Справа № 455/440/15а,2а/455/33/15
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2016-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2016 року Справа № 876/6539/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.

суддів Левицької Н.Г.,Сапіги В.П.

за участю секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу управління соціального захисту населення Старосамбірської районної державної адміністрації Львівської області на постанову Старосамбірського районного суду Львівської області від 05 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Старосамбірської районної державної адміністрації Львівської області про визнання дій неправомірними,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до управління соціального захисту населення Старосамбірської районної державної адміністрації Львівської області про визнання дій управління соціального захисту населення щодо відмови виплачувати їй державну допомогу як малозабезпеченій сім'ї та припинення виплати їй компенсаційної виплати як непрацюючій особі, що здійснює догляд за інвалідом І групи або особою, яка досягла 80-річного віку, зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити їй державну допомогу як малозабезпеченій сім'ї з грудня 2014 року та компенсаційну виплату як непрацюючій особі, яка здійснює догляд за інвалідом І групи або за особою, яка досягла 80-річного віку, з березня 2015року, стягнути з відповідача в її користь моральну шкоду в сумі 6000 грн. та понесені нею витрати на оплату судового збору неправомірними.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вказані дії відповідача вчинені всупереч законодавству.

Постановою Старосамбірського районного суду Львівської області від 05 червня 2015 року задоволено частково позовні вимоги. Суд виходив з того, що відмова у призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, ОСОБА_1 у зв'язку із неподанням усього пакету документів є неправомірною, оскільки довідку з гуртожитку своєї дочки ОСОБА_2 подано у встановлені строки. Про необхідність подання інших документів позивачці при прийнятті заяви не вказувалося. Вимога відповідача надати також рішення ЛКК розцінюється судом як незаконна, оскільки не передбачає подібного законодавство. З приводу моральної шкоди, то вимога задоволенню не підлягає, оскільки не зазначено, в чому вона полягає, не доведено причинного зв'язку між діями відповідача та спричиненням фізичних та душевних страждань, не доведено, з чого складається розмір.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, сторона відповідача подала апеляційну скаргу, з якої із-за порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та постановити рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги покликання маються на те, що судове рішення постановлено із порушенням вимог, що до нього ставляться. У зв'язку з тим, що позивач залишив без виконання вимоги чинних нормативно - правових актів України, зокрема п.6 6 постанови Кабінету Міністрів України №558 від 29.04.2004 року «Про затвердження Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги» позивачу відмовлено в призначенні соціальної допомоги з підстав неналежного оформлення догляду. Відповідно до ст..7 Закону України «Про соціальні послуги» фізичним особам, які надають соціальні послуги призначаються і виплачуються компенсаційні виплати в порядку та розмірах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 в період часу з 01.12.2010 року по 31.11.2014 року виплачувалася державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» та постанови КМУ № 250 від 24.02.2003 року «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям» та в період часу з 04.10.2012 року по 28.02.2015 року компенсаційна виплата непрацюючій працездатній особі, яка доглядає за інвалідом І групи або за особою, яка досягла 80-річного віку, відповідно до постанови КМУ № 832 від 26.07.1996 року «Про підвищення розмірів державної допомоги окремим категоріям громадян».

10.12.2014 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям (а.с.18). У вказаній заяві при її прийнятті було зазначено про необхідність до 10.01.2015 року додати довідку з гуртожитку на дочку. Така довідка була подана ОСОБА_1 29.12.2014 року, що підтверджується відбитком штампу за вхідним № 3330 від 29.12.2014 року.

Листом управління соціального захисту населення Старосамбірської РДА № 2090-04 від 29.12.2014 року ОСОБА_1 додатково проінформовано про необхідність подання довідки з гуртожитку, а також повідомлено, що вона здійснює догляд за інвалідом І групи - ОСОБА_3, а тому згідно з приписом до постанови КМУ № 558 від 29.04.2004 року повинна надати висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що стан її здоров'я дозволяє постійно надавати соціальні послуги.

Листом управління соціального захисту населення Старосамбірської РДА № 58 від 14.01.2015 року ОСОБА_1 повідомлено про те, що нею не подано всі необхідні документи для призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, а саме рішення ЛКК про те, що стан її здоров'я дозволяє постійно надавати соціальні послуги, а тому управління соціального захисту населення Старосамбірської РДА не має належних правових підстав для призначення, нарахування та виплати допомоги (а.с.10).

