Справа № 423/1462/16-а
Суддя: Закопайло В. А.
Дата ухвалення: 2016-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №423/1462/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2016 року Попаснянський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Закопайла В.А.

за участю: секретаря судового засідання Кузьменко Ю.О.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Попасна цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області про визнання дій відповідача неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

встановив:

В поданому 04 травня 2016 року до Попаснянського районного суду адміністративному позові позивач зазначає, що 28 лютого 1996 року він, працюючи машиністом електровоза на шахті «Золоте» під час виконання робіт, отримав травму ноги, про що було складено акт про нещасний випадок на виробництві, а сам позивач тривалий час знаходився на лікуванні. Після чого 29 січня 1997 року позивач був оглянутий медико-соціальною експертною комісією та йому було встановлено третю групу інвалідності на період з 29.01.1997 року до 01.02.1998 року, а після повторного огляду МСЕК - на період з 01.02.1998р. до 01.02.1999р. У звязку з чим позивач у вищезазначені періоди протягом двох років був тимчасово непрацездатний та отримував пенсію як інвалід третьої групи.

02 вересня 2015 року позивач, досягнувши пятдесятирічного віку, звернувся із заявою до відповідача про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, після чого відповідач починаючи з 22.08.2015 року призначив позивачу пенсію пенсію за віком на пільгових умовах, визнавши його загальний стаж роботи 28 років 8 місяців 08 днів, з яких пільговий стаж складає 13 років 02 місяці 01 день, при цьому не зарахувавши до пільгового стажу позивача період перебування позивача на інвалідності з 29.01.1997 року до 01.02.1999 року, у звязку з чим позивачу не була призначена пенсія на пільговий умовах відповідно до вимог Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач 11 квітня 2016 року звернувся до УПФУ в Попаснянснькому районі Луганської області із заявою про зарахування йому до пільгового стажу періоду преребування на інвалідності та перерахування розміру призначеної йому пенсії. Але, посадові особи відповідача, розглянувши заяву позивача, своїм рішенням від 21 квітня 2016 року частково відмовили позивачу у перерахунку пільгової пенсії, зарахувавши до пільгового стажу позивача лише період перебування позивача на третій групі інвалідності з 29.01.1997 року до 01.02.1998 року. Разом з тим, період перебування позивача на третій групі інвалідності у період з 01.02.1998 року до 01.02.1999 року до пільгового стажу не був зарахований, так як позивач для підтвердження періоду перебування на інвалідності від трудового каліцтва у зазначений період не надав виписку до акту огляду медико-соціальної експертної комісії від 04.02.1998р.

Посилаючись на вищезазначені обставини, позивач в поданому позові просить суд визнати неправомірними такі дії відповідача, зобовязати відповідача зарахувати до пільгового стажу роботи часу знаходження на інвалідності з 01.02.1998 року по 31.01.1999 року та перерахувати призначену йому пільгову пенсію відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача позов не визнав, посилаючись на його необгрунтованість, стверджуючи при цьому, що позивачем для підтвердження періоду перебування на інвалідності від трудового каліцтва у період з 01.02.1998 року по 31.01.1999 рокуне було надано виписки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії від 04.02.1998р. або матеріалів архівної пенсійної справи позивача.У звязку з чим у позивача відсутній необхідний пільговий стаж для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Аналогічні доводи містяться в письмових запереченнях відповідача (а.с.35-36).

Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити з наступних підстав.

Так, згідно ст.71 ч.1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення.

В суді без заперечень з боку сторін були встановлені наступні фактичні обставини по справі.

Так, судом встановлено, що 02 вересня 2015 року позивач, досягнувши пятдесятирічного віку, що підтверджується копією паспорта позивача на а.с.5-6, звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, після чого відповідач, починаючи з 22.08.2015 року, призначив позивачу пенсію за віком на пільгових умовах, визнавши його загальний стаж роботи 28 років 8 місяців 08 днів, з яких пільговий стаж складав 13 років 02 місяці 01 день, про що також безпосередньо зазначено в письмових запереченнях відповідача (а.с.35-36).

