Справа № 2а-3671/2010
Суддя: Плахтій І. Б.
Дата ухвалення: 2016-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№ 2а-3671/2010
Номер провадження: 6-а/161/15/16
У Х В А Л А

02 червня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої -- судді Плахтій І.Б.,

з участю секретаря судового засідання Стецюка Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку заяву відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про зміну способу і порядку виконання постанови суду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у м. Луцьку про визнання неправомірними дій та зобовязання провести перерахунок та виплату пенсії,

В С Т А Н О В И В :

Головний державний виконавець ВПВР УДВС ГТУЮ у Волинській області звернувся в суд із заявою про зміну способу та порядку виконання постанови Луцького міськрайонного суду від 19.11.2010 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УПФ України у м. Луцьку про визнання неправомірними дій та зобовязання провести перерахунок та виплату пенсії.

Свою заяву обґрунтовує тим, що на виконання постанови Луцького міськрайонного суду від 19.11.2010 року та додаткової постанови від 29.04.2011 року ОСОБА_1 було предявлено до виконання виконавчий лист. 16.03.2016 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження.

Постанова суду боржником в повному обсязі не виконана, стягувачу проведено перерахунок та нарахування пенсії в розмірі 10177,38 грн. Однак, у звязку із відсутністю фінансування з Державного бюджету, кошти не виплачені.

А тому, з метою забезпечення виконання рішення суду, просить змінити спосіб та порядок виконання постанови суду, шляхом стягнення нарахованих ОСОБА_1 коштів.

Заявник просив розгляд справи проводити у його відсутності, вимоги заяви задовольнити в повному обсязі та повідомити про результати розгляду заяви.

Представник боржника подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представник стягувача в судове засідання не зявилася.

Суд вважає за можливе слухати справу за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та заяви, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Луцького міськрайонного суду від 19.11.2010 року та додатковою постановою від 29.04.2011 року було зобовязано відповідача нараховувати та виплачувати ОСОБА_1 державну основну та додаткову пенсію відповідно до пункту 2 статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції станом до 28.12.2007 року) в розмірі основної пенсії 8 мінімальних пенсій за віком відповідно до статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 01 вересня 2010 року.

Постанова суду оскаржена не була та набрала законної сили.

Ухвалою суду від 12.05.2014 року (а.с.54-55) було відмовлено в задоволенні заяви Другого ДВС Луцького МУЮ про зміну способу і порядку виконання постанови суду у даній справі.

Верховним судом України 06.07.2015 року дана справа переглядалася за заявою ОСОБА_1, з якою заявник звернувся в звязку з ухваленням Європейським судом з прав людини рішення у справі «Васильєв та інші проти України, у якому він був заявником.

Постановою Верховного суду України від 06.07.2015 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд Верховним судом України постанови та додаткової постанови суду у даній справі відмовлено (а.с.96-97).

Разом з тим, вказаною постановою ВСУ встановлено, що 12.05.2011 року Луцьким міськрайонний судом було видано виконавчий лист про зобовязання управління ПФУ нараховувати та виплачувати ОСОБА_1 державну основну та додаткову пенсії відповідно до пункту 2 статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції станом до 28.12.2007 року) в розмірі основної пенсії 8 мінімальних пенсій за віком відповідно до статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 01 вересня 2010 року.

На виконання вищезазначеного виконавчого листа управління ПФУ здійснило нарахування ОСОБА_1 доплати до пенсії в розмірі 34 313 грн. 49 коп. за період з 02 жовтня 2010 року по 04 травня 2011 року.

Постановою від 25.06.2011 року державний виконавець Другого ДВС Луцького МУЮ закінчив виконавче провадження у звязку з фактичним виконанням у повному обсязі рішення суду.

Доплата до пенсії в сумі 34 313 грн. 49 коп. виплачена стягувачу.

Крім того, з матеріалів адміністративної справи вбачається, що ОСОБА_1, на виконання судового рішення, у звязку із втратою оригіналу, 15.03.2016 року було видано дублікат виконавчого листа, який останній предявив для примусового виконання до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області.

16.03.2016 року постановою головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Волинській області Турчинського В.Є. відкрито виконавче провадження № 50513709, надано боржнику строк до 23.03.2016 року для добровільного виконання рішення суду.

Стаття 124 Конституції України та стаття 14 КАС встановлюють, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Аналіз наведеної норми дає підстави вважати, що суд може змінити спосіб і порядок виконання рішення лише: 1) у виняткових випадках; 2) за наявності обставин, що ускладнюють його виконання або роблять його неможливим; 3) за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин.

Під зміною способу і порядку виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів реалізації (виконання) рішення в разі неможливості його виконання у спосіб і порядок, встановлений раніше.

Зміна способу і порядку виконання рішення суду може відбутися шляхом заміни одного заходу примусового виконання судового рішення іншим або коли, при виконанні рішення адміністративного суду, яким присуджені певні речі або кошти, неможливо їх повернути за їх відсутності, що є підставою для звернення стягнення на грошові кошти тощо.

Аналіз резолютивної частини постанови Луцького міськрайонного суду від 19.11.2010 року, додаткової постанови від 29.04.2011 року та наведених процесуальних норм, дають підстави зробити висновок про те, що зобовязання, покладені на відповідача судом, є позовними вимогами (обраним позивачем видом захисту порушених прав), які суд задовольнив.

Однак, в даному випадку, заявник просить змінити не спосіб виконання постанови суду, а судове рішення по суті заявлених позовних вимог і вирішити позовну вимогу про стягнення коштів.

Аналіз наведених норм та статті 263 КАС України дає підстави зробити висновок про те, що суд, здійснюючи зміну способу і порядку виконання рішення суду, не може змінювати зміст резолютивної частини рішення або змінити обраний судом спосіб захисту порушеного права.

З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне наголосити на відмінності позовної вимоги, як обраного судом виду захисту порушених прав позивача, від способу виконання судового рішення, як одного з його заходів, що унеможливлює зміну судового рішення за відсутності на це процесуальних повноважень.

Разом з тим, вказана заявником підстава неможливості виконання рішення суду через відсутність коштів у відповідача не дає суду можливості застосування зміни способу і порядку виконання цього рішення, оскільки не вичерпані інші встановлені законом заходи виконання рішення суду, в тому числі примусового характеру.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що підстави для задоволення заяви про зміну способу виконання судового рішення відсутні, оскільки заявником не надано достатніх доказів наявності обєктивних підстав, що ускладнюють виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 165, 263 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити з задоволенні заяви відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про зміну способу і порядку виконання постанови суду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у м. Луцьку про визнання неправомірними дій та зобовязання провести перерахунок та виплату пенсії.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій