Справа № 815/2255/16
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2016-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2255/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2016 року 09 год. 30 хв. м. Одеса

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасишиної О.М., розглянувши у письмовому проваджені в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправними дії,

ВСТАНОВИВ:

До ОСОБА_1 окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправними дії Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області щодо складання акту опису і арешту майна від 17.04.2015 року складеного відповідно до постанови ВП №45925604, вилучення автомобілю марки LEXUS RX-300, 2005 року випуску, реєстраційний номер ВН 6868 АI, номер шасі(кузова) JTJHF31U300028182 та передачі третім особам на відповідальне зберігання.

Ухвалою від 18.05.2016 року ОСОБА_1 окружним адміністративним судом відкрито провадження по даній справі.

Представник позивача у судовому засіданні 23.05.2016 року позовні вимоги підтримав в повному обсязі, в тому числі посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просив суд визнати протиправними Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області щодо складання акту опису і арешту майна від 17.04.2015 року складеного відповідно до постанови ВП №45925604, вилучення автомобілю марки LEXUS RX-300. 2005 року випуску, реєстраційний номер ВН 6868 АI, номер шасі(кузова) JTJHF31U300028182 та передачі третім особам на відповідальне зберігання.

В обґрунтування адміністративного позову представником позивача зазначено, що ОСОБА_2 у визначений законом спосіб набула права власності на автотранспортний засіб марки LEXUS RX-300, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі (кузова) JTJHF31U300028182, проте державний виконавець Хлєбников О.В. здійснив дії з вилучення вказаного автотранспортного засобу та передачі його третім особам з порушенням норм чинного законодавства України.

Представник відповідача в судовому засіданні 23.05.2016 року залишив вирішення адміністративної справи на розсуд суду.

Враховуючи клопотання представника позивача та відповідача викладених в письмовій формі про розгляд справи в порядку письмового провадження без присутності представників та відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив про розгляд справи в порядку письмового провадження на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03.11.2014 року по справі №2-7122/11 задоволено подання Другого Приморського ВДВС ОМУЮ про визнання мирової угоди на стадії виконання судового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, визнано мирову угоду про закінчення виконавчого провадження, укладену 29.08.2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 16-17).

Відповідно до вказаної ухвали суду ОСОБА_3 визнав заборгованість перед ОСОБА_2, що зазначена в рішенні Приморського районного суду м. Одеси від 03.11.2011 року у розмірі 186167,30 грн. В рахунок погашення заборгованості у розмірі 186167,30 грн., згідно із рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 03.11.2011 року, ОСОБА_3 передає у власність ОСОБА_2 автомобіль марки LEXUS RX-300, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі (кузова) JTJHF31U300028182. У звязку з досягненням домовленості та добровільним врегулюванням порядку виконання судового рішення, зазначеною ухвалою суду ухвалено про закінчення виконавчого провадження №31752247 щодо виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03.11.2011 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошової суми в розмірі 186167,30 грн.

Судом встановлено, що зазначений автотранспортний засіб знаходився на відповідальному зберіганні в порядку Закону України Про виконавче провадження у ОСОБА_4 за адресою: вул. Світанку, 47а, м. Одеса.

Судом також встановлено, що на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області перебувало виконавче провадження №45925604 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, зареєстрованого за реєстровим № 1114, виданого 13.05.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу про звернення стягнення на квартиру, що розташована за адресою: Україна, АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_3, за рахунок реалізації якої підлягають задоволенню вимоги ТОВ Кредитні ініціативи в розмірі 4411454,57 грн. (а.с. 37-150).

24.12.2014 року державним виконавцем Хлєбниковим О.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №45925604.

24.12.2014 року державним виконавцем Хлєбниковим О.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №45925604.

05.01.2015 року у звязку з невиконанням боржником вимог виконавчого документу в наданий для самостійного виконання строк, державним виконавцем Хлєбниковим О.В., відповідно до ст.28 Закону України Про виконавче провадження, винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 4411454,57 гривень на користь держави.