Крім того судом встановлено, що під час своєї трудової діяльності, а саме 28 лютого 1996 року приблизно о 14 годині 30 хвилин позивач, працюючи машиністом електровоза на шахті «Золоте» виробничого обєднання «Первомайськвугілля», перебуваючи на своєму робочому місці, при виконанні робіт по заміні електровозних батарей у результаті неузгоджених дій з іншими працівниками, отримав травму ноги у вигляді закритого перелому обох кісток правої ноги. За даним нещасним випадком було проведено розслідування та 01 березня 1996 року був складений Акт №22 про нещасний випадок на виробництві, що підтверджується копією відповідного акту на а.с.10-11. Після чого позивач внаслідок отриманої травми ноги тривалий час знаходився на лікуванні і лише 29 січня 1997 року він був оглянутий медико-соціальною експертною комісією та йому була встановлена третя група інвалідності із ступенем втрати професійної працездатності у розмірі 60%, що підтверджується як відповідними довідкою та випискою з акту на а.с.7-8, так й безпосередньо було зазначено в Акті №22 про нещасний випадок на виробництві в графі «Наслідки нещасного випадку» на а.с.11. При цьому у виписці Акту МСЕК (а.с.7) було зазначено, що втрата позивачем професійної працездатності повязана з виробничою травмою від 28.02.1996р., а наступний огляд МСЕК повинен бути проведений 01.02.1998р.

Крім того, із пояснень представника позивача та наданої виписки з Акту огляду медико-соціальної експертної комісії від 04.02.1998р. (а.с.9), судом було встановлено, що 04.02.1998р. позивач був повторно оглянутий МСЕК та йому було встановлено 40% втрати професійної працездатності у період з 01.02.1998р. до 01.02.1999р., при цьому у виписці було зазначено, що втрата професійної працездатності повязана з травмою, яка мала місце 28 лютого 1996 року. Після чого 24.03.1999 року після чергового огляду МСЕК позивачу ступень втрати професійної працездатності була зменшена до 25%, що підтверджується відповідною довідкою на а.с.25, в якій також було зазначено, що втрата професійної працездатності позивача повязана з виробничою травмою, яка мала місце у 1996 році.

При цьому суд зазначає, що під час огляду в судовому засіданні оригіналів виписки з Акту огляду медико-соціальної експертної комісії від 04.02.1998р. та довідки огляду МСЕК від 24.03.1999 року представник відповідача не поставив під сумнів законність походження цих документів, лише зазначаючи, що виписка з Акту огляду медико-соціальної експертної комісії від 04.02.1998р. не містить в собі повної інформації, що інвалідність позивача настала внаслідок трудового каліцтва, а перевірити факт одержання позивачем пенсії по інвалідності у зазначений період матеріалами архівної пенсійної справи позивача в дійсний час не має можливості, так як дана архівна справа позивача залишилась у м.Первомайську, яке знаходиться на тимчасово не підконтрольній території Луганської області.

Враховуючи встановлені судом фактичні обставини по справі та перевіряючи доводи сторін суд зазначає наступне.

Так, відповідно до положень ст.46 Конституції України та ст.1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року, державою гарантується право громадян на отримання пенсійного забезпечення.

Згідно п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, посад і професій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів і за результатами атестації робочих місць: - чоловіки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівники, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку на один рік за кожний повний рік такої роботи.

Разом з тим, відповідно до ст.1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві та уранові руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей. При цьому ст.8 вказаного закону передбачено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Крім того, суд зазначає, що, відповідно до частини 5 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», час перебування на інвалідності у зв'язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також: до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах (статті 13 і 14). Також, відповідно до статті 24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» час перебування на інвалідності у звязку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до страхового стажу для призначення пенсії за віком, а також до страхового стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Згідно нормативно-правого акту, який діяв на час отримання позивачем виробничої травми, а саме п.3.5 «Порядку встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоровя, пов'язане з виконанням трудових обов'язків», затвердженого Наказом Міністерства охорони здоровя України №212 від 22.11.1995 року, було передбачено, що у випадках, коли внаслідок трудового каліцтва чи професійного захворювання настає значне зниження можливостей соціальної адаптації з урахуванням соціального фактору та наявності робочих місць встановлюється: а) 60-50 відсотків - при втраті працездатності за основною професією та можливостях працевлаштування потерпілого на роботі з нижчою кваліфікацією; б) 40-30 відсотків - якщо потерпілого можливо використовувати на роботі за своєю професією, але при змінах умов праці та зниженні заробітної плати. При цьому, пунктом 3.6. цього Порядку було встановлено, що якщо внаслідок трудового каліцтва або іншого ушкодження здоров'я немає підстав для встановлення групи інвалідності, але за станом здоров'я потерпілий потребує незначного обмеження виконуваної роботи, що призводить до незначного зниження заробітку, МСЕК встановлює до 25 відсотків втрати професійної працездатності.

