Справа № 352/283/16-а, 2а-352/36/16
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2016-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2016 р. Справа № 876/2303/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Сапіги В.П.,

суддів: Левицької Н.Г., Хобор Р.Б.,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 29.02.2016 року про відмову у відкритті провадження у справі у справі за позовом ОСОБА_2 до Старокривотульської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області про визнання нечинним акту та рішень,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом до Старокривотульської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області про визнання нечинним акту земельної комісії від 19.10.2012 року та 20.12.2013 року за №20, рішення за №41-15/2013 від 26.12.2013 року про затвердження акту земельної комісії та №32-17/2014 від 01.04.2014 року про передачу земельної ділянки у власність.

Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 29.02.2016 року відмовлено у відкритті провадження у даній справі з тих підстав, що існує спір про право на земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:0459, яка передана у власність ОСОБА_3

Не згоджуючись із таким рішенням, позивач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. Вважає, що суд при винесенні оскаржуваної ухвали не обєктивно і неповно оцінив доводи позивача, порушивши при цьому норми матеріального права, у звязку з чим виніс протиправне рішення, яке підлягає скасуванню, а тому просить його скасувати і постановити нову ухвалу.

При цьому апелянт обґрунтовує та мотивує свої вимоги тим, що оскаржувані акти та рішення складені та прийняті неправомірно. Вважає, що при поданні позову надав суду всі необхідні докази, які підтверджують, що справа належить до розгляду адміністративним судом.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 41 КАС України у разі неявки у судове засідання осіб, які беруть учать у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування норм матеріального й процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи, а також може дослідити докази, які не досліджувалися у суді першої інстанції, з власної ініціативи або за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до суду першої інстанції або необґрунтованим відхилення їх судом першої інстанції та дослідити також докази, які досліджувалися судом першої інстанції з порушенням вимог цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся в суд з адміністративним позовом за яким просить визнати визнання нечинними акти земельної комісії Старокривотульської сільської ради Тисменицького району від 19.10.2012 року та 20.12.2013 року за №20 про узгодження меж земельної ділянки та рішення за №41-15/2013 від 26.12.2013 року про затвердження акта земельної комісії та №32-17/2014 від 01.04.2014 року про передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_3

Відповідно до ч. 2 статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

За змістом ч.2 ст.4 КАС України слідує, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Дійсно акт є лише документом, який містить інформацію про межі земельної ділянки та її розміри. Тобто даний документ сам по собі не породжує юридичних наслідків.

Частиною 1 ст. 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Положення п.1 ч.1 ст. 17 цього КАС України стосовно поширення компетенції адміністративних судів на «спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності» слід розуміти так, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і спори фізичних чи юридичних осіб з органами місцевого самоврядування, органами державної влади як суб'єктом владних повноважень, пов'язаних з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.

Зважаючи на вказані приписи Кодексу адміністративного судочинства, необхідно зробити висновок в тому, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори в яких стороною є суб'єкт владних повноважень, який прийняв рішення, яке позивач і оскаржує.

Конституційний Суд України в пункті 4 мотивувальної частини Рішення від 16 квітня 2009 року №7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) вказав, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

Частиною 1 статті 125 ЗК України передбачено, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази про те, що земельна ділянка щодо якої прийнято відповідачем рішення, обтяжена відповідними документами, що посвідчують право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації.

З вищевикладеного слідує, що суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку, що даний спір є цивільно-правовим, а не публічно-правовим.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін; змінити ухвалу суду; скасувати ухвалу суду і постановити нову ухвалу з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи; скасувати ухвалу суду і залишити позовну заяву без розгляду або закрити провадження у справі; визнати ухвалу суду нечинною і закрити провадження у справі; скасувати ухвалу суду і постановити нову ухвалу.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при винесенні оскаржуваної ухвали прийнято судове рішення з порушенням норм процесуального права, що згідно п.3 ч.1 ст.199 КАС України є підставою для скасування ухвали суду та направлення справи для продовження розгляду.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.196, п.3 ч.1 ст. 199, п.6 ч.1 ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд апеляційної інстанції

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати ухвалу Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 29.02.2016 року про відмову у відкритті провадження у справі №352/283/16а та направити справу для продовження розгляду в суд першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя В.П. Сапіга

Судді Н.Г. Левицька

ОСОБА_4

Повний текст виготовлено 31.05.2016 р.