Наказом заступника начальника управління соціального захисту населення Старосамбірської РДА № 16 від 17.02.2015 року у зв'язку з нововиявленими обставинами внаслідок звернення осіб та працівниками Старосамбірського РВ УМВСУ у Львівській області на підставі Закону України «Про соціальні послуги», постанови КМУ «Про затвердження Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, що надають соціальні послуги» з метою забезпечення додержання вимог чинного законодавства з фінансових питань припинено компенсаційну виплату ОСОБА_1, яка здійснює догляд за інвалідом І групи.

Як вбачається із матеріалів справи, 10.12.2014 року при поданні заяви про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям ОСОБА_1 дійсно не подала довідки з гуртожитку на дочку і їй було надано строк до 10.01.2015 року для подання такої. Однак, 29.12.2014 року позивачкою виконано дану вимогу, що підтверджується відбитком штампу про отримання такої. Про необхідність подання інших документів ОСОБА_1 при прийнятті заяви не вказувалося, що підтверджується копією заяви про призначення усіх видів соціальних допомоги, де у графі «для розгляду заяви необхідно додати до» значиться лише вимога про надання довідки з гуртожитку.

Вимога відповідача подати для призначення соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї рішення ЛКК є необґрунтованою, оскільки ні Законом України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям», ні постановою КМУ «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям» не передбачено необхідності подання такого документу для призначення цього виду державної соціальної допомоги. Більше того, п.6 вищевказаної постанови КМУ встановлено, що для призначення соціальної допомоги на наступний строк (що мало місце у даному випадку) уповноважений представник сім'ї подає заяву і декларацію про доходи і майно. Довідка про склад сім'ї поновлюється лише у разі змін у складі сім'ї або у разі, коли між поданням заяви на призначення соціальної допомоги на наступний строк та припиненням виплати раніше призначеної соціальної допомоги минуло більше календарного місяця.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення вище зазначеної позовної вимоги. Крім того зазначає, що в даному випадку мова йде про продовження надання державної допомоги малозабезпеченим сім'ям, а не про її призначення.

Як вбачається із довідки управління соціального захисту населення Старосамбірської РДА Львівської області ОСОБА_1 відповідно до постанови КМУ № 832 від 26.07.1996 року «Про підвищення розмірів державної допомоги окремим категоріям громадян» в період з 04.10.2012 року по 28.02.2015 року виплачувалася компенсаційна виплата як непрацюючій працездатній особі, яка доглядає за інвалідом І групи (а.с.11). Згідно довідки управління СЗН Старосамбірської РДА № 1132 від 02.03.2015 року ОСОБА_1 виплачувалася вищевказана компенсаційна виплата з січня 2014 року по травень 2014 року в розмірі 16.62 грн., в червні 2014 року в розмірі 17.46 грн. та з липня 2014 року по грудень 2014 року в розмірі 18.32 грн..

Згідно п.2 постанови КМУ № 832 від 26.07.1996 року «Про підвищення розмірів державної допомоги окремим категоріям громадян» (чинної на момент винесення постанови) установлено щомісячні компенсаційні виплати у розмірі 480 тис. крб. непрацюючим працездатним особам, які доглядають за інвалідом І групи, а також за престарілим, який досяг 80-річного віку. Зазначені щомісячні компенсаційні виплати призначаються і виплачуються органами праці та соціального захисту населення та фінансуються органами Пенсійного фонду. Розділ ІІІ Стандарту надання послуги з призначення щомісячної компенсаційної виплати непрацюючій особі, яка здійснює догляд за інвалідом І групи або за особою, яка досягла 80-річного віку, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 10.04.2012 року за № 531/20844, на підставі якого ОСОБА_1 нараховувалася компенсаційна виплата як непрацюючій працездатній особі, яка доглядає за інвалідом І групи, не передбачає необхідності подання поряд із заявою рішення лікарсько-консультаційної комісії про те, що стан здоров'я особи дозволяє постійно надавати соціальні послуги інваліду І групи. Більше того, виключні підстави для відмови у наданні послуги встановлені у розділі VII вказаного Стандарту.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач неправомірно вимагав у позивачки надання документів, які не передбачені для призначення даного виду соціальної допомоги.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління соціального захисту населення Старосамбірської районної державної адміністрації Львівської області залишити без задоволення, постанову Старосамбірського районного суду Львівської області від 05 червня 2015 року по справі № 455/440/15а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня виготовлення ухвали в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.М. Обрізко

судді Н.Г. Левицька

В.П. Сапіга

Повний текст виготовлено 30.05.2016 року