Справа № 495/3744/16-а
Суддя: Мишко В. В.
Дата ухвалення: 2016-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 495/3744/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2016 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання: Корженко Л.О.

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився

від відповідачів: не з'явилися

від третьої особи: не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу № 495/3744/16-а

за позовом ОСОБА_1

до:

- Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області

- державного інспектора будівельного нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудуванняДепартаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській областіОСОБА_2

за участю третьої особи Відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції

про оскарження дій субєкта владних повноважень та скасування постанови № 180 від 10.03.2016 року щодо накладення адміністративного стягнення

В С Т А Н О В И В :

16.05.2015 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області(далі по тексту відповідач-1) та державного інспектора будівельного нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудуванняДепартаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській областіОСОБА_2 (далі по тексту відповідач-1) за участю третьої особи Відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції (далі по тексту третя особа) про оскарження дій субєкта владних повноважень та скасування постанови №180 від 10.03.2016 року щодо накладення адміністративного стягнення (а.с.1-5).

Так, позивач просить суд:

- поновити строк для оскарження постанови про адміністративне правопорушення;

- визнати неправомірними дії Державного інспектора будівельного нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_2 по притягненню громадянина ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.96 КУпАП по постанові № 180 від 10.03.2016 року по справі про адміністративне правопорушення;

- скасувати постанову № 180 від 10.03.2016 року по справі про адміністративне правопорушення, яку постановив Державний інспектор будівельного нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_2;

- визнати неправомірними дії Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області по спрямуванню постанови № 180 від 10.03.2016 року по справі про адміністративне правопорушення до примусового виконання.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.05.2016 року було відкрито провадження по справі № 495/3744/16-а. Справу призначено до розгляду (а.с.16).

Позивач ОСОБА_1, в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу без його участі (а.с.31).

Відповідач-1 Департамент ДАБІ в Одеській області, відзив або заперечення на позов ОСОБА_1 до суду не надав та його представник в судове засідання не з'явився без поважних причин, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань не заявляв, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, про що свідчить наявне в матеріалах справи відповідне поштове повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.29).

Відповідач-2 державний інспектор будівельного нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудуванняДепартаменту ДАБІ в Одеській областіОСОБА_2, відзив або заперечення на позов ОСОБА_1 до суду не надав та в судове засідання не з'явився без поважних причин, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань не заявляв, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, про що свідчить наявне в матеріалах справи відповідне поштове повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.28).

Третя особа Відділ ДВС Б-Дністровського МУЮ в Одеській області, відзив або заперечення на позов ОСОБА_1 до суду не надав та його представник в судове засідання не з'явився без поважних причин, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань не заявляв, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, про що свідчить наявна в матеріалах справи відповідна розписка (а.с.30)

Відповідно до ч.1 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше місяця з дня відкриття провадження у справі, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами (ч.4 ст.122 КАС України).

Згідно із ч.4 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (ч.6 ст.128 КАС України).

Враховуючи викладені обставини, норми чинного законодавства та ті факти, що відповідачі та третя особа, в судове засідання не зявилися, будь-яких клопотань не заявляли, хоча були належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання, позивач ОСОБА_1, в судове засідання не з'явився, але просив розглянути справу без його участі, строк розгляду справи, відповідно до ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України, закінчився і ніхто із сторін не заявив клопотання про його подовження, суд вважає за можливе і необхідне, розглянути справу у письмовому провадженні за відсутності учасників судового процесу, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи.

Відповідно до ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступників висновків.

Згідно із пунктом 2 частини 1 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно із статтею 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

На підставі статті 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, відповідно до статей 36, 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», згідно з Порядком виконання будівельних робіт та Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, ОСОБА_1 було подано повідомлення «про початок виконання будівельних робіт».

Перевіркою Департаменту ДАБІ в Одеській області з виїздом на місце за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, вул. ім. Заріпова Х, 199/34, виявлено, що ОСОБА_1 було розпочато виконання будівельних робіт по будівництву стрічкового фундаменту за зазначеною адресою. Забудовником ОСОБА_1 було розпочато виконання будівельних робіт без повідомлення «про початок виконання будівельних робіт»: було збудовано стрічковий фундамент, «нове будівництво гаражу» за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, вул. ім. Заріпова Х, 199/34, чим порушено ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Виявлені обставини було зафіксовано в акті перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 25.02.2016 року.

