Справа № 363/1181/16-а
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2016-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 363/1181/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Чірков Г.Є. Суддя-доповідач: Глущенко Я.Б.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Глущенко Я.Б.,

суддів Бєлової Л.В., Шелест С.Б.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ІУПП роти №5 БПП №3 лейтенанта поліції Кузнєцова Валерія Валерійовича про визнання незаконними дій, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 08 квітня 2016 року,

У с т а н о в и в:

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 08 квітня 2016 року позовну заяву залишено без руху.

Не погоджуючись із ухвалою суду, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню, з наступних підстав.

Залишаючи позовну заяву без руху, суд першої інстанції виходив із того, що вона подана без додержання вимог, установлених статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки до неї не додано документ про сплату судового збору.

Проте, з таким висновком суду не можна погодитися.

Статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені вимоги до позовної заяви. Згідно частини 3 цієї норми до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Частиною першою статті 108 цього Кодексу передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Отже, ненадання доказів сплати судового збору при зверненні до суду є підставою для залишення позовної заяви без руху за умови, якщо позивач не звільнений від його сплати.

Предметом оскарження за позовом ОСОБА_2 виступають дії службової особи патрульної поліції щодо притягнення її до відповідальності за порушення правил стоянки (ч. 1 ст. 122 КУпАП) та постанова про застосування до неї адміністративного стягнення за таке порушення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Як свідчать матеріали справи, до поданої до суду першої інстанції позовної заяви позивачем не додавався документ про сплату судового збору. Проте, зі змісту позову вбачається, що заявниця посилалась на те, що звільнена від сплати цього збору згідно статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Правилами вказаної норми встановлено, зокрема, що постанову органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Частиною четвертою цієї норми передбачено, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Зважаючи на встановлені обставини та приведені норми, залишаючи позов без руху у зв'язку із неподанням документа про сплату судового збору згідно Закону України «Про судовий збір», місцевий суд не врахував, що позивач не повинна сплачувати даний збір за подання такого позову.

При цьому, колегія суддів зазначає, що Закон України «Про судовий збір» не містить виключного переліку підстав для звільнення від сплати судового збору, і питання його справляння регулюються іншим законодавством, зокрема, статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Позаяк, цим Законом не встановлено застережень про те, що закони та інші нормативно-правові акти до приведення їх у відповідність із ним діють у частині, що не суперечать йому.

Отже, обставини, за яких суд першої інстанції залишив позовну заяву ОСОБА_2 без руху, не перешкоджали відкриттю провадження в адміністративній справі, і у суду були відсутні обґрунтовані підстави для прийняття оскаржуваної ухвали.

Таким чином, доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права та прийняття неправильного рішення знайшли підтвердження в ході апеляційного розгляду справи, а тому її вимоги підлягають задоволенню, а оскаржуване рішення - скасуванню на підставі пункту 3 статті 199 та пункту 4 статті 204 Кодексу адміністративного судочинства України, з направлення справи для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 199, 204, 205, 206, 211 КАС України, суд

У х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 08 квітня 2016 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя Л.В. Бєлова
суддяС.Б. Шелест

Головуючий суддя Глущенко Я.Б.

Судді: Бєлова Л.В.

Шелест С.Б.