Справа № 369/1289/16-а
Суддя: Волчко А. Я.
Дата ухвалення: 2016-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/1289/16-а
Провадження № 2-а/369/99/16
ПОСТАНОВА

Іменем України

08.04.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Волчка А.Я.

при секретарі: Раситюк М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 патрульної поліції НУНП м. Києва, лейнента поліції 8-ої роти 3-го батальйону ІПП УПП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про визнання неправомірними дії інспектора патрульної поліції 5 роти 2 батальйону УПП ДПП м. Києва та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

В лютому 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з вказаним позовом до відповідачів ОСОБА_2 патрульної поліції НУНП м. Києва, лейнента поліції 8-ої роти 3-го батальйону ІПП УПП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про визнання неправомірними дії інспектора патрульної поліції 8-ї роти 3 батальйону УПП ДПП м. Києва та скасування постанови про адміністративне правопорушення, в якому просив суд: визнати протиправними дії інспектора патрульної поліції 8 роти 3 батальйону УПП ДПП м. Києва, лейтенанта ОСОБА_3 по складанню постанови у справі про адміністративне правопорушення від 03.02.2016 та скасувати постанову серії ПСЗ № 053026 від 03.02.2016, винесену інспектором патрульної поліції 8 роти 3 батальйону УПП ДПП м. Києва, лейтенантом ОСОБА_3 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП України.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що постановою лейтенанта поліції 8-ої роти 3-го батальйону УПП ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 серії ПСЗ №053026 від 03 лютого 2016 року на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 (двісті пятдесят пять) гривень за те, що він 03 лютого 2016 року о 16 годині 40 хвилин, керуючи автомобілем НОМЕР_1, «здійснив стоянку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено» чим порушив вимоги пункту 15.10 ПДР України.»

Вважає дану постанову необґрунтованою, та такою що не відповідає нормам КУпАП та винесеною з перевищенням компетенції субєкта владних повноважень.

При розгляді справи не були зясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в моїх діях є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Таким чином вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав:

03.02.2016 року вони з дружиною возили малолітніх дітей на обстеження до НДІ педіатрії, акушерства та гінекології НАМН України. Вдома залишалася старша дочка - інвалід з дитинства, діагноз ДЦП. Після відвідин лікарів повертаючись з сімєю додому, йому стало погано і він змушений був здійснити вимушену зупинку біля найближчої аптеки. Нею виявилася аптека №11 «Вітамін». Як і належить законослухняному громадянинові і водієві зі стажем, у місці, де зупинку заборонено, враховуючи його незадовільне самопочуття, він діяв згідно з вимогами пункту 9.9 ПДР, а саме: увімкнув аварійну світлову сигналізацію. Максимально швидко придбавши воду та ліки (не більше 5 хвилин), він повертався до свого автомобіля, в якому на нього чекали дружина і діти. Повертаючись, він помітив, що до їхньої машини прямує поліцейський. Так само він теж не міг не помітити, що він підходив до машини з ліками. Відповідач належним чином не представився. Попри його пояснення стосовно причини зупинки, він у безапеляційній формі наполіг на накладенні адміністративного стягнення, тим самим абсолютно проігнорувавши аргументацію позивача та пункт 15.4 ПДР України, а саме: «У разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити діяти згідно з вимогами пунктів 9.9, 9.10, 9.11 цих Правил».

Не має жодних сумнівів, що постанова серії ПСЗ №053026 про адміністративне правопорушення від 03 лютого 2016 року винесена з порушенням ст. 33 КУпАП, яка визначає, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим кодексом та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Вказане вище свідчить про те, що працівник ДАІ розглянув справу та притягнув його до відповідальності упереджено, оскільки не взяв до уваги його пояснення, не дослідив обставини справи в сукупності.

При винесенні оскаржуваної постанови цього зроблено не було та посадовою особою, яка винесла цю постанову, зазначені вище вимоги закону не враховані.

Виходячи з вищевикладеного, вважає постанову незаконною та винесеною з грубим порушенням адміністративно-процесуального законодавства, а також такою, що підлягає скасуванню.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити

Відповідачі, в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, свого представника не направили, поважність причин неявки до суду не повідомили.

Суд, вислухавши пояснення позивача, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 03 лютого 2016 року відповідач виніс відносно позивача постанову, якою притягнув останнього до адміністративної відповідальності за ст. 122 КУпАП.

Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності стало те, що позивач 03 лютого 2016 року о 16 годині 40 хвилин, керуючи автомобілем НОМЕР_1, «здійснив стоянку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено» чим порушив вимоги пункту 15.10 ПДР України.»

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст. 283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, щодо якої розглядається справа, опис обставин, установлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, прийняте по справі рішення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення та транспорті» роз'яснено судам, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

При складанні постанови у справі про адміністративне правопорушення інспектором ДПС не зазначено та не долучено жодного доказу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а факт вчинення адміністративного правопорушення водієм ОСОБА_1 щодо в'їзду в дію забороняючого дорожнього знаку не знайшов свого підтвердження під час судового розгляду справи.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, з урахуванням положень ст. 71 КАС України, якою саме на відповідача, як суб'єкта владних повноважень, покладено обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, суд приходить до висновку, що доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за наслідками якого складено постанову серії ПСЗ № 053026 від 03.02.2016 року, суду не представлено.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що належних та допустимих доказів, які б свідчили про правомірність дій інспектора під час складання протоколу про адміністративне правопорушення чи винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідач суду не надав, а відтак, в діях позивача не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 71, 128, 160-163, 167, 171-2 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 патрульної поліції НУНП м. Києва, лейнента поліції 8-ої роти 3-го батальйону ІПП УПП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про визнання неправомірними дії інспектора патрульної поліції 5 роти 2 батальйону УПП ДПП м. Києва та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати протиправними дії інспектора патрульної поліції 8 роти 3 батальйону ІПП УПП ГУНП у м. Києві, лейтенанта ОСОБА_3 по складанню постанови у справі про адміністративне правопорушення від 03.02.2016 року.

Скасувати постанову серії ПСЗ № 053026 від 03.02.2016, винесену інспектором патрульної поліції 8 роти 3 батальйону УПП ДПП м. Києва, лейтенантом ОСОБА_3 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП України, а провадження по справі закрити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волчко А.Я.