Справа № 804/1473/16
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2016-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

11 травня 2016 року Справа № 804/1473/16

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Царікової О.В.

при секретарі Безрученко К.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську клопотання Дніпропетровського міського управління ОСОБА_4 управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області в особі Ліквідаційної комісії про залишення адміністративного позову ОСОБА_1 до Дніпропетровського міського управління ОСОБА_4 управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області в особі Ліквідаційної комісії про стягнення коштів без розгляду, -

ВСТАНОВИВ:

15 березня 2016 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Дніпропетровського міського управління ОСОБА_4 управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області в особі Ліквідаційної комісії з вимогами про:

- стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 двомісячного грошового забезпечення у розмірі 11752,84 грн.;

- стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 суми недовиплаченої компенсації за невикористану відпустку 1048,50 грн.;

- стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 суми недовиплаченої одноразової грошової допомоги 30912,62 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.03.2016 відкрито провадження у справі № 804/1473/16 та призначено її до розгляду на 30.03.2016.

У судовому засіданні 30.03.2016 оголошено перерву до 11.04.2016.

У судовому засіданні представник відповідача звернувся до суду із клопотанням про залишення адміністративного позову ОСОБА_1 без розгляду, з підстав пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду із даним позовом. Вказане клопотання мотивоване тим, що згідно з позовними вимогами, що викладені в адміністративному позові, ОСОБА_1 просить стягнути на його користь двомісячне грошове забезпечення у розмірі 11752,84 грн., суму недовиплаченої компенсації за невикористану відпустку 1048,50 грн. та суму недовиплаченої одноразової грошової допомоги 30912,62 грн., які, на його думку, не були йому нараховані при звільненні з ОВС у листопаді 2015 року. Згідно з положенням ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк. Позивач звернувся до суду з даним позовом лише 15 березня 2016 року, тобто з пропуском місячного строку звернення до суду та без обґрунтування поважності пропуску строку, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України. У звязку з чим, адміністративний позов ОСОБА_1, поданий після закінчення строків, установлених законом, підлягає залишенню без розгляду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного судочинства України від 11.04.2016 р. провадження у справі зупинено за клопотанням позивача до 11.05.2016 р. для надання часу для підготування додаткових письмових пояснень.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного судочинства України від 11.05.2016 р. провадження у справі №804/1473/16 поновлено.

В судовому засіданні позивачем надані додаткові письмові пояснення, в обґрунтування яких зазначено, що строк звернення до суду із даним позовом не пропущено, оскільки під час розвязання публічно-правових спорів про стягнення на користь осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, заробітної плати (суддівської винагороди, грошового забезпечення тощо) у разі порушення законодавства про оплату праці потрібно застосовувати положення частини другої статті 233 КЗпП України, тобто строки звернення до суду у цій категорії спорів не застосовуються. Позивач при цьому зазначив, що відповідного висновку дійшла Науково - Консультативна рада при Вищому адміністративному судів України.

Представник відповідача в судовому засіданні проти доводів позивача заперечував, наполягав на залишенні позову без розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача по справі, надані під час розгляду справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм процесуального права, виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 06 листопада 2015 року згідно з Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, відповідно до пунктів 10 та 11 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» майора міліції ОСОБА_1 старшого оперуповноваженого сектора карного розшуку Кіровського районного відділу Дніпропетровського міського управління звільнено у запас Збройних сил за п. 64 «г» (через скорочення штатів).

ОСОБА_4 управління МВС України в Дніпропетровській області від 06.11.2015 р. за вих. №40/11454 позивача повідомлено про звільнення з ОВС та необхідності отримання трудової книжки, військового квитка, проведення повного розрахунку, заповнення декларації про майно, доходи, витрати и зобовязання фінансового характеру за фактично відпрацьований у 2015 році строк.

Не погодившись з розрахунком щодо нарахованого розміру грошового забезпечення, компенсації за невикористану відпустку та розміром виплаченої одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 15 березня 2016 року звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення з відповідача розміру недоотриманого двомісячного грошового забезпечення, компенсації за невикористану відпустку та суми недовиплаченої одноразової грошової допомоги.

Суд вважає, що строк для звернення до адміністративного суду із зазначеними позовними вимогами не пропущений позивачем, з огляду на таке.

Частина 3 статті 99 КАС України є загальною нормою у розвязанні спорів стосовно прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби у разі, якщо іншими законами встановлено інший строк звернення до суду в спорах щодо таких правовідносин.

У зазначених положеннях Кодексу адміністративного судочинства України відсутні норми, що регулювали б порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці.

При цьому, слід визначити, що питання щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби не є тотожним питанню стягнення належної громадянам заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці, навіть якщо такі громадяни перебувають (перебували) на публічній службі.

Умови проходження більшості видів публічної служби, зокрема й у питаннях щодо оплати праці, регулюються як спеціальним законодавством, так і загальними нормами трудового законодавства, тобто нормами законодавства про працю.

Згідно з частиною 2 ст. 233 КЗпП України встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Отже, право на заробітну плату не обмежується будь-яким строком щодо судового захисту і такий висновок прямо випливає з указаної норми.

Це право працівника відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим конституційного принципу верховенства права та не порушує балансу прав і законних інтересів працівників і роботодавців.

Відповідного висновку дійшов Конституційний суд України у рішеннях від 22.02.2012 р. №4-рп/2012, від 15.10.2013 р. №8-рп/2013, від 15.10.2013 р. №9-рп/2013.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що строк звернення до суду з позовними вимогами про стягнення з Дніпропетровського міського управління ОСОБА_4 управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області в особі Ліквідаційної комісії на користь позивача розміру недоотриманого двомісячного грошового забезпечення, компенсації за невикористану відпустку та суми недовиплаченої одноразової грошової допомоги не пропущений позивачем.

За таких обставин, клопотання Дніпропетровського міського управління ОСОБА_4 управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області в особі Ліквідаційної комісії про залишення адміністративного позову без розгляду, з підстав пропуску строку звернення до суду є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 99, 160, 165, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Дніпропетровського міського управління ОСОБА_4 управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області в особі Ліквідаційної комісії про залишення адміністративного позову без розгляду відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складений 16.05.16

Суддя ОСОБА_5