Справа № 806/4936/15
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2016-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Кузьменко Л.В.
ПОСТАНОВА
іменем України

"26" травня 2016 р. Справа № 806/4936/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Кузьменко Л.В.
суддів: Іваненко Т.В.
Зарудяної Л.О.,

за участю секретаря судового засідання Кучерук С.Б.,

позивача та представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Житомирського обласного військового комісаріату Міністерства оборони України на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "19" листопада 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача, в якому просить:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо утримання з суми визначеного йому за рішенням суду розміру грошового забезпечення та грошової допомоги при звільненні податку з доходів фізичних осіб;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 виплатити йому безпідставно утриманий з суми грошового забезпечення та грошової допомоги при звільненні податок з доходів фізичних осіб в розмірі 17658,35грн;
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо утримання з суми визначеного йому за рішенням суду розміру грошового забезпечення та грошової допомоги при звільненні військового збору;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 виплатити йому безпідставно утриманий з суми грошового забезпечення та грошової допомоги при звільненні військовий збір в розмірі 1370,05грн.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на виконання постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 19.05.2015 у справі №806/1705/15 йому було проведено виплату грошового забезпечення та грошової допомоги при звільненні у розмірі 91336,74 грн., однак з цієї суми відповідачем було утримано податок з доходів фізичних осіб в сумі 17658,35 грн та військовий збір в сумі 1370,05 грн, що є порушенням пункту 168.5. статті 168 Податкового кодексу України, відповідно до якого суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів військовослужбовців та пп.1.7 п.16 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу, згідно якого на період проведення АТО не підлягає оподаткуванню військовим збором грошове забезпечення військовослужбовців та інших осіб на період їх безпосередньої участі в АТО.
Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2015 року адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 виплатити ОСОБА_1 безпідставно утриманий податок з доходів фізичних осіб в розмірі 17658,35грн.
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 виплатити ОСОБА_1 безпідставно утриманий військовий збір в розмірі 1370,05грн.
Вважаючи, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідач звернувся до Житомирського апеляційного адміністративного суду із апеляційною скаргою, в якій просить назване рішення суду скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
На підтвердження доводів апеляційної скарги відповідач зазначив, що на момент здійснення грошових виплат за рішенням суду (в липні 2015 року) ОСОБА_1 не був військовослужбовцем, не виконував будь-яких обов`язків несення військової служби, отже не мав права на відповідну компенсацію, передбачену п.168,5 Податкового кодексу України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, представників сторін, розглянувши та обговоривши доводи, наведені у апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що визначенні до виплати позивачеві суми відповідно до рішення суду першої інстанції є непорушними і не могли бути зменшені відповідачем в односторонньому порядку.
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Судами встановлено, що позивач проходив службу у Збройних Силах України на посаді начальника відділу оборонного планування - заступника начальника штабу управління 8 армійського корпусу Сухопутних військ Збройних Сил України.
Наказом Міністерства оборони України №203 від 27.03.2015 року був звільнений в запас відповідно до підпункту "б" (за станом здоров`я) частини 6 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 від 15.04.2015 року №77 позивача з 15.04.2015 року виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Вислуга років у Збройних Силах України станом на 27.03.2015 року становить: календарна - 31 років 04 місяців, пільгова 34 років 01 місяців.
Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 19.05.2015 у справі №806/1705/15, яка набрала законної сили, визнано неправомірними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо встановлення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 01.04.2013 року по 15.04.2015 року у меншому розмірі, з розрахунку посадового окладу - 1474 грн. та зобов"язано ІНФОРМАЦІЯ_3 виплатити ОСОБА_1 заборгованість за вказаний період, виходячи з розрахунку посадового окладу в розмірі 2014 грн., в сумі 64134,24 грн., визнано неправомірними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні у меншому розмірі, з розрахунку посадового окладу - 1474 грн. та зобов"язано ІНФОРМАЦІЯ_3 виплатити ОСОБА_1 заборгованість за вказаний період, виходячи з розрахунку посадового окладу в розмірі 2014 грн., в сумі 27202,50 грн., зобов"язано ІНФОРМАЦІЯ_3 надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області довідку для перерахунку ОСОБА_1 розміру пенсії з 16.04.2015 року з урахуванням грошового забезпечення за період 01.04.2013 року по 15.04.2015 року, обчисленого з посадового окладу у розмірі 2014 грн.