Окрім цього, за результатами перевірки Департаментом ДАБІ в Одеській області було складено протокол про адміністративне правопорушення від 25.02.2016 року та припис від 25.02.2016 року, яким приписано усунути порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності.

В подальшому, Департаментом ДАБІ в Одеській області було складено постанову по справі про адміністративне правопорушення № 180 від 10.03.2016 року та притягнено до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 На позивача було накладене адміністративне стягнення відповідно до ч.5 ст. 96 КпАП України у вигляді штрафу в розмірі 5 950 грн. Копію постанови було надіслано позивачу поштою (а.с.8).

За твердженням позивача, 10.05.2016 року ОСОБА_1 було запрошено до Відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, де йому було розяснено, що з Департаменту ДАБІ в Одеській областінадійшла постанова по справі про адміністративне правопорушення, а саме: постанова № 180 від 10.03.2016 року за скоєння правопорушення, передбаченого ч.5 ст.96 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5 950 грн..

Позивач стверджує, що ніякого припису з Департаменту ДАБІ в Одеській області він не отримував, в Департамент ДАБІ в Одеській області його не запрошували та йому взагалі не було відомо, що у відношенні нього складено протокол про адміністративне правопорушення та накладено стягнення у вигляді адміністративного штрафу.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.01.2016 року ОСОБА_1 було надано Департаменту ДАБІ в Одеській області повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо будівництва гаражу за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, вул. ім. Заріпова Х, 199/34, вид будівництва «нове будівництво», код обєкта ДК 1242.1, будівельний НОМЕР_2, виданий 08.12.2015 року управлінням містобудування та архітектури Білгород-Дністровської міської ради (а.с.10-12).

Окрім цього, земельна ділянка використовується для будівництва на підставі свідоцтва про право власності від 02.12.2015 року (індексний номер 48869930), витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.12.2012 року (індексний номер 48870454), кадастровий номер :02:026:0439 (а.с.13-14).

Вищевказане свідчить про грубе порушення процедури перевірки обєкту містобудування та складання Постанови про накладення штрафу за правопорушення ч.5 ст.96 КУпАП у сфері містобудівної діяльності, за якою дане правопорушення кваліфікується як виконання підготовчих робіт без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт, якщо такі роботи не виконувалися на підставі зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт чи дозволу на виконання будівельних робіт, а також наведення недостовірних даних у декларації про початок виконання підготовчих робіт.

Положеннями Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року №3038-VI врегульовано правові та організаційні засади містобудівної діяльності.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі орган державного архітектурно-будівельного контролю) щодо обєктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком обєктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Згідно із статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням визнається протиправна вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права и свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають юридичне значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за внутрішнім переконанням, заснованому на всебічному, повному та об'єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Відповідно до ст.254 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, імя по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи (ст.256 КУпАП).

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, у ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення від 25.02.2016 року відсутній, він складений за відсутності ОСОБА_1 та він з протоколом не ознайомлений та його не підписував. В свою чергу, відповідачем не представлено до суду доказів, які б спростовували доводи позивача.

Постанова винесена за відсутності ОСОБА_1 та в матеріалах справи відсутні докази щодо належного та своєчасного повідомлення ОСОБА_1 про час та місце проведення засідання.

Таким чином, слід зробити висновок, що протокол про адміністративне правопорушення від 25.02.2016 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.96 КУпАП ОСОБА_1 не відповідають вимогам ст.ст. 254, 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, встановлено в судовому засіданні та не спростовано відповідачами, постанова Державного інспектора будівельного нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_2 по притягненню громадянина ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.96 КУпАП не відповідає та суперечить положенням ст.ст. 152, 251-252, 254, 256, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Наведені обставини свідчать про те, що при винесенні Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській областіпостанови № 180 від 10.03.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.96 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не перевірено належним чином та в повному обсязі правильність і обґрунтованість складеного відносно ОСОБА_1 протоколу та не з'ясовано, що в діях ОСОБА_1 взагалі відсутній склад адміністративного правопорушення.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, про існування оскаржуваної постанови стало відомо лише 10.05.2016 року після отримання її копій, у зв'язку з чим ОСОБА_1 просить поновити йому строк для звернення до суду з адміністративним позовом пропущений з поважних причин.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала (ч.1 ст.100 КАС України).