Постановами державного виконавця Хлєбникова О.В. від 05.01.2015 року накладено арешти на майно боржника: квартиру, що розташована за адресою: Україна, АДРЕСА_2, а також все майно боржника та оголошено заборону на його відчуження.

06.03.2015 року ОСОБА_4, зберігач автотранспортного засобу, звернувся до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області із заявою, в якій повідомив про неможливість подальшого зберігання майна - автомобілю марки LEXUS RX-300, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі (кузова) JTJHF31U300028182, в якій також зазначив про факт передачі 03.03.2015 року вказаного автомобіля громадянці ОСОБА_5

17.04.2015 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області в межах стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 4411454,57 грн. на користь бюджету проведено опис й арешт автомобілю марки LEXUS RX-300, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі (кузова) JTJHF31U300028182 та передано його на відповідальне зберігання громадянці ОСОБА_5

Зазначені обставини слугували підставою для звернення Позивача до Приморського районного суду м. Одеси із скаргою на дії державного виконавця Хлєбникова О.В.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 09.04.2015 року скаргу ОСОБА_2 задоволено, визнано неправомірними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_6 щодо порушення порядку проведення виконавчого провадження, відкритого постановою №45925604, а також порушення майнових прав і інтересів ОСОБА_2

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 18.12.2015 року ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 09.09.2015 року скасовано, провадження у справі закрито.

Під час розгляду справи колегією суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Одеської області судом встановлено, що ОСОБА_2 набула право власності на автомобіль марки LEXUS RX 300, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі (кузова) JTJHF31U300028182 у передбачений законом спосіб, у звязку з чим судом апеляційної інстанції зазначено про неправомірність дій державного виконавця щодо накладення арешту на її майно, оскільки такі дії порушують право власності ОСОБА_2 В той же час, судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_2 звернулась зі скаргою на дії державного виконавця з порушенням порядку, передбаченого процесуальним законодавством, оскільки зазначений спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи зазначене, ОСОБА_2 звернулась до ОСОБА_1 окружного адміністративного суду з вказаним позовом.

Предметом розгляду вказаної адміністративної справи є перевірка правомірності вчинених Управлінням державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області під час примусового виконання виконавчого провадження №45925604 на підставі виконавчого напису нотаріуса, зареєстрованого за реєстровим №1114, виданого 13.05.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, про звернення стягнення на квартиру, що розташована за адресою: Україна, АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_3, за рахунок реалізації якої підлягають задоволенню вимоги ТОВ Кредитні ініціативи в розмірі 4411454,57 грн.

Позивач, ОСОБА_2, не є стороною виконавчого провадження №45925604, а відтак вказаний спір підсудний ОСОБА_1 окружному адміністративному суду.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі їх невиконання у добровільному порядку регулюються законом України Про виконавче провадження №606-XIV від 21.04.1999 року в редакції чинній на момент винесення оскаржуваної постанови.

Окремі питання організації виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) , що відповідно до законів підлягають примусовому виконанню регулюються Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 року в редакції чинній на момент на винесення оскаржуваної постанови.

Відповідно до ст.1 Закону України №606, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України №606 державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України №606, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Розділом IV Інструкції №512/5 вставлено загальний порядок звернення стягнення на майно боржника.

Відповідно до п.4.2. Інструкції №512/5 опис та арешт майна боржника здійснюються в такій послідовності.

Після виявлення майна боржника державний виконавець проводить опис та арешт цього майна, про що складає акт. В акті опису та арешту майна боржника повинні бути вказані: а) назва кожного внесеного в акт предмета і його відмінні ознаки (вага, метраж, розмір, форма, вид, колір, товарний знак, проби, виробнича марка, дата випуску, ступінь зносу тощо); б) якщо вилучені предмети мають ознаки дорогоцінних металів, каменів органічного та неорганічного утворення, перлів тощо, то вони ретельно описуються з визначенням усіх особливих ознак, відповідним чином пакуються в конверт, прошиваються, підписуються державним виконавцем та іншими учасниками, які були присутніми під час опису; в) якщо проводилось опечатування предмета, зазначається, які предмети, приміщення, сховища були опечатані, кількість накладених печаток та спосіб опечатування; г) прізвище, ім'я та по батькові особи, якій передано майно на зберігання, а якщо майно передано на зберігання не боржнику, а іншій особі, паспортні дані, її місце проживання (далі зберігач); ґ) відмітка про роз'яснення зберігачеві майна обов'язків із збереження майна, попередження про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт; д) якщо державний виконавець установив зберігачеві обмеження права користуватися майном, зазначаються вид, обсяги і строки обмеження;е) зауваження або заяви стягувача, боржника, осіб, що були присутні при описі.

Акт опису та арешту майна підписується державним виконавцем, понятими, зберігачем майна, боржником та стягувачем, їх представниками, а також може бути підписаний іншими особами, які були присутні при проведенні опису майна. У разі відмови від підпису сторін чи інших осіб, що були присутні при виконанні, про це робиться відмітка в акті.

Якщо опис і арешт майна здійснюються на виконання рішення про забезпечення позову, державний виконавець передає арештоване майно на зберігання боржнику або його представнику. Іншій особі майно на зберігання може бути передано лише у випадку відсутності боржника чи його відмови від прийняття майна на зберігання, а також у випадку, якщо судовим рішенням визначено іншу особу, якій необхідно передати майно на зберігання.

Якщо опис і арешт майна здійснюються за участю боржника або його представника, акт опису та арешту майна складається в двох примірниках. Перший залишається в провадженні державного виконавця, а другий видається боржнику під розписку на першому примірнику, що залишається у державного виконавця.

Якщо описане майно передано на зберігання не боржникові чи його представнику, а іншій особі, то акт опису та арешту майна складається в трьох примірниках. Перший залишається в провадженні державного виконавця, а інші вручаються зберігачеві майна та боржнику під розписку на першому примірнику акта.

У разі необхідності після передачі майна на зберігання за постановою державного виконавця таке майно може бути передано на зберігання іншому зберігачу. У постанові зазначаються причина передачі майна іншому зберігачу, прізвище, ім'я та по батькові зберігача, який здійснював зберігання майна, та прізвище, ім'я та по батькові нового зберігача. Постанова підписується державним виконавцем. У постанові робиться попередження новому зберігачеві майна про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт. Копія постанови вручається новому зберігачу, до якої додається копія акта опису та арешту майна.

У разі необхідності (наявність інформації про псування майна тощо) державний виконавець до моменту передачі майна новому зберігачу може здійснити вихід за місцем зберігання майна для його огляду. У разі зміни кількісних чи якісних характеристик майна про це зазначається в постанові про призначення нового зберігача, при цьому державний виконавець готує подання (повідомлення) до правоохоронних органів щодо притягнення зберігача до кримінальної відповідальності.

Факт передачі майна може засвідчуватися актом державного виконавця або актом приймання-передавання майна.

Всупереч вищевказаним приписам, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області здійснило дії з вилучення автомобіля марки LEXUS RX 300, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі (кузова) JTJHF31U300028182, що знаходився на зберіганні у громадянина ОСОБА_4, з порушенням норм Закону України №606 та Інструкції №512/5, чим було порушено право власності Позивача на вказаний автотранспортний засіб.

Так, матеріали виконавчого провадження не містять доказів на підтвердження правомірності вчинених дій Відповідачем щодо вилучення та передачі вказаного автомобіля на зберігання іншому зберігачу.

