Справа № 826/7705/16
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2016-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

01 червня 2016 року м. Київ № 826/7705/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., ознайомившись із позовною заявою і доданими до неї матеріалами

за позовомОСОБА_1
до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Національного банку України, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Чернявської Олени Степанівни
про визнання бездіяльності протиправною,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Національного банку України, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Чернявської Олени Степанівни, в якому просить:

1 Визнати протиправною бездіяльність Національного банку України щодо невжиття належних заходів забезпечення захисту законних інтересів вкладників і кредиторів щодо безпеки збереження коштів на банківських рахунках ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», зокрема, невжиття в період з 2009-2015 року адекватних, негайних та рішучих дій, неприйняття своєчасно рішення про застосування адекватного заходу впливу до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на підставі проведених перевірок з порушенням вимог ст. 73 Закону України «Про банки та банківську діяльність».

2. Визнати протиправною бездіяльність Національного банку України в період з 2009-2015 року щодо невизнання ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» неплатоспроможним, що є порушенням вимог ст. 76 Закону України «Про банки та банківську діяльність».

3. Визнати протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Чернявської Олени Степанівни щодо нездійснення належних заходів з приведення діяльності неплатоспроможного банку у відповідність із вимогами законодавства України щодо дотримання нормативів капіталу та ліквідності.

Ознайомившись з позовною заявою позивача, суд встановив, що вона не відповідає вимогам статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після отримання позовної заяви з'ясовує чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 цієї статті).

Частиною 3 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно із ч. 2 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Позивачем оскаржуються дії (бездіяльність) Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Чернявської Олени Степанівни щодо невжиття дій та неприйняття відповідних рішень, які б дозволили вивести ПАТ «Фінанси і кредит» із стану неплатоспроможного та захистити права вкладників.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі постанови Правління Національного банку України від 17.12.2015 р. № 898 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" розпочалась ліквідаційна процедура, уповноваженою особою Фонду на ліквідацію Банку призначено Чернявську Олену Степанівну.

Позивач зазначає, що фактично банк був вже неплатоспроможний у 2009 році.

Так, постановою Правління Національного банку України від 17.09.2015 р. № 612 банк було віднесено до категорії неплатоспроможних, у зв'язку із чим запроваджено тимчасову адміністрацію з 18.09.2015 р. по 17.12.2015 р.

10.09.2015 р. директор-розпорядник Фонду Костянтин Ворушилін на брифінгу повідомив, що ПАТ «Фінанси і кредит» вже не проблемний банк.

23.09.2015 р. у інтерв'ю Інтернет агентству «Інтерфакс-Україна» Голова Національного банку України Гонтарєва В. зазначила, що банк «був неплатоспроможний вже у 2009 році».

22.12.2014 р. між позивачем та банком було укладено договір-заяву № 300131/151464/370-14 про банківський достроковий вклад (депозит) «Класік» на 370 днів в іноземній валюті.

Наведені вище обставини свідчать, що про протиправну бездіяльність Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Чернявської Олени Степанівни позивач дізналась у вересні 2015 року.

Натомість до суду звернулась лише 25.05.2016 р., про що свідчить відмітка служби діловодства Окружного адміністративного суду м.Києва.

Наведене свідчить про пропущення позивачем строків звернення до суду, передбачених ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому їй необхідно обґрунтувати причини пропуску строку звернення до суду та надати докази на їх підтвердження.

Завданням адміністративного судочинства згідно ч. 1 ст. 2 КАС України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно визначень, наведених в п. п. 6, 8 ч. 1 ст. 3 цього Кодексу, адміністративний позов - це звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах; позивач в адміністративній справі - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Аналіз наведених норм дає підстави стверджувати, що до адміністративного суду може звернутися фізична або юридична особа, права, свободи чи інтереси якої порушено суб'єктом владних повноважень у зв'язку із винесенням останнім рішення (нормативно-правового акта чи правового акта індивідуальної дії), вчиненням дій або не вчинення дій, які повинні бути вчинені в межах повноважень органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхньої посадової чи службової особи, іншого суб'єкта при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Вимоги позивача повинні стосуватися захисту або відновлення його прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єкта владних повноважень.

При вирішенні питання щодо прийняття до розгляду в порядку адміністративного судочинства позову суду слід визначитись, зокрема, з такими питаннями: які саме права, свободи чи інтереси позивача порушені, в чому саме вони полягають і якими саме рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень вони порушені; чи відносяться спірні правовідносини до публічно-правових; чи не підлягає порушені право, свобода чи інтереси фізичної або юридичної особи захисту в порядку іншого провадження.

Таким чином позовні вимоги повинні бути викладені максимально чітко та обґрунтовано.

З урахуванням наведеного, позивачу необхідно уточнити, які саме належні (неналежні) заходи та адекватні, рішучі, негайні дії мали бути застосовані (вчинені) до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»; які саме своєчасні рішення не було прийнято відповідачами, а також зазначити про застосування яких саме адекватних заходів впливу йдеться у її позовних вимогах.

Таким чином, позивачу необхідно чітко викласти свої вимоги до відповідачів та зазначити дії (бездіяльність), рішення останніх, якими порушено права позивача та з приводу яких подано позов.

Відповідно до частини третьої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про судовий збір» судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі виключно через установи банків чи відділення зв'язку.

Ставки сплати судового збору встановлено ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", із змінами, внесеними згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" № 484-VIII від 22.05.2015, відповідно до якої встановлюється ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою - 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Суд звертає увагу позивача, що позови та заяви, які подаються до судів та містять декілька самостійних вимог, є об'єктом сплати судового збору за кожну таку вимогу.

Отже, в силу статті 6 Закону України «Про судовий збір» з позовних заяв, що містять кілька вимог немайнового характеру, судовий збір справляється з кожної вимоги окремо.

Позивачем заявлено три позовні вимоги немайнового характеру, проте судовий збір сплачено лише за одну позовну вимогу, що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією № 235757 від 17.05.2016 р. на суму 551,21 грн.

Таким чином, позивачу необхідно доплатити судовий збір за дві позовні вимоги немайнового характеру та надати суду докази такої сплати.

Підсумовуючи наведене вище, позивачу необхідно обґрунтувати причини пропуску строку звернення до суду, надати докази на їх підтвердження, а також уточнити заявлені вимоги; сплатити судовий збір та надати докази такої сплати.

Відповідно до частини першої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху з наданням позивачеві часу для усунення недоліків позову. Позивачу необхідно усунути названі недоліки позову та привести позовну заяву у відповідність з приписами статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 106-108 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву без руху.

2. Встановити позивачу 5-ти денний строк з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені пунктом 1 частини третьої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Іщук