Справа № 826/976/16
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2016-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

щодо вирішення питання про закриття провадження у справі

16 травня 2016 року м. Київ № 826/976/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Шулежка В.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Інформаційно-довідкового департаменту ДФС в особі відокремленого пункту реєстрації в Оболонському районі м. Києва Акредитованого центру сертифікації ключів Інформаційно-довідкового департаменту ДФС, за участю третіх осіб - ОСОБА_2, Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1, позивач) до Інформаційно-довідкового департаменту ДФС в особі відокремленого пункту реєстрації в Оболонському районі м. Києва Акредитованого центру сертифікації ключів Інформаційно-довідкового департаменту ДФС (далі - Інформаційно-довідковий департамент ДФС в особі відокремленого пункту реєстрації АЦСК ІДД ДФС, відповідач), за участю третіх осіб - ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2, третя особа1), Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі - ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві, третя особа 2) про:

визнання протиправним та скасування рішення адміністратора Інформаційно-довідкового департаменту ДФС в особі Відокремленого пункту реєстрації АЦСК ІДД ДФС Дондукової C.B. від 13.01.2016р. про відмову у наданні ФОП ОСОБА_1 послуг ЕЦП;

зобов'язання Інформаційно-довідкового департаменту ДФС в особі відокремленого пункту реєстрації АЦСК ІДД ДФС повторно належним чином розглянути реєстраційну картку ФОП ОСОБА_1 від 13.01.2016 р.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачем прийнято протиправне рішення щодо відмови у наданні послуг ЕЦП, яким позивач безпідставно позбавлений можливості подавати податкову звітність в електронній формі, як того вимагають норми Податкового кодексу України.

Позивач зазначає, що відповідач відмовив у наданні послуг ЕПЦ, посилаючись на те, що у відповідальної особи, що звернулась від імені ФОП ОСОБА_1 на підставі довіреності, відсутні повноваження на здійснення процедури реєстрації заявника у реєстрі підписувачів та генерації ключів підписувача у АЦСК ІДД ДФС.

В той же час, позивач зазначає, що у виданій на ім'я ОСОБА_2 нотаріально засвідченій довіреності від 16.11.2015р., останньому надано всі необхідні повноваження для реєстрації заявника та отримання посиленого сертифікату відкритого ключа ЕЦП, зокрема, оформлення та отримання ЕЦП, особистого ключа, відкритого ключа, ключа ЕЦП, отримання ключа сертифікату для роботи з системами, оформлення та підписання акту прийому ЕЦП. Також, представнику надано право представляти інтереси позивача з будь-яких питань, що стосуються здачі звітності, а також виконувати всі необхідні дії, пов'язані з виконанням цієї довіреності.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив суд позов задовольнити.

Представники відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували з підстав, зазначених у письмових запереченнях, пояснили суду, що позивач довіреністю від 16.11.2015 уповноважує ОСОБА_2 бути його представником «з питань оформлення та отримання електронного цифрового підпису, особистого ключа, відкритого ключа, ключа електронного цифрового підпису та сертифіката ключа електронного цифрового підпису, отримання ключа та сертифікату ключа для роботи з системами, оформлення та підписання акту прийому електронного цифрового підпису.Для чого надає право отримувати електронний цифровий підпис, особистий ключ, відкритий ключ, ключ електронного цифрового підпису, сертифікат ключа електронного цифрового підпису».

Однак, АЦСК ІДД ДФС надає лише послуги ЕЦП, які визначаються статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис», а саме: надання у користування засобів електронного цифрового підпису, допомога при генерації відкритих та особистих ключів, обслуговування сертифікатів ключів (формування, розповсюдження, скасування, зберігання, блокування та поновлення), надання інформації щодо чинних, скасованих і блокованих сертифікатів ключів, послуги фіксування часу, консультації та інші послуги, визначені цим Законом.

Тобто, АЦСК ІДД ДФС не оформлює та не надає електронний цифровий підпис, особистий ключ, відкритий ключ, ключ електронного цифрового підпису, як це зазначено в довіреності, а АЦСК ІДД ДФС надає на підставі договору лише послуги ЕЦП, які не є адміністративними послугами.

Окрім того, відповідач зазначає, що АЦСК ІДД ДФС не є суб'єктом владних повноважень, як і не є суб'єктом владних повноважень ІДД ДФС щодо надання послуг ЕЦП.

Представник третьої особи 1 у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував.

Третя особа 2 або її уповноважений представник у судове засідання не прибули, письмових пояснень з приводу заявлених позовних вимог суду не надали.

Відповідно до приписів частини шостої статті 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин, з урахуванням вимог статті 128 КАС України, суд прийшов до висновку про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з пунктом 7 статті 3 КАС України, суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною першою статті 17 КАС України встановлено, що компетенція адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Таким чином, публічно-правовим спором в адміністративному судочинстві є не будь-який спір, у якому однією із сторін є орган публічної адміністрації, а лише той, що випливає із здійснення таким суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій щодо скаржника. Тобто, для наявності такого спору є обов'язковим наявність зв'язку між здійсненням органом влади покладених на нього владних управлінських функцій та порушення прав, свобод чи інтересів фізичної або юридичної особи внаслідок такої реалізації своїх функцій владним органом.

