Справа № 484/493/15-а
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2016-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2016 р.м.ОдесаСправа № 484/493/15-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Паньков Д.А.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Яковлєва О.В.,

суддів - Бойка А.В., Танасогло Т.М.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 березня 2016 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Первомайського обєднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області про скасування рішення, визнання протиправними дії, зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому заявлено вимоги Первомайському обєднаному управлінню Пенсійного фонду України Миколаївської області, а саме: скасування рішення №2 від 06 січня 2015 року; визнання протиправними дії щодо відмови у зарахуванні до спеціального трудового стажу період роботи з 21 квітня 2006 року по 07 жовтня 2014 року в ТОВ "Фарм-Сервіс" на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років; зобов'язання зарахувати до спеціального трудового стажу період роботи з 21 квітня 2006 року по 07 жовтня 2014 року в ТОВ "Фарм-Сервіс" на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років.

Постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 березня 2016 року відмовлено у задоволені позовних вимог.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог не відповідає встановленим обставинам справи, так як стаж роботи позивача у ТОВ "Фарм-Сервіс", як закладі охорони здоровя, дає йому право на отримання пільгової пенсії за вислугу років.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволенню, а судове рішення без змін, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 21 квітня 2006 року по 7 жовтня 2014 року позивачка працювала фармацевтом аптеки № 1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Фарм-Сервіс», а також фармацевтом і завідуючою аптечного пункту № 2 аптеки № 1 ТОВ «Фарм-Сервіс».

Згодом, 08 жовтня 2014 року позивач звернулась до пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії, однак оскаржуваним рішенням їй відмовлено у зарахуванні вищевказаного періоду роботи до спеціального стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років.

При цьому, пенсійним органом надано до суду лист Міністерства охорони здоров'я України від 04 червня 2015 року, згідно якого за даними Головної акредитаційної комісії ТОВ «Фарм-Сервіс» акредитацію не проходило.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції, з яким погоджується судова колегія, зроблено висновок щодо відмови у задоволенні позовних вимог, так як аптека, у якій працювала позивач не набула статусу закладу охорони здоров'я на підставі проведення державної акредитації, а тому у неї відсутній необхідний стаж роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, з огляду на наступне.

Так, відповідно до п. «е» ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального захисту населення за наявності спеціального стажу роботи від 25 років до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Згідно з Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909 (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугу років, зараховуються періоди роботи на посадах провізори, фармацевти (незалежно від найменування посад), лаборанти.

Визначення поняття «заклад охорони здоров'я» наведено в ст. 3 Основ законодавства України про охорону здоров'я від 19 листопада 1992 року (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) - це юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, основним завданням яких є забезпечення медичного обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників.

Згідно положень ст. 16 вказаних Основ, заклади охорони здоров'я підлягають акредитації у випадках та в порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Порядку акредитації закладу охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 липня 1997 року № 765 (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), акредитація закладу охорони здоров'я - це офіційне визнання наявності у закладі охорони здоров'я умов для якісного, своєчасного, певного рівня медичного обслуговування населення, дотримання ним стандартів у сфері охорони здоров'я, відповідності медичних (фармацевтичних) працівників єдиним кваліфікаційним вимогам.

Згідно з пунктом 2 Порядку акредитації підлягають незалежно від форми власності усі заклади охорони здоров'я.

Судовою колегією встановлено, що підставою для відмови у призначенні позивачу пільгової пенсії за вислугу років стала відсутність у неї спеціального трудового стажу роботи у закладах охорони здоровя.

З матеріалів справи вбачається, що у період з 21 квітня 2006 року по 7 жовтня 2014 року позивачка працювала фармацевтом аптеки № 1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Фарм-Сервіс», а також фармацевтом і завідуючою аптечного пункту № 2 аптеки № 1 ТОВ «Фарм-Сервіс».

Вищезазначеними нормами встановлено, що аптеки офіційно набувають статусу закладу охорони здоров'я на підставі державної акредитації.

В матеріалах справи наявний лист Міністерства охорони здоров'я України від 04 червня 2015 року, згідно якого за даними акредитаційної комісії ТОВ «Фарм-Сервіс», у якому працювала позивачка, не проходила державну акредитацію.

Тому, у звязку з відсутністю у ТОВ «Фарм-Сервіс» офіційного статусу закладу охорони здоров'я, робота в цьому закладі не може бути зарахована до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугу років.

Враховуючи вищевикладене судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.185, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, судова колегія,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 березня 2016 року без змін.

Судові витрати, у саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на ОСОБА_1.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: О.В. Яковлєв

Судді: А.В. Бойко

ОСОБА_2