Справа № 817/66/16
Суддя: Гломб Ю.О.
Дата ухвалення: 2016-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

30 травня 2016 року Р і в н е №817/66/16

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Гломба Ю.О., за участю секретаря судового засідання Маринич В.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1,

відповідача: представник ОСОБА_2,

третьої особи: представник ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача про закриття провадження у адміністративній справі за позовом:

Адвоката ОСОБА_1
доКваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Рівненської області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача КП "Управління механізації будівництва"
про визнання протиправними та скасування рішень,
ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Рівненської області, в якому з урахуванням заяви про зміну позовних вимог просить визнати протиправними та скасувати рішення Дисциплінарної палати від 24.12.2015 року №І-Д/30-2, від 21.01.2016 року, №І-Д/31-6 повністю з моменту їх прийняття.

В судовому засіданні 30.05.2016 представником відповідача подано клопотання про закриття провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з тим, що позивач не є особою, яка проходить публічну службу, а відповідач не є суб'єктом владних повноважень, тому спір не є публічно-правовим і не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Представник відповідача також пояснила, що Верховний Суд України у постанові від 27.01.2016 надав оцінку рішенню ВКДКА від 21.03.2008, що прийняте відповідно до Закону України "Про адвокатуру", який втратив чинність 05.07.2012 та відповідно до ст.14 якого, Вища кваліфікаційна комісія адвокатури утворюється при Кабінеті Міністрів України.

У судовому засіданні позивач проти заявленого відповідачем клопотання заперечила. На обґрунтування своїх заперечень вказує, що вважає позицію відповідача помилковою. Зазначила, що предметом даного адміністративного позову є оскарження рішень відповідача, прийнятих ним на виконання своїх владних управлінських функцій, тому такий спір не може вважатись приватно-правовим.

Представник третьої особи клопотання підтримав.

Заслухавши думку представників сторін та третьої особи, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи в сукупності на основі чинного законодавства, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

За визначеннями, наведеними у пунктіах 1,7 частини 1 статті 3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) це - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, а суб'єкт владних повноважень це - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За приписами частини 2 статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Отже, публічно-правовий характер спору визначається тим, що вказані суб'єкти наділені владно-управлінськими повноваженнями у сфері реалізації публічного інтересу.

Згідно з частиною 2 статті 59 Конституції України для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначені Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" № 5076-VI та Правилами адвокатської етики, затверджених рішенням Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісія адвокатури від 17 листопада 2012 року, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону № 5076-VI адвокатура України це - недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом.

Пунктом 4 частини 3 статті 17 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові спори щодо відносин, які відповідно до закону, статуту (положення) об'єднання громадян віднесені до його внутрішньої діяльності або виключної компетенції.

Згідно з частиною 1 статті 50 Закону № 5076-VI, кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури утворюється з метою визначення рівня фахової підготовленості осіб, які виявили намір отримати право на заняття адвокатською діяльністю, та вирішення питань щодо дисциплінарної відповідальності адвокатів.

Відповідно до ч. 5 статті 50 Закону № 5076-VI кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури наділена повноваженнями приймати рішення про зупинення або припинення права на зайняття адвокатською діяльністю, здійснення дисциплінарного провадження стосовно адвокатів.

Це свідчить про те, що суспільний інтерес, а відтак і публічно-правовий характер правовідносин випливає з повноти реалізації функцій адвокатури із захисту прав невизначеного кола осіб.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що спір у даній справі є публічно-правовим.

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 27 січня 2016 року у справі № 6-2750ц15. Поряд з цим, постанова Верховного Суду України від 17 лютого 2016 року у справі № 6-2873цc15, на яку покликається відповідач, стосується визначення юрисдикції у спорах щодо оскарження рішень органів адвокатського самоврядування з питань, що віднесені до їх внутрішньої діяльності.

Суд зазначає також наступне. Попередження є видом дисциплінарного стягнення за вчинення адвокатом дисциплінарного проступку.

Порядок притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності врегульований Розділом VІ Закону № 5076-VI, яким визначені загальні умови та підстави притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності (статті 33-34); стадії дисциплінарного провадження і перевірка відомостей (статті 37-38); процедура розгляду дисциплінарної справи (статті 39-40); прийняття рішення у дисциплінарній справі та строки його оскарження (статті 41-42).

Із змісту наведених норм видно, що рішенню щодо притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності передує обовязкова процедура дисциплінарного провадження, що складається із стадій, визначених статтею 37 Закону № 5076-VI.

Враховуючи те, що рішення про порушення дисциплінарної справи відносно адвоката є невідємною частиною процедури дисциплінарного провадження, завершальною стадією якої є прийняття рішення про притягнення особи до відповідальності, зокрема, попередження, представник відповідача дійшов помилкового висновку, що спірні правовідносини не є публічно-правовими, а тому спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Вказана правова позиція висловлена також Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 19 травня 2016 року у справі №К800/3852/16.

Тому, підстави для закриття провадження у справі з підстав, визначених п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України відсутні, а у задоволенні клопотання відповідача суд відмовляє.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 157, ст. 165 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволені клопотання представника відповідача від 30.05.2016 про закриття провадження у адміністративній справі відмовити.

Ухвала суду окремо не оскаржується, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Суддя Гломб Ю.О.