На виконання судового рішення відповідачем були нараховані позивачу грошове забезпечення та одноразова грошова допомога при звільненні в розмірі 64134,24 грн. та 27202,50 грн. відповідно, (всього 91336,74 грн).
Згідно довідки від 03.09.2015 №5744 з присуджених сум були стягнуті податок з доходів фізичних осіб в сумі 17658,35 грн. та військовий збір в сумі 1370,05 грн. (а.с. 20).
Позивач вважає такі дії відповідача протиправними та такими, що суперечать приписам п.168.5 ст.168 Податкового кодексу України та п.16 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень цього кодексу.
Аналізуючи правовідносини, що виникли, колегія суддів виходить з такого.
Відповідно до пункту другого статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Одноразова грошова допомога при звільненні зі служби військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу також є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення та згідно з Інструкцією щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 12 березня 2012 року №333, видатки на її виплату здійснюються за кодом «Грошове забезпечення військовослужбовців».
Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини (абзац третій пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153).
Судами встановлено, що позивач на день звільнення зі служби мав право на отримання грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги.
Проте, як встановлено судами першої та апеляційної інстанції у справі №806/1705/15 ІНФОРМАЦІЯ_3 виплачував ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 01.04.2013 року по 15.04.2015 року у меншому розмірі, ніж передбачено Законом, із розрахунку посадового окладу - 1474 грн. Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 19.05.2015 у справі №806/1705/15, яка набрала законної сили, зобов"язано ІНФОРМАЦІЯ_3 виплатити ОСОБА_1 заборгованість із грошового забезпечення за вказаний період, виходячи з розрахунку посадового окладу в розмірі 2014 грн., в сумі 64134,24 грн., а також визнано неправомірними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні у меншому розмірі, з розрахунку посадового окладу - 1474 грн. та зобов"язано ІНФОРМАЦІЯ_3 виплатити ОСОБА_1 заборгованість за вказаний період, виходячи з розрахунку посадового окладу в розмірі 2014 грн., в сумі 27202,50 грн.
Відповідно до пункту 1.10 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 р. №260, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 14 липня 2008 р. за №638/15329 (зі змінами на момент виникнення спірних правовідносин), військовослужбовцям, які звільнені з військової служби (у тому числі за станом здоров`я) та звернулися за належним їм та своєчасно не виплаченим грошовим забезпеченням, воно виплачується за весь період, протягом якого військовослужбовець мав право на нього, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення.
Виплата одноразових додаткових видів грошового забезпечення здійснюється, якщо звернення про їх отримання надійшли до закінчення трьох років із дня виникнення права на їх отримання.
Приписи вказаних нормативних актів свідчать про те, що відповідач - військовий комісаріат мав можливість самостійно виплатити належні позивачеві види грошового забезпечення.
Отже, як встановлено судом апеляційної інстанції, всупереч приписам п.2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» 15.04.2015 у день виключення позивача зі списків особового складу йому не були виплачені належні суми при звільненні, а виплата грошових сум була здійснена не своєчасно, не в день виключення зі списків особового складу, а після набуття рішенням суду законної сили.
Разом з тим слід зазначити, що при вирішенні питання щодо зобов"зання відповідача виплатити ОСОБА_1 заборгованість із грошового забезпечення за спірний період, суд як першої так і апеляційної інстанції в справі №806/1705/15 не входив в обговорення питання щодо утримання відповідачем з нарахованих та виплачуваних сум податків, зборів та обов"язкових платежів. Такий обов"язок покладається на відповідача як на податкового агента в силу приписів пп.14.1.180 п.14.1 ст.14 та пп.168.1. п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України.
Проте, суд апеляційної інстанції не погоджується з доводами відповідача щодо правомірності дій останнього в частині утримання з позивача податку з доходів фізичних осіб в сумі 17658,35 грн. (15% від суми, що не перевищує 10 мінімальних заробітних плат та 20% від суми, що перевищує 10 мінімальних заробітних плат).
Податковий кодекс України (ПКУ), який регламентує порядок оподаткування доходів фізичних осіб, у тому числі військовослужбовців, не передбачає звільнення від обкладання податком на доходи фізичної особи грошового забезпечення.
Доходи у вигляді сум грошового забезпечення, які своєчасно не були виплачені і виплачується військовослужбовцю на підставі рішення суду, включаються до складу загального місячного оподатковуваного доходу платника податку і оподатковуються на загальних підставах за ставкою 15 (20) %, встановленою п. 167.1 ст. 167 Кодексу.
Відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44 (з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 06.01.2005 року №17), грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця або є особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Держспецзв`язку, Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції.
Грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця або є особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і установ виконання покарань, МНС, податкової міліції.
Виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами) що утримують військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби, що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб».
Виплата грошової компенсації військовослужбовцям та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.
Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.
Вказані положення кореспондуються з пунктом 168.5 статті 168 Податкового кодексу України, де зазначено, що суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції у зв`язку з виконанням обов`язків несення служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.
Тобто, така компенсація здійснюється у розмірі фактично сплаченого податку на доходи фізичних осіб, що утримується з доходів такої категорії громадян, та в межах видатків на грошове забезпечення, передбачених основними розпорядниками коштів у Державному бюджеті України.
В силу приписів частини другої статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України).
Як уже зазначалось, згідно з пунктом 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 р. №1153/2008, особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.
Таким чином, на день виключення зі списків особового складу військової частини звільненому з військової служби військовослужбовцю має бути виплачено грошове забезпечення з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення.
Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки податок з доходів фізичних осіб у розмірі 17658,35 грн. утримано з позивача як із військовослужбовця Житомирським обласним військовим комісаріатом, який здійснював виплату заборгованості з грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги позивачу при звільненні, та не спрямував кошти на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів позивача відповідно до вимог статті 168 Податкового кодексу України, то вказана сума підлягає стягненню з Житомирського обласного військового комісаріату на користь позивача.
Що стосується утримання з виплачених позивачеві сум військового збору, то суд апеляційної інстанції зазначає таке.
Законом України від 31 липня 2014 року №1621-VII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України" підрозділ 10 Розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу доповнено п.16-1, яким було передбачено, що тимчасово, до 01.01.2015 року встановлюється військовий збір.
Відповідно до пп.1.1 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Кодексу платниками збору є особи, визначені п.162.1 ст.162 ПКУ, зокрема, фізична особа-резидент.
Об"єктом оподаткування військовим збором у 2014 році були доходи у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат і винагород, які нараховувалися (виплачувалися) платнику у зв"язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну лотерею, виграшу гравця (учасника), отриманого від організатора азартної гри (п.п1.1.п.16-1 підрозділу10 розділу ХХ Податкового Кодексу).
В силу приписів ст.2 КЗпПУ працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору на підприємстві, в установі, організації.
Підпунктом 14.1.195 п. 14.1 ст. 14 Податкового Кодексу визначено, що працівником вважається фізична особа, яка безпосередньо власною працею виконує трудову функцію згідно з укладеним з роботодавцем трудовим договором (контрактом) відповідно до закону.
Згідно зі ст. 1 Закону України від 24 березня 1995 року N 108/95-ВР "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Оскільки військовослужбовці не перебувають у трудових відносинах і не є найманими працівниками, а проходять військову службу, відтак грошове забезпечення, яке вони отримують, не відповідає визначенню заробітної плати, то вказані доходи у 2014 році не оподатковувалися військовим збором.
Разом з цим Законом України від 28 грудня 2014 року №71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", який набрав чинності з 01.01.2015, було внесено зміни щодо оподаткування доходів військовим збором, а саме: об`єктом оподаткування військовим збором визначено доходи, зазначені в ст.163 Кодексу (пп. 1.2 п. 16 1 підрозділу 10 розділу XX Кодексу), зокрема, загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід, до якого згідно з пп. 164.2.20 п. 164.2 ст. 164 Кодексу включаються інші доходи, крім зазначених у ст.165 Кодексу.
Відповідно до п.п. 1.1 п. 161 підрозділу 10 розділу XX Кодексу платниками збору є особи, визначені п. 162.1 ст. 162 Кодексу, а саме: фізична особа - резидент (нерезидент), яка отримує доходи джерелом їх походження з України; податковий агент.
Ставка збору становить 1,5 відс. об`єкта оподаткування, визначеного пп. 1.2 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Кодексу (пп. 1.3 п. 16 1 підрозділу 10 розділу XX Кодексу).
Пунктом 1.7 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Кодексу передбачено, що звільняються від оподаткування збором доходи, які згідно з розділом IV Кодексу не включаються до загального оподатковуваного доходу фізичних осіб (не підлягають оподаткуванню, оподатковуються за нульовою ставкою), крім доходів, зазначених у підпунктах 165.1.2, 165.1.18, 165.1.25, 165.1.52 п. 165.1 ст. 165 Кодексу.
Крім того, Законом України від 18 червня 2015 року №548-VIII "Про внесення зміни до Податкового кодексу України щодо особливостей оподаткування військовим збором грошового забезпечення військовослужбовців та інших осіб, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції" (далі - Закон №548), що набрав чинності 09.07.2015, але введений в дію 09.09.2015, п. 1.7 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Кодексу доповнено абзацами такого змісту: "Тимчасово, на період проведення антитерористичної операції, не підлягають оподаткуванню військовим збором доходи у вигляді грошового забезпечення працівників правоохоронних органів, військовослужбовців та працівників Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців, працівників Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та інших осіб на період їх безпосередньої участі в антитерористичній операції.
Враховуючи викладене можна дійти висновку, що оскільки доходи у вигляді грошового забезпечення військовослужбовця у 2015 році включалися до оподатковуваного доходу як інші доходи, такі виплати оподатковувалися військовим збором на загальних підставах.
Тобто, нараховані та здійснені позивачеві виплати з грошового забезпечення та його додаткових видів за період з 01.01.2015 року по день звільнення позивача з військової служби по 15.04.2015 року (що розраховані відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19.05.2015 року у справі №806/1705/15) підлягали оподаткуванню військовим збором на загальних підставах, оскільки матеріали справи не містять доказів щодо наявності підстав для застосування до позивача приписів Закону України від 18 червня 2015 року №548-VIII.
Колегія суддів звертає увагу, що нормами Податкового Кодексу не передбачено виплату грошової компенсації військового збору, який утримувався, зокрема, з грошового забезпечення військовослужбовців, одержаного у зв`язку з виконанням обов`язків несення служби.
Разом з тим, з наявних у справі документів та з пояснень представника відповідача в суді апеляційної інстанції вбачається, що відповідач утримав військовий збір із сукупного нарахованого позивачу доходу станом на липень 2015 року (на день виконання судового рішення), що суперечить приписам норм податкового законодавства, наведених вище.
Відтак, з урахуванням наведених обставин та приписів нормативних актів, які регулюють спірні правовідносини, колегія суддів приходить до висновку, що дії Житомирського обласного військового комісаріату щодо утримання військового збору із суми визначеного позивачу за рішенням суду розміру грошового забезпечення та грошової допомоги при звільненні є протиправними, оскільки оподаткуванню військовим збором підлягали нараховані та здійснені позивачеві виплати з грошового забезпечення та його додаткових видів за період з 01.01.2015 року по день звільнення позивача з військової служби по 15.04.2015 року (що розраховані відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19.05.2015 року у справі №806/1705/15).
На вимогу суду апеляційної інстанції відповідач надав розрахунок суми військового збору, утриманого із належних до виплати позивачу розміру грошового забезпечення та грошової допомоги за період з 01.01.2015 року по 15.04.2015 року, що становить 147 грн. 12 коп.
Вказану суму позивач не оспорює.
Доводи апеляційної скарги про те, що на час виплати позивачу грошової допомоги для оздоровлення та одноразової грошової допомоги при звільненні він втратив статус військовослужбовця, а тому не мав права на отримання рівноцінної компенсації утриманого податку з доходів фізичних осіб є безпідставними, оскільки несвоєчасна виплата грошового забезпечення (не в день виключення зі списків особового складу і проведення розрахунку) сталася з вини самого відповідача.
На підставі викладеного, колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду приходить до висновку, щодо наявності підстав для часткового задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Житомирського обласного військового комісаріату Міністерства оборони України задовольнити частково.
Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "19" листопада 2015 р. скасувати в частині зобов"язання ІНФОРМАЦІЯ_2 виплатити ОСОБА_1 безпідставно утриманий військовий збір в розмірі 147грн. 12 коп.
Прийняти в цій частині нову постанову.
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині зобов"язання ІНФОРМАЦІЯ_2 виплатити ОСОБА_1 безпідставно утриманий військовий збір з нарахованого та виплаченого грошового забезпечення та його додаткових видів за період з 01.01.2015 року по день звільнення позивача з військової служби по 15.04.2015 року (з урахуванням розмірів такого грошового забезпечення та його додаткових видів відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19.05.2015 року у справі №806/1705/15) в сумі 147 грн. 12 коп. - відмовити.
В решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.В. Кузьменко

судді: Т.В. Іваненко

Л.О. Зарудяна

Повний текст cудового рішення виготовлено "26" травня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.
1- в справу:
2 - позивачу: ОСОБА_1

АДРЕСА_1 - відповідачу: Житомирський обласний військовий комісаріат Міністерства оборони України вул. Баранова, 4,м.Житомир,10001
- ,