Справа № 809/1494/15
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2016-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2016 року Справа № 876/5921/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Макарика В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом управління Пенсійного фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі Івано-Франківської області до Публічного акціонерного товариства «Прикарпаття» про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі Івано-Франківської області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 травня 2015 року,

В С Т А Н О В И В :

Управління Пенсійного фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі звернулося в суд з адміністративним позовом до Публічного акціонерного товариства «Прикарпаття» про стягнення заборгованості в сумі 4521,78 грн.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 травня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Із таким судовим рішенням не погодилося управління Пенсійного фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі та подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову про задоволення позову. Апелянт посилається на помилковість висновків суду першої інстанції про те, що ПАТ «Прикарпаття» не має здійснювати відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по пенсіонеру ОСОБА_1, оскільки судом першої інстанції не враховано, що вказана особа частину стажу здобув на Коломийському орендному підприємстві «Прикарпаття», пропорційно до якого і заявлено витрати до відшкодування ПАТ «Прикарпаття», яке є правонаступником першого, що підтверджується копією статуту. Ковалівська філія, яка входила в структуру Коломийського орендного підприємства «Прикарпаття», не мала статусу юридичної особи, а відтак після відєднання в окреме підприємство Ковалівське колективне підприємство «Меткабель», до останнього не перейшли права та обовязки КОП «Прикарпаття». За таких, обставин апелянт вважає, що здійснювати відшкодування витрат на виплату та доставку пільгової пенсії ОСОБА_1, пропорційно стажу відпрацьованого на КОП «Прикарпаття», має здійснювати ПАТ «Прикарпаття», як його правонаступник.

Враховуючи те, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не прибули, хоча належним чином повідомлені про його дату, час та місце, у відповідності до ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196 КАС України апеляційний розгляд справи проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Публічне акціонерне товариство «Прикарпаття» зареєстроване як юридична особа та перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі.

Відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

За правилами абзацу четвертого підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

В абзаці п'ятому цього ж підпункту зазначено, що виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів «в»-«е» та «ж» статті 13 Закону № 1788-XII, здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що витрати на виплату та доставку пенсій особам, які були зайняті на роботах за списками № 1 та № 2, покриваються підприємствами та організаціями.

Статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) визначено категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, зокрема в п.п. «а», «б»-«з» частини першої цієї статті.

На момент набрання чинності Законом № 1058-IV питання щодо відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону № 1788-XII, було врегульовано Законом України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР, відповідно до пунктів 1 та 2 статті 1 якого відповідач є платником збору на обовязкове державне пенсійне забезпечення.

Згідно ж з абзацом четвертим пункту 1 статті 2 Закону № 400/97-ВР для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Абзацом третім пункту 1 статті 4 Закону № 400/97-ВР встановлено ставку на обовязкове державне пенсійне страхування у розмірі 100 відсотків від об'єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону.

Згідно пункту 6 Інструкції про порядок обчислення та сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. № 21-1 (далі Інструкція № 21-1), відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до ч. 2 Розділу 15 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

За приписами пункту 6.4 вказаної Інструкції № 21-1 розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», які надсилаються підприємствами до 20-го січня поточного року протягом десяти днів з новопризначених пенсій.

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах (п. 6.8 Інструкції).

Відповідно до п. 6.2 Інструкції № 21-1 витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи з урахуванням вимог абзацу третього підпункту 1 пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність у відповідача обов'язку відшкодувати управлінню ПФУ витрати на виплату та доставку пенсій, які згідно з розрахунком, складеним останнім відповідно до Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою ПФУ від 19 грудня 2003 року № 21-1, призначені працівникам відповідача відповідно до пунктів «а», «б»-«з» частини першої статті 13 Закону № 1788-XII.

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог про відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсії по пенсіонеру ОСОБА_1 М,Д., оскільки вказана особа працювала в Ковалівській філії, правонаступником якої є Ковалівське колективне підприємство «Меткабель». Так як, ПАТ «Прикарпаття» не є правонаступником Ковалівського філіалу та Ковалівського колективного підприємства «Меткабель», а тому не повинна відшкодовувати витрати по цих пенсіонерах.

Однак, ці висновки не відповідають фактичним обставинам справи з таких підстав.

Згідно довідки № 47 від 1 лютого 2013 року, виданої ПАТ «Прикарпаття», ОСОБА_1 працював повний робочий день в Ковалівському філіалі в цеху металовиробів з 9 червня 1978 року по 15 серпня 1979 року, з 1 грудня 1983 рок по 23 березня 1987 року, з 7 квітня 1987 року по 21 серпня 1992 року та виконував зварювальні роботи (а.с. 11).

Отже, уточнююча довідки для призначення пенсії по списку №2 ОСОБА_1 видана ПАТ «Прикарпаття», як правонаступником за період роботи на Коломийському орендному підприємстві «Прикарпаття», а Ковалівське колективне підприємство «Меткабель» видало таку довідку виключно за період роботи безпосередньо на ККП «Меткабель» за період роботи з 1986 року по 2005 рік (а.с. 12).

Як вбачається з матеріалів справи, 25 грудня 1991 року завод «Прикарпаття» набув статусу орендного підприємства та перейменований в Коломийське орендне підприємство «Прикарпаття».

