького І.І.,

секретаря судового засідання - Січка В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в селищі Вигода Долинського району Івано-Франківської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора з дізнання ВДАІ Воловецького РВ УМВС капітана міліція ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування акту індивідуальної дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до інспектора з дізнання ВДАІ Воловецького РВ УМВС капітана міліція ОСОБА_2, в якому просив скасувати винесену відповідачем постанову серія АОІ № 103313 від 23.06.2012 року про накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Свої вимоги мотивував тим, що 23.06.2012 року він керував автомобілем марки «Рено», номерний знак НОМЕР_1, по автодорозі Київ-Чоп. Попереду нього здійснював рух вантажний автомобіль, який перевозив мале та великогабаритне каміння, зі швидкістю не більшою ніж 10-20 км/год. Деякий час він рухався позаду нього, після чого впевнившись, що швидкість вищевказаного автомобіля не перевищує 30 км/год. і на даній ділянці дороги достатня видимість для здійснення обгону, він здійснив обгін. Відразу після завершення маневру обгону його зупинив відповідач та вказав, що він, нібито, порушив правила обгону, що є порушенням Правил дорожнього руху України. Незважаючи на пояснення, що він обігнав вантажний автомобіль, який рухався зі швидкістю меншою ніж 30 км/год., з кузова якого весь час висипалось каміння, що створювало перешкоду для керування, відповідач, керуючись своїм хибним переконанням, склав протокол, а згодом виніс оскаржувану постанову. З даною постановою він не згідний, оскільки вона не відповідає вимогам закону, дійсності та не містить жодних переконливих доказів, якими керувався відповідач при її винесенні. На підставі наведеного вважає, що винесена постанова є незаконною, а тому звернувся в суд з даним позовом.

В судове засідання позивач не зявився, однак звернувся до суду з заявою в якій вказав, що позовні вимоги підтримує, просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження в даній справі закрити, в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Також, просив здійснювати розгляд справи у його відсутності та долучив до даної заяви два фотознімки.

Відповідач в судове засідання не прибув, надіслав до суду заперечення, в якому вказав, що на ділянці дороги, де було зупинено позивача, встановлені такі обмеження: заборонено обгін майже на всіх ділянках дороги в межах перевалу, так як вони являються ділянками дороги з обмеженою оглядовістю де передуються декілька крутих поворотів; заборонено перетинати суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки; діє вимога дорожнього знаку 3.25 «Обгін заборонено». Всупереч вищевказаному, позивач перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки. Після зупинки він склав протокол, примірник якого вручив позивачу, після чого прийняв рішення про розгляд справи на місці вчинення правопорушення. Посилання позивача на факт відсутності доказів скоєного ним правопорушення, та те, що з-під коліс вантажного автомобіля, який рухався попереду нього, вилітало каміння і швидкість його руху була мрпною 30 км/год., вважає безпідставним. Вказав, що швидкість руху вантажного автомобіля, який обігнав позивач, становила більше 50 км/год., а обгін здійснено на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю, так як видимість дороги в напрямку слідування позивача було обмежено геометричними параметрами дороги. Спочатку позивач визнав вину у вчиненні вищевказаного правопорушення, однак довідавшись про суму штрафу, став заперечувати. Вважає, що винесена ним постанова'? правомірною, а її зміст не суперечить нормам закону.

Відповідач звернувся до суду з заявою, в якій просив здійснювати розгляд даної справи у його відсутності, а в задоволенні позову позивача відмовити.

Дослідивши та оцінивши здобуті в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події чи складу правопорушення.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується копією постанови серії АОІ № 103313 від 23.06.2012 року, винесеної інспектором з дізнання ВДАІ Воловецького РВ УМВС капітаном міліції ОСОБА_2, позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.І КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень. Зі змісту даної постанови вбачається, що ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки «Рено», номерний знак НОМЕР_1, на 708 км + 850 м здійснив обгін іншого транспортного засобу, перетнувши при цьому суцільну лінію дорожньої розмітки на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю, чим допустив порушення ПДР України.

Розділ 34 п.1 Правил дорожнього руху, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306, свідчить про те, що як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати вузьку суцільну лінію 1.1 для обїзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний обїзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше ЗО км/год.

Як вказав в позовній заяві позивач, 23.06.2012 він дійсно здійснив обгін іншого транспортного засобу на автодорозі Київ-Чоп на ділянці дороги позначеній суцільною лінією, однак транспортний засіб, який він обганяв, рухався зі швидкістю меншою ніж 30 км/год., тому виконавши маневр обгону він не порушив вимог Правил дорожнього руху України, а крутого повороту чи ділянки з обмеженою оглядовістю, як це в оскаржуваній постанові відповідач, на ділянці здійснення ним маневру обгону не було.

П. 2.7 інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, яка затверджена наказом МВС України від 22.02.2001 року № 185, передбачено, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення свідків правопорушення, тощо). Однак жодного документу, який б підтверджував факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.І КУпАП, відповідачем до протоколу не долучено та суду не представлено.

З п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті вбачається, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Всупереч вищевикладеному відповідач в оскаржуваній постанові не навів жодного доказу, який би вказував на факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.І КУпАП.

Відповідач в своєму запереченні вказав, що ОСОБА_3 посилався на те, що з-під коліс вантажного автомобіля, якого він обігнав, вилітало каміння, однак відповідач не звернув увагу, що позивач вказував, що каміння сипалось з кузова вищевказаного автомобіля, яке перешкоджало здійснювати рух позаду нього і створювало небезпеку для руху. Також, відповідач вказав, що швидкість вантажного автомобіля перевищувало 50 км/год., однак жодним доказом це не було підтверджено, окрім твердження вказаного в даному запереченні.

Також, суд критично оцінює посилання відповідача на те, що позивач ОСОБА_3 спочатку визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення, однак почувши суму штрафу, відразу спростував це, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення серії АОІ № 129143 від 23.06.2012 року в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» позивач вказав, що не порушував жодних Правил дорожнього руху України, оскільки обігнав автомобіль, який рухався зі швидкістю меншою ніж ЗО км/год. З фотознімків, які надіслав на адресу суду позивач,

вбачається, що вантажний автомобіль, якого він обігнав, перевозив каміння з відсутнім заднім бортом, що створювало перешкоду для інших учасників руху, а також попереду нього була відсутня ділянка дороги з обмеженою оглядовістю, чи крутий поворот.

При винесенні постанови суд також враховує те, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, однак, відповідач до суду не зявився і не представив жодних переконливих доказів, які б спростували твердження позивача.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено незаконно, оскільки встановлено, що при розгляді адміністративної справи про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КУпАП, відповідачем не було розглянуто жодного переконливого доказу, який би вказував на факт вчинення ОСОБА_1 вищевказаного правопорушення.

При таких обставинах винесену інспектором з дізнання ВДАІ Воловецького РВ УМВС капітаном міліції ОСОБА_2 постанову серії АОІ № 103313 від 23.06.2012 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень за вчинення ним правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.І КУпАП, слід скасувати, а провадження по даній адміністративній справі закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі ст.ст. 122, 128, 251, 268, 280, 283, 284, 288, 289, 292, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керуючись ст.ст. 104, 158-163, 167, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити.

Скасувати постанову серії АОІ № 103313 від 23.06.2012 року, винесену інспектором з дізнання ВДАІ Воловецького РВ УМВС капітаном міліції ОСОБА_2, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.І Кодексу України про адміністративне правопорушення, в звязку з відсутністю в його діях складу вищевказаного адміністративного правопорушення, а провадження по даній справі закрити.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя