Справа № 826/19222/15
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2016-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 травня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В., Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційні скарги публічного акціонерного товариства «Укртранснафта», Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями «Синтез Ойл» та публічного акціонерного товариства «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» про визнання незаконною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

Приватне акціонерне товариство з іноземними інвестиціями «Синтез Ойл» (далі позивач 1) та публічне акціонерне товариство «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» (далі позивач 2) звернулися до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - відповідач, НКРЕКП) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» про визнання незаконною та скасування з моменту прийняття постанови № 1836 від 25 червня 2015 року «Про встановлення тарифу на транспортування нафти магістральними трубопроводами ПАТ «Укртранснафта» для споживачів України».

Окружний адміністративний суд міста Києва своєю постановою від 25 грудня 2015 року адміністративний позов задовольнив повністю.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач та третя особа подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 грудня 2015 року та постановити нову про відмову в задоволенні адміністративного позову. На думку апелянтів, зазначену постанову суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, а постанова суду - скасуванню, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, 25 червня 2015 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг прийнято постанову № 1836 «Про встановлення тарифу на транспортування нафти магістральними трубопроводами ПАТ «Укртранснафта» для споживачів України», якою відповідно до Закону України «Про природні монополії» та Указу Президента України від 10 вересня 2014 року N 715 «Про затвердження Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» та Методики розрахунку тарифів за надані послуги з транспортування нафти територією України магістральними нафтопроводами, перевалки та наливу нафти, затвердженої постановою НКРЕ від 30.07.1999 року N 993, якою встановлено публічному акціонерному товариству «Укртранснафта» тарифи на транспортування нафти магістральними трубопроводами для споживачів України по маршрутах згідно з додатком (далі - Постанова № 1836).

Згідно вказаної постанови тарифи за 1 тонну нетто по маршрутам: - 32 км. Держкордон з Білоруссю НПК «Галичина» - 118, 60 грн.; - 32 км. Держкордон з Білоруссю НПК «Нафтохімік Прикарпаття» 119 грн.; - 32 км. Держкордон з Білоруссю Одеський НПЗ 181, 70грн.; - НПС «Долина» - НПК «Галичина» - 97, 10 грн.; - НПС «Долина» - НПК «Нафтохімік Прикарпаття» 52, 80 грн.; - НПС «Гнідинці» - Кременчуцький НПЗ 75, 70 грн.; - НПС «Гнідинці» - Одеський НПЗ 141, 50 грн.; - ЛВДС «Глинсько-Розбишівська» - Кременчуцький НПЗ 67, 60 грн.; - ЛВДС «Глинсько-Розбишівська» - НПС «Гнідинці» 58, 20 грн.; ЛВДС «Глинсько-Розбишівська» - Одеський НПЗ 133, 20 грн.; - н/н «М. Павлівка» - Кременчуцький НПЗ 76, 60 грн.; - н/н «М. Павлівка» - Одеський НПЗ 142, 30 грн.; - МНТ «Південний» - НПК «Галичина» 157 грн.; - МНТ «Південний» - НПК «Нафтохімік Прикарпаття» 164, 50 грн.; - МНТ «Південний» - Кременчуцький НПЗ 111, 10 грн.; ПЗД «Одеса» - Кременчуцький НПЗ 115, 20 грн.; - ПЗД «Одеса» - НПК «Галичина» 152, 20 грн.; ПЗД «Одеса» - НПК «Нафтохімік Прикарпаття» 158, 60 грн.

Вважаючи вищезазначену постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню з моменту її прийняття, позивачі звернулися з позовом до суду.

З приводу даних спірних правовідносин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Так, визнаючи протиправною оскаржувану постанову відповідача, суд першої інстанції виходив з того, що дане рішення суб'єкта владних повноважень, містить всі ознаки регуляторного нормативно-правового акту та яка прийнята виключно з урахуванням інтересів ПАТ «Укртранснафта», яке є суб'єктом природних монополій. У зв'язку з даними обставинами, розроблення, розгляд, прийняття та оприлюднення оскаржуваної постанови мало відбуватися з урахуванням вимог Закону України № 1160-ІV від 11.09.2003 року «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» (далі - Закон України № 1160-ІV від 11.09.2003 року).