У подальшому Закрите акціонерне підприємство «Прикарпаття» стало власником майна загальною вартістю НОМЕР_1 (чотири мільярди двісті двадцять сім мільйонів триста дев'ять тисяч п'ятсот) карбованців, набутого в процесі приватизації державного майна - цілісного майнового комплексу Коломийського орендного підприємства «Прикарпаття», шляхом викупу державного майна зданого в оренду, на підставі чинних на той момент Законів України «Про приватизацію майна державних підприємств», «Про оренду майна державних підприємств та організацій».

У структуру цілісного майнового комплексу Коломийського орендного підприємства «Прикарпаття» входило ряд орендарів (філій), однією з яких була Ковалівська філія.

11 березня 1994 року на конференції орендарів Коломийського орендного підприємства «Прикарпаття» прийнято рішення про від'єднання Ковалівської філії в окреме підприємство та розподіл майна.

На підставі наказу № 12 від 27.04.1994 року «Про розподіл майна між Коломийським орендним підприємством «Прикарпаття» і Ковалівським колективним підприємством «Меткабель» та акту прийому-передачі від 31.05.1994 року, ЗАТ «Прикарпаття» передало, а Ковалівське колективне підприємство «Меткабель» прийняло основні засоби, виробничі запаси, малоцінні і швидкозношуючі предмети, незавершене будівництво, готову продукцію тощо на загальну суму НОМЕР_2 карбованців та статутний фонд на загальну суму НОМЕР_3 карбованців.

Відповідно до наказу Коломийського орендного підприємства «Прикарпаття» від 20.04.1994 року за № 67 з 30.04.1994 року в зв'язку з переводом на роботу до Ковалівського КП «Меткабель», серед інших, був звільнений працівник Ковалівської філії ОСОБА_1 Трудовий стаж, необхідний для призначення пільгової пенсії набутий вказаним пенсіонером саме під час роботи на Ковалівській філії та в подальшому на Ковалівському КП «Меткабель».

Відповідно до пункту 3.3 статуту Ковалівського колективного підприємства «Меткабель» в редакції від 27.04.1994 року і пункту 3.1 статуту в редакції від 24.06.2007 року, таке не є правонаступником Коломийського орендного підприємства «Прикарпаття» і не несе відповідальності по його зобов'язаннях.

ЗАТ «Прикарпаття» зареєстроване як підприємство 20.04.1994 року та згідно пункту 3 Статуту є правонаступником Коломийського орендного підприємства «Прикарпаття».

Враховуючи викладене, саме ЗАТ «Прикарпаття», яке в подальшому змінило організаційно-правову форму на ПАТ, є правонаступником Коломийського орендного підприємства «Прикарпаття», на якому ОСОБА_1 здобув частину пільгового стажу для призначення пенсії за списком № 2, пропорційно до якого у розрахунках і визнано розмір відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсії.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що за приписами пункту 6.3 Інструкції № 21-1 у разі ліквідації або зміни власника підприємства суми зазначених витрат Пенсійному фонду вносять правонаступники.

Проте, у спірних відносинах ні завод «Прикарпаття», ні Коломийське орендне підприємства «Прикарпаття», ні Закрите акціонерне товариство «Прикарпаття» не ліквідовувалося. Правонаступником таких підприємств із різними назвами їх організаційно-правової форми юридичної особи є Публічне акціонерне товариство «Прикарпаття».

У спірних відносинах не відбулося зміни власника на Ковалівську філію, а проведена реорганізація юридичної особи шляхом виділення із неї його структурного підрозділу з часткою майна із відповідною реєстрацією такого виділення у юридичну особу.

При такому виділенні між Коломийським орендним підприємством «Прикарпаття» чи Закритим акціонерним товариством «Прикарпаття» і Ковалівським колективним підприємством «Меткабель» передавальний баланс не складався, обсяг майнових прав і обов'язків не визначався.

Отже, на підставі вищевказаного суд вважає, що ПАТ «Прикарпаття» зобов'язане відшкодувати витрати на виплату і доставку пільгових пенсій колишньому працівнику Коломийського орендного підприємства «Прикарпаття» ОСОБА_1 пропорційно до здобутого у цьому підприємстві стажу, необхідного для призначення пільгових пенсій відповідно до підпунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Наявність заборгованості у ПАТ «Прикарпаття» перед управлінням Пенсійного фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі Івано-Франківської області по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсії, призначеної на пільгових умовах ОСОБА_1, підтверджується розрахунком таких витрат та не заперечується відповідачем.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 4521,78 грн.

Враховуючи те, що рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову прийняте з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи за відповідними позовними вимогами, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про його скасування з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі Івано-Франківської області задовольнити, скасувати постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 травня 2015 року у справі № 809/1494/15.

Прийняти нову постанову, якою позов управління Пенсійного фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі Івано-Франківської області задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Прикарпаття» на користь управління Пенсійного фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі Івано-Франківської області борг по сумах виплачених пільгових пенсій по списку №2 ОСОБА_1 за січень, лютий, березень 2015 року в розмірі 4521 (чотири тисячі пятсот двадцять одну) гривню 78 (сімдесят вісім) копійок.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді І.В. Глушко

ОСОБА_2

Повний текст виготовлено 31 травня 2016 року.