Так, судом встановлено відсутність в матеріалах виконавчого провадження №45925604 доказів на підтвердження правомірності знаходження на зберіганні автомобіля марки LEXUS RX 300, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі (кузова) JTJHF31U300028182 у громадянина ОСОБА_4, наявності інформації про хід виконавчого провадження в рамках якого вказаний автотранспортний засіб був переданий на зберігання громадянину ОСОБА_4, повідомлення сторін зазначеного виконавчого провадження про опис зазначеного автомобіля. Крім того, предмет звернення стягнення на майно за виконавчим провадженням №45925604, визначений безпосередньо виконавчим документом, а саме: квартира, що розташована за адресою: Україна, АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_7, за рахунок реалізації якої повинні були бути задовільнені вимоги ТОВ Кредитні ініціативи в розмірі 4411454,57 грн.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що Відповідач, без зясування фактичних обставин, що мають суттєве значення, протиправно здійснив дії із звернення стягнення на майно боржника в межах виконавчого провадження №45925604, які виразились в проведенні 17.04.2015 року опису й арешті, вилученні, передачі третім особам на відповідальне зберігання автомобіля марки LEXUS RX 300, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі (кузова) JTJHF31U300028182.

З урахуванням встановлених фактів, суд дійшов висновку про обґрунтованість та, відповідно, про задоволення позовних вимог позивача.

Під час розгляду адміністративної справи, судом встановлено, що постановою в.о. начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_8 від 20.10.2015 року, в межах наданих йому повноважень, на підставі приписів ст.83 Закону України №606, встановлено державному виконавцю Хлєбникову О.В. провести подальші виконавчі дії, спрямовані на отримання від зберігача майна ОСОБА_5 автотранспортного засобу та передачі його ОСОБА_2 (за наявності належного підтвердження набуття останньою права власності на вказаний автомобіль).

20.10.2015 року державним виконавцем Хлєбниковим О.В. 20.10.2015 року відновлено виконавче провадження №45925604, зберігачу автотранспортного засобу ОСОБА_5 направлено вимогу із зобовязанням повернути автотранспортний засіб до відділу державної виконавчої служби. Крім того, постановою державного виконавця Хлєбникова О.В. від 20.10.2015 року автотранспортний засіб оголошено в розшук.

Суд також зазначає, що відповідно до норм чинного законодавства повноваження Відповідача щодо проведення виконавчих дій є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Разом з тим, суд зазначає, що саме на Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області покладено обовязок щодо здійснення контролю за виконанням своїх службових обовязків працівниками управління, що спрямовані на примусове виконання рішень судів.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, однак, відповідачем по цій справі не доведено належними доказами правомірності дій щодо складання акту опису і арешту майна від 17.04.2015 року складеного відповідно до постанови ВП №45925604, вилучення автомобілю марки LEXUS RX-300. 2005 року випуску, реєстраційних номер ВН 6868 АI, номер шасі(кузова) JTJHF31U300028182 та передачі третім особам на відповідальне зберігання, відтак такі дії визнаються судом протиправними.

При цьому, слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно із ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 69 та ч. 1 ст. 70 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Частиною 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З урахуванням зазначеного, на підставі встановлених в судовому засіданні фактів та обставин, враховуючи, що мотивація та докази, наявні в матеріалах адміністративної справи, не дають адміністративному суду підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію позивача, а позивачем доведено суду обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи сплату позивачем судового збору в розмірі 551, 20 грн. судові витрати відповідно до статті 94 КАС України підлягають стягненню з Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 159 - 163, 167, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправними дії Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області щодо складання акту опису і арешту майна від 17.04.2015 року складеного відповідно до постанови ВП №45925604, вилучення автомобілю марки LEXUS RX-300. 2005 року випуску, реєстраційних номер ВН 6868 АI, номер шасі(кузова) JTJHF31U300028182 та передачі третім особам на відповідальне зберігання задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області щодо складання акту опису і арешту майна від 17.04.2015 року складеного відповідно до постанови ВП №45925604, вилучення автомобілю марки LEXUS RX-300, 2005 року випуску, реєстраційний номер ВН 6868 АI, номер шасі (кузова) JTJHF31U300028182 та передачі третім особам на відповідальне зберігання.

Стягнути з Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (65045, м. Одеса, вул. Преображенська, 64) на користь ОСОБА_2 (65026, АДРЕСА_3) судові витрати в розмірі 551, 20 грн. (пятсот пятдесят одна грн. 20 коп.).

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо рішення було прийняте у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії такого рішення. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили у відповідності зі статтею 254 КАС України.

Суддя О.М. Тарасишина

.