Оскільки про існування постанови по справі про адміністративне правопорушення під № 180 від 10.03.2016 року ОСОБА_1 стало відомо лише 10.05.2016 року, що документально підтверджується, суд вважає за можливе поновити йому строк для звернення до суду з адміністративним позовом пропущений з поважних причин.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В свою чергу, відповідачі Департамент ДАБІ в Одеській області та державний інспектор будівельного нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудуванняДепартаменту ДАБІ в Одеській областіОСОБА_2, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, не взяли участі в судовому засіданні та не виконали, покладених на них ст.71 КАС України, як на суб'єкта владних повноважень, обов'язків по наданню суду доказів правомірності своїх дій.

Згідно із ст.7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.88 року «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» вказано, що встановлений законом порядок розгляду скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення є важливою гарантією забезпечення законності в діяльності органів, уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, захисту прав громадян та посадових осіб, запобігання правопорушенням, ефективним засобом виховання поваги до закону прав і свобод, честі й гідності інших людей.

Враховуючи вищевикладені обставини, норми чинного законодавства, оцінюючи досліджені судом докази, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 частково законними, правомірними та обґрунтованими, а позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

За таких обставин, суд вважає за необхідне:

- поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду з адміністративним позовом про оскарження дій субєкта владних повноважень та скасування Постанови №180 від 10.03.2016 року щодо накладення адміністративного стягнення;

- визнати неправомірними дії Державного інспектора будівельного нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_2 по притягненню громадянина ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.96 КУпАП по Постанові №180 від 10.03.2016 року по справі про адміністративне правопорушення;

- скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення під № 180 від 10.03.2016 року.

Крім того, позивач просить суд визнати неправомірними дії Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області по спрямуванню Постанови № 180 від 10.03.2016 року по справі про адміністративне правопорушення до примусового виконання. Між тим, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 в даній частині задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Таким чином, порушення адміністративної справи має передумовою обставини, визначені ч.1 ст.6 КАС України.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що в зв'язку з прийняттям рішенням чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб'єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). Тобто, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов'язковими.

Таким чином, підставами для визнання певний дій суб'єкта владних повноважень неправомірними є невідповідність їх вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу. При цьому, обов'язковою умовою визнання такої дії неправомірною є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

З цією метою суд повинен з'ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову, належних учасників процесу), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Аналогічна правова позиції викладена в рішення Вищого адміністративного суду країни № К/800/68583/14 від 19.01.2016 року.

Отже, обраний позивачем спосіб захисту прав, який він вважає порушеним, не відповідає законодавству, так як само лише спрямування постанови № 180 від 10.03.2016 року по справі про адміністративне правопорушення до примусового виконання не спроможне порушити права особи та є виключно реалізацією компетенції суб'єкта владних повноважень, в даному випадку - Департаменту ДАБІ в Одеській області.

З огляду на викладене, оскарження дій щодо спрямування Постанови № 180 від 10.03.2016 року по справі про адміністративне правопорушення до примусового виконання не відповідає способу захисту в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 1, 9-11, 41, 69-71, 87, 94, 99, 100, 122, 128, 158-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 7, 9, 245, 247, 251-252, 254-256, 276-280, 287, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду з адміністративним позовом до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, державного інспектора будівельного нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудуванняДепартаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській областіОСОБА_2, за участю третьої особи Відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції про оскарження дій субєкта владних повноважень та скасування Постанови №180 від 10.03.2016 року щодо накладення адміністративного стягнення.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, державного інспектора будівельного нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудуванняДепартаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській областіОСОБА_2, за участю третьої особи Відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції про оскарження дій субєкта владних повноважень та скасування Постанови №180 від 10.03.2016 року щодо накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Визнати дії Державного інспектора будівельного нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_2 по притягненню громадянина ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.96 КУпАП по Постанові №180 від 10.03.2016 року по справі про адміністративне правопорушення неправомірними.

Постанову № 180 від 10.03.2016 року по справі про адміністративне правопорушення, яку постановив Державний інспектор будівельного нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_2 скасувати.

В задоволення решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 186 КАС України, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Мишко