Справа № 361/4155/15-а
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2016-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2016 року м. Київ К/800/41437/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого судді суддів:Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Броварського МВ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, Управління Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському району Київської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а :
У червні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом до Броварського МВ Головного управління Міністерства внутрішніх справ (далі - Броварське МВ ГУ МВС) України в Київській області, Управління Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському району Київської області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії, інвалідом 3 групи захворювання, пов`язаного з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС, а тому має право на призначення пенсії, виходячи із розміру заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження. Проте, Броварське МВ ГУ МВС України в Київській області протиправно не включило в розрахунок його грошового утримання за період з 26 по 29 квітня 1986 року одноразову грошову винагороду в розмірі 780 крб., заробітну плату в розмірі 312 крб. з урахуванням коефіцієнта 5, добові в розмірі 3,5 крб. на добу та за харчування 2,85 крб. на добу.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 липня 2015 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області щодо надання ОСОБА_1 довідки про заробітну плату за роботу у третій зоні небезпечності (зоні відчуження) м. Прип`ять по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за період з 26 по 29 квітня 1986 року без включення одноразової грошової допомоги в розмірі 780 крб., добових у розмірі 3,5 крб., за харчування 2,85 крб. на добу та заробітної плати в розмірі 400,44 крб. з урахуванням коефіцієнта 5.

Зобов`язано Броварський МВ ГУ МВС України в Київській області включити у довідку про заробітну плату ОСОБА_1 на підставі розпорядження Ради Міністрів СРСР №964-рс від 17 травня 1986 року, постанови Ради Міністрів УРСР і Української Ради професійних союзів № 207-7 від 10 червня 1986 року за роботу в третій зоні небезпечності (зоні відчуження) м. Прип`ять по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 26 по 29 квітня 1986 року одноразову грошову винагороду в розмірі 780 крб., добові в розмірі 3,5 крб., за харчування 2,85 крб. на добу, заробітну плату в розмірі 400,44 крб. з урахуванням коефіцієнта 5 та надати довідку з урахуванням зазначених виплат.

Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у м. Броварах та Броварському районі Київської області здійснити з 20 травня 2015 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням відомостей про заробітну плату під час виконання службових обов`язків у третій зоні небезпечності (зона відчуження) м. Прип`ять по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 26 по 29 квітня 1986 року: про одноразову грошову винагороду в розмірі 780 крб., заробітну плату в розмірі 400,44 крб. з урахуванням коефіцієнта 5, добових в розмірі 3,5 крб., за харчування 2,85 крб. на добу та виплатити йому недоотриману суму пенсії.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2015 року скасовано постанову суду першої інстанції та прийнято нову постанову, якою відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції. В обґрунтування доводів касаційної скарги зазначає, що у квітні 2015 року дізнався про прийняття після аварії на Чорнобильській АЕС ряду законів та підзаконних актів, в яких передбачено виплату одноразової грошової допомоги та інші виплати особам, у тому числі працівникам міліції, які приймали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Оскільки після аварії минуло багато часу і позивач не міг пригадати чи отримував він грошову винагороду в розмірі 780 крб., добові в розмірі 3,5 крб. та 2,85 крб. за харчування, тому останній звернувся до Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області про надання йому правдивої довідки про розмір отримуваної ним заробітної плати. Вважає, що судом апеляційної інстанції безпідставно взято до уваги довідку Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області від 11 квітня 2012 року, яка, на думку позивача, не є об`єктивною та правдивою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах доводів касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач є особою, постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), інвалідом 3 групи внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському району Київської області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно маршрутного листа № 15/М-872 від 03 квітня 2012 року, виданого Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, ОСОБА_1 приймав участь у заходах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і знаходився у зоні відчуження з 26 по 29 квітня у м. Прип`ять.

Відповідно до довідки Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області від 11 квітня 2012 року № 81 позивачу за роботу в м. Прип`ять з 26 по 29 квітня 1986 року по місцю роботи з урахуванням коефіцієнта 5 виплачена заробітна плата у розмірі 138,72 крб.

Згідно довідки Управління внутрішніх справ УРСР від 17 грудня 1990 року № 3/420 у період участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 26 по 29 квітня 1986 року позивач отримав радіаційну дозу опромінення - 36,17 бер.

13 травня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області з проханням надати йому для перерахунку пенсії довідку про розмір заробітної плати під час перебування в зоні відчуження з 26 по 29 квітня 1986 року, включивши до неї одноразову грошову винагороду у розмірі 780 крб., добові у розмірі 3,5 крб., за харчування 2,85 грн. на добу, заробітну плату у розмірі 312 крб. з урахуванням коефіцієнта 5 за перебування у третій зоні небезпечності (м. Прип`ять).

Листом № М-502 від 18 травня 2015 року Броварське МВ ГУ МВС України в Київській області повідомило позивача, що у картці про нарахування грошового забезпечення відсутній запис про те, що він отримував грошову винагороду за отриману максимально допустиму дозу радіації, тому немає підстав для включення її у довідку.

20 травня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському району Київської області із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням виплат, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР № 964-рс від 17 травня 1986 року, і розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1006-р від 25 листопада 1993 року.

Листом від 26 травня 2015 року № 302/М-01 Управління Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському району Київської області відмовило позивачу у перерахунку пенсії, посилаючись на відсутність довідки про заробітну плату у зоні відчуження.

Вважаючи такі дії відповідачів протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з безпідставності невключення у довідку про заробітну плату позивача на роботах у третій зоні небезпечності (зона відчуження) м. Прип`ять одноразової грошової винагороди у розмірі 780 крб., добових у розмірі 3,5 крб., за харчування 2,85 грн. на добу.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та відмовляючи позивачу у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що надана позивачу довідка від 11 квітня 2012 року № 81 відображає фактичний розмір сплачених ОСОБА_1 у 1986 році сум заробітної плати, а відтак у Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області були відсутні правові підстави для включення до неї інших виплат, а в Управління Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському району Київської області для здійснення перерахунку призначеної позивачу пенсії.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду апеляційної інстанції.

Згідно з частиною 1 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами, організаціями (військоматами).

Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», визначено Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Пунктом 1 цього Порядку передбачено, що пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Таким чином, розмір пенсії по інвалідності ставиться в залежність від заробітку, фактично отриманого особою у період її роботи в зоні відчуження.

Згідно пункту 2.24 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, з урахуванням внесених постановою Правління Пенсійного Фонду України від 07 липня 2014 р. № 13-1 змін (далі - Порядок), при призначенні (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для розмежування джерел фінансування особа надає пакет документів, передбачених підпунктами 2 і 3 пункту 2.1 цього розділу.

Відповідно до підпункту 3 пункту 2.1 Порядку до заяви про призначення пенсії за віком для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера у період до 01 січня 2016 року ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 01 липня 2000 року із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Згідно пункту 4.2 Порядку органу, що призначає пенсію, надано право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Як було встановлено судом апеляційної інстанції, одноразова винагорода у розмірі трьох місячних окладів та добові позивачеві не виплачувались.

Враховуючи вказане, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що відповідач при зазначенні у довідці № 81 від 11 квітня 2012 року відомостей про фактичний розмір заробітної плати позивача діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України.

Доводи касаційної скарги про незаконність судового рішення, порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права безпідставні, не ґрунтуються на законі та спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Тому колегія суддів, перевіривши у межах касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, приходить до висновку, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а судове рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2015 року без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Я.Л. Іваненко

Судді: М.І. Мойсюк

В.В. Тракало