Справа № 522/23358/15-а
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2016-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

25 травня 2016 року м. Київ К/800/14183/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Чалий С.Я., перевіривши можливість розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління архітектури та містобудування Одеської міської ради про визнання протиправною та скасування відмови, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в якому просила визнати протиправними дії щодо відмови у видачі будівельного паспорту забудови земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул. Набережна,5 та зобов'язати видати даний паспорт на підставі поданої заяви від 28.10.2015 року зареєстрованої за вхідним №01-07/206.

Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 11 лютого 2016 року, позовні вимоги задоволено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 квітня 2016 року, постанову суду першої інстанції скасовано та прийнято нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі заявник ставить питання про скасування ухваленого у справі судового рішення, мотивуючи свою вимогу порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті -пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції вірно вказав, що відповідно до Генерального плану міста Одеси, який затверджений рішенням Одеської міської ради від 25.03.2015 року № 6489-VI, земельна ділянка за адресою: м. Одеса, вул. Набережна,5 розташована у межах ландшафтно-рекреаційних територій на озеленених територіях загального користування (парки, сквери, бульвари), де не передбачене нове будівництво індивідуальної садової забудови.

Також, встановлено, що земельна ділянка площею 0,0309 га, яка розташована за вищевказаною адресою, надавалась для ведення індивідуального садівництва. Докази про зміну цільового призначення земельної ділянки відсутні.

Таким чином вірним є висновок суду апеляційної інстанції про відсутність з боку відповідача порушень прав позивача, оскільки право користування земельною ділянкою у ОСОБА_1 виникло 08 жовтня 2015 року - з моменту державної реєстрації цього права. В той же час, Генеральний план міста Одеси затверджений 25 березня 2015 року рішенням Одеської міської ради за № 6489-УІ.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення, ця касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суд неправильно застосував норми матеріального або процесуального права.

Керуючись 211, 213, п. 5 ч. 5 ст. 214 Кодексу адміністративного судочинства України, -

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 квітня 2016 року.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з доданими до скарги матеріалами повернути скаржнику.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України в порядку статті 235 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

Вищого адміністративного

суду України С.Я.Чалий