Крім того, згідно п.2.3. «Інструкції про встановлення групи інвалідності», затвердженої Наказом Міністерства охорони здоровя України №16.01/20 від 28.12.1991 року було передбачено, що підставою для встановлення третьої групи інвалідності є обмеження життєдіяльності, обумовлене захворюваннями, наслідками травм, уродженими дефектами, що призводять до значного зниження можливостей соціальної адаптації внаслідок вираженого утруднення навчання, спілкування, пересування, участі у трудовій діяльності (значне зменшення обсягу трудової діяльності, значне зниження кваліфікації, значні утруднення у виконанні професійної праці внаслідок анатомічних дефектів).

Таким чином, враховуючи зазначені нормативно-правові акти, які діяли на час отримання позивачем виробничої травми, суд вважає, що надані позивачем виписки та довідки з Актів МСЕК (а.с.7-9,25), законність походження яких були визнанні представником відповідача, на думку суд підтверджують той факт, що у період з 29.01.1997 року до 31.01.1999 року позивач дійсно на протязі двох років був тимчасово непрацездатний та отримував пенсію як інвалід третьої групи. При цьому зазначений факт частково підтверджується записами в амбулаторній медичній книжці позивача (а.с.13-24), де у відривному талоні посильного листа на МСЕК (а.с.23) вказано, що 04.02.1998 року позивачу встановлювалась 3 група інвалідності та 40% втрати професійної працездатності, після чого лікарем-травматологом у записі від 25.01.1999р. (а.с.24) зазначено, що позивач направляється на МСЕК для вирішення питання про закінчення строку інвалідності.

Також судом враховується, що відповідач частково визнав факт знаходження позивача на третій групі інвалідності у період з 29.01.1997 року до 01.02.1998 року, у звязку з чим зазначений стаж був включений до пільгового стажу позивача, про що свідчить копія розпорядження від 05.05.2016р. на а.с.41, в якому зазначено, що пільговий стаж позивача складає 14 років 01 місяць 16 днів, з яких знаходження на інвалідності 11 місяців 15 днів.

При цьому суд зазначає, що іншим способом підтвердити факт знаходження позивача на інвалідності у період з 01.02.1998 року до 31.01.1999 року в дійсний час неможливо, так як матеріали архівної пенсійної справи позивача залишились у м.Первомайську, яке знаходиться на тимчасово не підконтрольній території Луганської області. У звязку з чим вимогивідповідача щодо надання таких архівних матеріалів завідомо є такими, що не можуть бути виконаними без надзвичайно високого ризику для життя та здоровя позивача або інших осіб.

При таких обставинах суд вважає, що пільговий стаж позивача на час його звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах складав більш пятнадцяти років, а тому відповідач був зобовязаний призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до вимог Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». А тому суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», «Порядку встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоровя, пов'язане з виконанням трудових обов'язків», затвердженого Наказом Міністерства охорони здоровя України №212 від 22.11.1995 року, керуючись ст.ст.9,71,86,158-163,183-2,186 КАС України, суд

Постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області про визнання дій відповідача неправомірними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити в повному обсязі.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області щодо відмови ОСОБА_3 у зарахуванні до його пільгового стажу роботи час знаходження на інвалідності у період з 01 лютого 1998 року до 31 січня 1999 року, а також щодо відмови у перерахунку пенсії відповідно до вимог Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області зарахувати до пільгового стажу роботи, що дає право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах, час знаходження ОСОБА_3 на інвалідності у період з 01 лютого 1998 року до 31 січня 1999 року та перерахувати починаючи з 22 серпня 2015 року призначену ОСОБА_3 пенсію на пільгових умовах згідно вимог Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня її проголошення або з дня отримання копії постанови до Донецького апеляційного адміністративного суду через Попаснянський районний суд Луганської області.

Суддя В.А.Закопайло