Справа № 644/1458/16-а
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2016-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2016 р. Справа № 644/1458/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Бартош Н.С. , Філатова Ю.М.

за участю секретаря судового засідання Дорошенко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16 березня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Харкові, інспектора роти № 7 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в м. Харкові лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій службової особи патрульної поліції у м. Харкові лейтенанта поліції ОСОБА_2 з притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності неправомірними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 735952 від 04.02.2016 року, -

В с т а н о в и л а:

08.02.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просить визнати протиправними дії інспектора роти № 7 батальйону № 2 управління патрульної поліції в м. Харкові лейтенанта поліції ОСОБА_2 (далі відповідач, інспектор поліції) з притягнення його до адміністративної відповідальності та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення, що прийнята інспектором поліції 04.02.2016 року та якою до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП та Постанова).

Позивач зазначає, що перед тим як приступити до керування автомобілем останній був в технічно справному стані. Помітити під час руху, що правий задній габаритний ліхтар не працює він не міг технічно, тому і не міг усунути цю несправність до його зупинки поліцейськими. В присутності інспектора мін просиві надати можливість спробувати усунути несправність заднього габаритного ліхтаря та продовжити рух. Однак його пояснення інспектор поліції до уваги не прийняв та виніс оскаржувану постанову. Під час спілкування інспектор поліції поводився дуже зухвало тим самим принижуючи його гідність, та провокував на сварку.

Позивач зазначає, що відповідачем не дотримані вимоги ст. 245 КУпАП при прийнятті оскаржуваної Постанови. Крім того, його притягнено до адміністративної відповідальності за порушення п. 31.3.4 Правил дорожнього руху, якого в даних Правилах не існує.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16 березня 2016 року в задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Судове рішення вмотивовано тим, що суду не надано будь-яких доказів щодо неправомірності дій відповідача при накладанні адміністративного стягнення, оскільки позивач ніяких обґрунтованих заперечень при розгляді справи про адміністративне правопорушення не подав. Суд визнав установленим, що позивач ОСОБА_3, не увімкнувши аварійну світлову сигналізацію чи не встановивши червоний ліхтар, рухався на транспортному засобі марки ВАЗ-210930, державний номерний знак НОМЕР_1 з технічними несправностями, які полягали в тому, що зовнішній світловий прилад автомобіля, а саме задній правий габаритний ліхтар, не працював внаслідок технічної несправності, що не відповідає режиму роботи зовнішніх світлових приладів, тому що не працював покажчик повороту праворуч, чим порушив п.п. 19.4, 31.4.2 Правил дорожнього руху (далі ПДР).

Під час розгляду справи позивачем не надано доказів на підтвердження зухвалої поведінки працівників державної патрульної поліції, яка принижувала гідність останнього.

Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, на порушення судом норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову суду та прийняти нове судове рішення про задоволення його адміністративного позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, відповідача інспектор поліції, представника відповідача - Управління патрульної поліції у м. Харкові, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга згідно положень п. 1, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За загальними правилами накладення стягнення за адміністративне правопорушення, встановленими ст. 33 КУпАП стягнення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України (ч. 1 ст. 33 КУпАП). При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

Положення ст. 22 КУпАП встановлюють право органу (посадової особи), які уповноважені вирішувати справу, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Постановою інспектора роти № 7 батальйону № 2 управління патрульної поліції в м. Харкові лейтенанта поліції ОСОБА_2 від 04.02.2016 року на позивача ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в доход держави за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП (а.с. 4, 69).

Інспектором поліції установлено, що ОСОБА_1 04.02.2016 року у 00 годин 05 хвилин на вулиці Луї Пастера, 247 в м. Харкові в темну пору доби керував автомобілем ВАЗ-210930, номерний знак НОМЕР_2, який мав технічну несправність, - не працював задній правий габарит. За цими ознаками інспектор поліції визначився, що ОСОБА_1 порушив п.п. 31.3.4, 19.4 ПДР.

В рапорті від 04.02.2016 року відповідачем зазначено про орфографічну помилку, допущену при оформленні зазначеної постанови, а саме, - «п. 31.3.4», який слід читати як «п. 31.4.3» (а.с. 71).

Частиною 1 ст. 9 КУпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення регламентований главою 22 КУпАП.

Так, зокрема, за приписами ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно із ст. 279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу (ч. 1 ст. 279).

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання (ч. 2 ст. 279).

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 10.11.2015 року за № 1408/27853 затверджена Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі Інструкція).

Зазначеною Інструкцією передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка (п. 9 розділу ІІІ Інструкції).

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (п. 10 розділу ІІІ Інструкції).

При малозначності вчиненого адміністративного правопорушення поліцейський може звільнити особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням (п. 12 розділу ІІІ Інструкції).

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. (п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП).

Поняття субєкта владних повноважень наведене п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України, - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Не погоджуючись з висновком суду щодо необгрунтованності адміністративного позову ОСОБА_1, колегія суддів зазначає, що запис нагрудної відеокамери (відео реєстратора) інспектора поліції є свідченням того, що оскаржувані дії та рішення субєкта владних повноважень інспектора поліції не відповідають критеріям, встановленим п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, виходячи з наступного.

Так, за змістом ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право, зокрема, - знайомитися з матеріалами справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

В супереч положень ст. 280 КУпАП та п. 9 Інструкції інспектором поліції до часу прийняття оскаржуваної постанови позивачу ОСОБА_1 не були розяснені його права та обовязки і не зясовані інші обставини, щоб могли мати значення для вирішення справи.

Отже під час провадження у справі про адміністративне правопорушення позивач ОСОБА_1 був позбавлений можливості надати пояснення (у тому числі і письмові), заявити клопотання (у тому числі про допит свідка, який перебував в автомашині), отримати юридичну допомогу у випадку її необхідності.

Колегія суддів вважає, що належна реалізація позивачем прав, встановлених ст. 268 КУпАП, мала можливість вплинути на прийняте інспектором поліції рішення у справі про адміністративне правопорушення.

Колегія суддів зазначає про порушення відповідачем вимог ст. 245 КУпАП щодо з'ясування обставин адміністративного правопорушення, оскільки за поясненнями інспектора поліції ним не розглядалось питання щодо наявність в автомобілі позивача інших осіб, які б мали можливість надати свідчення стосовно цих обставин.

В свою чергу, за поясненнями ОСОБА_4, що допитана судом у якості свідка по справі, ввечері 04.02.2016 року вона перебувала в автомобілі ОСОБА_1 і була обізнана з технічним станом автомобіля позивача.

Запис нагрудної відеокамери (відео реєстратора) інспектора поліції кореспондується з його ж поясненням про те, що виходячи із обсягу та характеру встановлених обставин справи, ним розглядалась можливість використання повноважень, наданих положеннями ст. 22 КУпАП. Однак поведінка водія ОСОБА_1 під час провадження у справі про адміністративне правопорушення змінила його намір звільнити цього порушника від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

Надаючи правову оцінку вищезазначеному, колегія суддів визначає незаконний характер такого рішення, оскільки при вирішенні питання про звільнення порушника від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення оцінці підлягав характер (конкретні обставини, наявність/відсутність істотної загрози охоронюваним громадським стосункам) скоєного ОСОБА_1 адміністративного правопорушення (у випадку його скоєння), а не оцінка поведінки людини в ситуації, що об'єктивно містить явні передумови для конфлікту.

Колегія суддів також звертає увагу, що справедливість прийнятого інспектором поліції рішення вже підірвана початковим недотриманням вимог глави 22 КУпАП щодо порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що дії інспектора поліції під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача ОСОБА_1 не відповідають вимогам ст.ст. 245, 280 КУпАП, а відтак є протиправними. Оскаржувана постанова відповідачем прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1, скасування постанови Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16 березня 2016 року, з прийняттям нового судового рішення про задоволення адміністративного позову ОСОБА_1, оскільки судом неповно зясовані обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом при прийняття оскаржуваної постанови порушені норми процесуального та матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Статтею 293 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Якщо буде встановлено, що постанову винесено органом (посадовою особою), неправомочним вирішувати цю справу, то така постанова скасовується і справа надсилається на розгляд компетентного органу (посадової особи).

Колегія суддів зазначає, що з огляду на положення КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади/субєкта владних повноважень та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади/субєкта владних повноважень.

Статтею 222 КУпАП визначено компетенцію органів національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Таким чином, виходячи із повноважень, встановлених п. 2 ч. 1 ст. 293 КУпАП, з урахуванням висновку про розгляд відповідачем справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача ОСОБА_1 без урахування/встановлення усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, колегія суддів приходить до висновку, що після вирішення питання про скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності адміністративна справа підлягає новому розгляду.

Інші доводи та заперечення сторін на висновки колегії суддів не впливають.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. 1, п. 3, п. 4, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16 березня 2016 року скасувати з прийняттям нового судового рішення, яким:

визнати протиправними дії інспектора роти № 7 батальйону № 2 управління патрульної поліції в м. Харкові лейтенанта поліції ОСОБА_2;

постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 735952 від 04.02.2016 року скасувати;

справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 щодо скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, направити для повторного розгляду інспектору роти № 7 батальйону № 2 управління патрульної поліції в м. Харкові лейтенанту поліції ОСОБА_2.

Постанова Харківського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис) Л.В. Мельнікова

Судді (підпис) Н.С. Бартош

(підпис) ОСОБА_5

Повний текст постанови виготовлений і підписаний 30 травня 2016 року.