Суд першої інстанції звернув увагу на те, що відповідно до ст. 25 даного Закону регуляторний акт не може бути прийнятий або схвалений уповноваженим на це органом виконавчої влади або його посадовою особою, якщо наявна хоча б одна з таких обставин:

відсутній аналіз регуляторного впливу;

проект регуляторного акта не був оприлюднений;

проект регуляторного акта не був поданий на погодження із уповноваженим органом;

щодо проекту регуляторного акта уповноваженим органом було прийнято рішення про відмову в його погодженні.

У той же час, як встановлено під час розгляду справи та не заперечувалося сторонами, до Постанови № 1836 вимоги Закону України № 1160-ІV від 11.09.2003 року відповідачем не застосовувалися, оскільки відповідач не вважав її регуляторним нормативно-правовим актом.

Колегія суддів апеляційної інстанції не може погодитися з вищевикладеними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Указом Президента України № 694/2014 від 27.08.2014 року було утворено Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Указом Президента України № 715/2014 від 10.09.2014 року затверджено Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі по тексту - Положення).

Згідно пункту 3 Положення основними завданнями НКРЕКП визначено державне регулювання діяльності суб'єктів природних монополій та суб'єктів господарювання, що провадять діяльність на суміжних ринках, у сферах електроенергетики, теплопостачання, централізованого водопостачання та водовідведення, на ринках природного газу, нафтового (попутного) газу, газу (метану) вугільних родовищ та газу сланцевих товщ (далі - природний газ), нафти та нафтопродуктів, а також перероблення та захоронення побутових відходів; забезпечення проведення цінової і тарифної політики у сферах електроенергетики, теплопостачання, централізованого водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, у нафтогазовому комплексі, сприяння впровадженню стимулюючих методів регулювання цін.

Пунктом 4 Положення передбачено, що НКРЕКП відповідно до покладених на неї завдань бере участь у формуванні та забезпеченні реалізації єдиної державної політики у сферах функціонування ринків електричної енергії, природного газу, нафти та нафтопродуктів, у сферах теплопостачання, централізованого водопостачання і водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів; установлює тарифи на транспортування магістральними трубопроводами нафти, нафтопродуктів та аміаку.

Враховуючи вищевикладене, встановлення тарифів на транспортування магістральними трубопроводами нафти, нафтопродуктів належить до виключних повноважень НКРЕКП.

Відповідно до п. 6 Положення НКРЕКП для забезпечення виконання покладених на неї завдань і функцій має право: приймати у межах своєї компетенції рішення, що є обов'язковими до виконання суб'єктами природних монополій; приймати з питань, що належать до компетенції НКРЕКП, нормативно-правові акти, контролювати їх виконання.

В п. 13 Положення № 715/2014 зазначено, що рішення НКРЕКП приймаються на засіданнях, які проводяться у формі відкритих або закритих слухань. У разі розгляду питань, що мають важливе суспільне значення, засідання проводяться у формі відкритих слухань, в яких беруть участь представники суб'єктів природних монополій та суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на суміжних ринках, об'єднань споживачів і громадськості.

Рішення, прийняті НКРЕКП, оформлюються постановами і розпорядженнями.

Рішення НКРЕКП, прийняті у межах її повноважень, обов'язкові до виконання суб'єктами природних монополій.

Рішення НКРЕКП можуть бути оскаржені в установленому законодавством порядку.

Рішення НКРЕКП, які є нормативно-правовими актами, підлягають обов'язковій державній реєстрації в установленому законодавством порядку, за винятком рішень з питань установлення цін та тарифів (крім установлення цін та тарифів для населення) та рішень з питань функціонування оптового ринку електричної енергії.

Рішення НКРЕКП, які є нормативно-правовими актами, не потребують узгодження з іншими органами державної влади, крім випадків, передбачених законом. Рішення НКРЕКП, які відповідно до закону є регуляторними актами (крім рішень щодо встановлення тарифів), розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються з урахуванням вимог Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

НКРЕКП має право видавати в установленому порядку разом з органами виконавчої влади спільні акти.

З огляду на викладене, враховуючи приписи п. 1.3 Положення № 715/2014, а також те, що оскаржуване рішення встановлює саме нові тарифи на транспортування нафти магістральними нафтопроводами для споживачів України, колегія суддів приходить до висновку про помилковість висновку суду першої інстанції щодо порушення відповідачем положень Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Також, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про природні монополії» рішення комісій приймаються на засіданнях, які проводяться у формі закритих або відкритих слухань. У разі розгляду питань, що мають важливе суспільне значення, засідання проводяться у формі відкритих слухань, в яких беруть участь представники суб'єктів природних монополій та суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на суміжних ринках, об'єднань споживачів і громадськості.

Рішення комісії приймається більшістю голосів від її загального кількісного складу. Голова, інший член відповідної комісії має один голос.

При прийнятті рішень має забезпечуватися додержання прав і законних інтересів громадян, підприємств і суспільства.

Рішення комісій, які є нормативно-правовими актами, підлягають обов'язковій державній реєстрації в установленому законодавством порядку, за винятком рішень з питань встановлення цін та тарифів (крім встановлення цін та тарифів для населення) і функціонування оптового ринку електричної енергії. Рішення комісій, які є нормативно-правовими актами, не потребують узгодження з іншими органами державної влади, крім випадків, передбачених законом. Проекти рішень комісій, які є нормативно-правовими актами, оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України «Про доступ до публічної інформації».

Рішення комісій, які відповідно до закону є регуляторними актами (крім рішень щодо встановлення тарифів), розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються з урахуванням вимог Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що доводи позивачів стосовно того, що рішення відповідача про встановлення тарифів повинно було підлягати обов'язковій державній реєстрації в установленому законодавством порядку та розроблятися, розглядатися, прийматися та оприлюднюватися з урахуванням вимог Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» є необґрунтованими.

Окремо, колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на те, що в матеріалах справи містяться наступні документи: копія заяви ПАТ «Укртранснафта» щодо перегляду тарифів суб'єкта господарської діяльності, копія Пояснювальної записки до розрахунку тарифів на транспортування нафти системою магістральних нафтопроводів ПАТ «Укртранснафта», копія балансу ПАТ «Укртранснафта» станом на 31.03.2015 року та копія звіту про фінансові результати ПАТ «Укртранснафта» за 1 квартал 2015 року.

На підставі інформаційних показників, які містяться в вищезазначених документах, а також користуючись Методикою розрахунку тарифів за надані послуги з транспортування нафти територією України магістральними нафтопроводами, перевалки та наливу нафти, затвердженої постановою НКРЕ № 993 від 30.07.1999 року, НКРЕКП установило ПАТ «Укртранснафта» тарифи на транспортування нафти магістральними нафтопроводами для споживачів України.

На офіційному сайті Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг постійно розміщується інформація про заплановані засідання НКРЕКП з зазначенням часу та місця проведення засідання, виду засідання (відкриті/закриті) та порядку денного. Інформацію про заплановане засідання НКРЕКП на 25.06.2015 року з відповідним порядком денним також була розміщена на її офіційному сайті (доказ в матеріалах справи).

Листом № 516/26/56-15 від 22.06.2015 року НКРЕКП було запрошено HAK «Нафтогаз України», Мінекономрозвитку та ПАТ «Укртранснафта» на відкрите засідання НКРЕКП, що відбулося 25.06.2015 року за адресою м. Київ, вул. Смоленська, 19 у режимі відкритого слухання (доказ в матеріалах справи).

Постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1836 від 25.06.2015 року «Про встановлення тарифу на транспортування нафти магістральними трубопроводами ПАТ «Укртранснафта» для споживачів України» була оприлюднена в Інформаційному бюлетені НКРЕКП № 4.

Зазначені факти суд першої інстанції залишив поза увагою.

Також, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що 17 лютого 2016 року київським апеляційним адміністративним судом було задоволено клопотання представника ПАТ «Укртатнафта» про витребування доказів у справі.

Так, судом апеляційної інстанції було витребувано у Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг належним чином посвідчені копію та оригінал Наказу про призначення станом на 25.06.2015 року ОСОБА_2 - виконуючим обов'язки Голови комісії та підтверджуючий повноваження останнього на підписання постанови НКРЕКП № 1836 від 25.06.2015 року «Про встановлення тарифу на транспортування нафти магістральними трубопроводами ПАТ «Укртранснафта» для споживачів України».

Витребувано у Міністерства юстиції України відомості щодо подання чи неподання на реєстрацію, наявності або відсутності державної реєстрації постанови НКРЕКП № 1836 від 25.06.2015 року «Про встановлення тарифу на транспортування нафти магістральними трубопроводами ПАТ «Укртранснафта» для споживачів України».

Заявник обґрунтував необхідність витребування доказів тим, що при вирішенні даного спору про визнання незаконним акта органу влади є необхідним з'ясування питання щодо наявності або відсутності у особи повноважень на підписання такого акта.

Що стосується доводів представника ПАТ «Укртатнафта» про те, що спірна постанова підписана не уповноваженою на те особою, колегія суддів зазначає наступне.

Так, Указом Президента України від 30.12.2014 року № 969/2014 «Про тимчасове виконання обов'язків Голови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» ОСОБА_2 призначено виконуючим обов'язки Голови НКРЕКП.

Згідно вимог ст. 11 Закону України «Про природні монополії» національні комісії регулювання природних монополій є державними колегіальними органами, які утворюються та ліквідуються Президентом України.

Комісія як колегіальний орган утворюється у складі Голови комісії та шести членів комісії.

Голова, члени комісії призначаються на посади та звільняються з посад Президентом України шляхом видання відповідного указу.

Комісія є правомочною з моменту призначення більше половини її загального кількісного складу.

Основною формою роботи комісій як колегіального органу є засідання.

Засідання комісії є правомочним, якщо на ньому присутні більше половини її загального кількісного складу. Рішення комісії вважається прийнятим, якщо за нього проголосувала більшість від загального кількісного складу комісії. Голова, члени комісії мають по одному голосу кожен.

Аналогічні положення також закріплені в Указі Президента України від 10.09.2014 року № 715 «Про затвердження Положення про національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг».

При цьому, процедура прийняття рішень НКРЕКП, як колегіального органу визначена Регламентом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затвердженим наказом Комісії від 17.09.2014 року № 3 (далі - Регламент).

Відповідно до пункту 4.1. Регламенту, основною формою роботи Комісії є засідання. Засідання можуть бути плановими та позачерговими.

На засіданнях Комісії у формі відкритих слухань розглядаються питання, зокрема, про установлення та перегляд цін/тарифів (пункт 4.4 Регламенту).

25.06.2015 року на засіданні Комісії, яке було проведено у формі відкритого слухання, було прийнято постанову № 1836, оскільки за її прийняття проголосувала більшість від загального кількісного складу Комісії.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи представника ПАТ «Укртатнафта» про те, що спірна постанова підписана не уповноваженою на те особою, є помилковими.

Крім того, слід зазначити, що діюче законодавство, що регулює спірні правовідносини, не містить заборони щодо тимчасового призначення особи виконуючим обов'язки за посадою або обмежень повноважень посадовця при такому призначенні.

Щодо письмових пояснень представника Міністерства юстиції України, яке позивачі вважали такими, що не відповідають за формою документам Міністерства юстиції України, то колегія суддів приймає даний документ як письмові пояснення представника Міністерства юстиції України, а не як офіційну відповідь Міністерства юстиції України на запит суду.

Відповідно до п. 1, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Дослідивши всі матеріали справи, доводи сторін, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про те, що судом першої інстанції не в повній мірі були досліджені матеріали справи, та надана неповна оцінка доказам, у зв'язку з чим, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Частиною 2 статті 94 КАС України визначено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Звертаючись до суду з апеляційними скаргами, апелянтами було сплачено судовий збір у розмірі 80,4 грн., та 1 339,8 грн. відповідно, що підтверджується квитанціями, наявними у матеріалах справи.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги публічного акціонерного товариства «Укртранснафта», Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 грудня 2015 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями «Синтез Ойл» та публічного акціонерного товариства «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» - відмовити в повному обсязі.

Стягнути з приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями «Синтез Ойл» (68000, Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Північна, 2, ) та публічного акціонерного товариства «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» (39610, Полтавська область, м. Кременчуг, вул. Свіштовська, 3, ) на користь Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 19) судовий збір за подачу апеляційної скарги по 40 (сорок) грн. 20 коп. з кожного.

Стягнути з приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями «Синтез Ойл» (68000, Одеська область, м. Іллічівськ, вул. північна, 2, ) та публічного акціонерного товариства «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» (39610, Полтавська область, м. Кременчуг, вул. Свіштовська, 3, ) на користь публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» (01133, м. Київ, вул. Кутузова, 18/7) судовий збір за подачу апеляційної скарги по 669 (шістсот шістдесят дев'ять) грн. з кожного.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст постанови виготовлений 30.05.2016 року.

Головуючий суддя Чаку Є.В.

Судді: Файдюк В.В.

Мєзєнцев Є.І.