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» від 20.05.2013 №8, вирішуючи питання про віднесення норми до публічного права, а спору до публічно-правового, суди повинні враховувати загальнотеоретичні та законодавчі критерії. Зокрема, за змістом пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України у публічно-правовому спорі, як правило, хоча б однією стороною є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суди повинні звертати увагу на те, що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Аналіз викладених норм права вказує на те, що єдиною та необхідною правовою підставою для віднесення спору до публічно-правового є одночасна сукупність наступних умов: 1) однією зі сторін є суб'єкт владних повноважень, тобто орган державної влади або орган місцевого самоврядування чи установа, якій державою делеговано виконання відповідних владно-розпорядчих функцій; 2) спірні правовідносини виникли у зв'язку зі здійсненням ним владно-управлінських функцій; 3) перебування сторін спору у відносинах влади-підпорядкування.

В той же час, як встановлено судом, Інформаційно-довідковий департамент ДФС є спеціалізованим департаментом у системі територіальних органів ДФС, до основних завдань якого належить:

надання консультацій та інформаційно-довідкових послуг відповідно до Податкового та Митного кодексів України, законодавства з питань сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на ДФС;

інформування суб'єктів господарювання та громадян про зміни та доповнення, внесені до нормативно-правових актів з питань оподаткування, державної митної справи, сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на ДФС;

формування та підтримка в актуальному стані Бази знань ДФС;

наповнення Загальнодоступного інформаційно-довідкового ресурсу, розміщеного на веб-порталі ДФС, та підтримка його в актуальному стані;

організація роботи сервісу ДФС «Пульс»;

організація роботи та надання послуг електронного цифрового підпису;

організація роботи зі зверненнями, що надійшли з державної установи «Урядовий контактний центр».

Крім того, в структурі ІДД ДФС, який є юридичною особою публічного права діє Акредитований центр сертифікації ключів (далі - АЦСК) на правах структурного підрозділу, завданням якого є надання послуг ЕЦП органам державної влади, органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам та організаціям всіх форм власності, іншим суб'єктам господарської діяльності та фізичним особам, з можливістю безоплатної видачі посилених сертифікатів. Такі повноваження ІДД ДФС закріплені Положенням про Інформаційно-довідковий департамент ДФС, затвердженим наказом Державної фіскальної служби України від 08.09.2014 №112 (зі змінами).

Відповідно до статті 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів.

Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб'єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про електронний цифровий підпис», центром сертифікації ключів може бути юридична особа незалежно від форми власності або фізична особа, яка є суб'єктом підприємницької діяльності, що надає послуги електронного цифрового підпису, причому обслуговування фізичних та юридичних осіб здійснюється центром сертифікації ключів виключно на договірних засадах.

В свою чергу, АЦСК ІДД ДФС надає послуги ЕЦП на підставі Договору про надання послуг електронного цифрового підпису, затвердженого наказом ІДД ДФС від 17.02.2015 №15 (зі змінами), який укладається з клієнтом відповідно до статті 634 ЦКУ шляхом приєднання клієнта (заявника) до Договору в цілому, при чому, заявник не може запропонувати свої умови. У випадку незгоди зі змістом та формою запропонованого Договору чи окремих його положень, заявник вправі відмовитися від його укладання. Укладення Договору здійснюється його сторонами на добровільних засадах шляхом вільного волевиявлення.

З огляду на викладене, вбачається, що електронний цифровий підпис спрямований на ідентифікацію автора документа, на спрощення та прискорення документообігу між суб'єктами господарювання, відповідно, надання послуг з ЕЦП спрямоване на забезпечення використання сервісів ЦСК (Центр сертифікації ключів), які надаються ЦСК та використовуються у програмному забезпеченні, яке згідно умов експлуатації може використовувати ЕЦП, а також на забезпечення електронного документообігу в межах діючого законодавства України.

Таким чином, беручи до уваги викладене, на переконання суду, послуги з ЕЦП, які надає АЦСК ІДД ДФС, спрямовані на забезпечення діяльності фізичних чи юридичних осіб з використанням електронних документів для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі, а відтак не здійснює владних управлінських функцій та не є суб'єктом владних повноважень, якому делеговано виконання таких повноважень в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

У відповідності до частини другої статті 4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

При визначенні судової юрисдикції щодо вирішення справи суд виходить з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суб'єктного складу сторін, предмета спірних правовідносин.

Виходячи із змісту позовних вимог та характеру спірних відносин, вбачається, що АЦСК ІДД ДФС є господарюючим суб'єктом, який надає послуги електронного цифрового підпису і обслуговування фізичних та юридичних осіб здійснюється виключно на договірних засадах, а відтак суд дійшов висновку, що спір, який виник між позивачем та відповідачем не може бути предметом оскарження в Окружному адміністративному суді міста Києва, а підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин, оскільки даний позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, суд вважає за доцільне закрити провадження у даній справі та роз'яснити, що заявлені позовні вимоги належить розглядати в порядку господарського судочинства.

Керуючись ст. ст. 157, 160, 165 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Провадження в адміністративній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Інформаційно-довідкового департаменту ДФС в особі відокремленого пункту реєстрації в Оболонському районі м. Києва Акредитованого центру сертифікації ключів інформаційно-довідкового департаменту ДФС, за участю третіх осіб - ОСОБА_2, Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії закрити.

Копію ухвали надіслати особам, що беруть участь у справі.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-ти денний строк з дня отримання ухвали.

Суддя В.П. Шулежко