Справа № 2-а/679/98/2015
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2016-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" травня 2016 р. м. Київ К/800/40206/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого Рецебуринського Ю.Й.,

Суддів Пасічник С.С.,

Стродуба О.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Нетішині Хмельницької області (далі - Управління), третя особа - Державне підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі - ДП НАЕК «Енергоатом») про визнання рішення протиправним,

за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м.Нетішині Хмельницької області на постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 5 червня 2015 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив: визнати неправомірною та скасувати відмову Управління від 3 квітня 2015 року №2418/04 в зарахуванні періодів роботи з 22 серпня 1992 року по 14 липня 1998 року, з 15 липня 1998 року по 30 вересня 1999 року до стажу для призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до Списку №1; зобов'язати Управління зарахувати період роботи з 22 серпня 1992 року по 14 липня 1998 року, з 15 липня 1998 року по 30 вересня 1999 року до пільгового стажу за Списком №1 та призначити пенсію з моменту подачі заяви до Управління з 25 березня 2015 року.

Постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 5 червня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2015 року, позов задоволено. Визнано неправомірною та скасовано відмову Управління від 3 квітня 2015 року №2418/04 в зарахуванні періодів роботи з 22 серпня 1992 року по 14 липня 1998 року, з 15 липня 1998 року по 30 вересня 1999 року до стажу для призначення пенсії на пільгових умовах згідно Списку №1. Зобов'язано Управління зарахувати період роботи ОСОБА_2 з 22 серпня 1992 року по 14 липня 1998 року, з 15 липня 1998 року по 30 вересня 1999 року до пільгового стажу за Списком №1 та призначити пенсію з моменту звернення, тобто з - 25 березня 2015 року.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

З'ясувавши обставини справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права згідно статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги.

Судами встановлено, що у березні 2015 року ОСОБА_2 звернувся з відповідача з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах.

Управління листом від 3 квітня 2015 року №2418/04 повідомило позивача про відмову у задоволенні заяви позивача про призначення пільгової пенсії, оскільки період роботи з 22 серпня 1992 року по 14 липня 1998 року, з 15 липня 1998 року по 30 вересня 1999 року на посаді майстра І групи дільниці з випробувань та вимірювань електричного цеху, з 15 липня 1998 року по 30 вересня 1999 року не може бути зарахований до пільгового стажу за Списком №1, оскільки позивачем не надано переліку робочих місць, професій і посад, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1. Крім того, ОСОБА_2 зараховано до пільгового стажу період роботи з 3 січня 1992 року по 21 серпня 1992 року на посаді майстра І групи дільниці з випробувань та вимірювань електричного цеху.

Задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій виходили з того, що позивач досягнув пенсійного віку, має відповідний стаж роботи зі шкідливими умовами праці, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за Списком №1, що підтверджується записами в трудовій книжці та уточнюючою довідкою.

Відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно з пунктами 1 і 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року №442 (набрала чинності з 21 серпня 1992 року), атестація проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому; основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років (пункт 3 Порядку).

Відповідно до пункту 4.2 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Згідно з пунктом 4.4 даного Порядку якщо атестація була вперше проведена після 21 серпня 1997 року, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21 серпня 1992 року, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 4.5 Порядку встановлено, що якщо ж атестація з 21.08.92 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.97, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.92 включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "а" частини першої статті 13 Закону №1788-XII є виконання нею робіт, що містяться у Списку №1, а також документальне підтвердження несприятливих умов праці за результатами атестації відповідного робочого місця: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Таким чином, до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Отже, судам необхідно встановити, коли вперше після 22 серпня 1992 року проведено атестацію робочого місця за посадою майстра І групи дільниці з випробувань та вимірювань електричного цеху та чи змінились умови праці на цій посаді після звільнення позивача з роботи.

Без встановлення вказаних обставин неможливо зробити висновок про пільговий характер роботи після 22 серпня 1992 року, що можуть підтвердити лише результати атестації робочого місця за умовами праці.

Оскільки суди попередніх інстанцій не встановили фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, а суд касаційної інстанції відповідно до частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, то в силу частини четвертої статті 227 цього Кодексу прийняті ними рішення підлягають скасуванню, а справа - направленню на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Нетішині Хмельницької області задовольнити частково.

Постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 5 червня 2015 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2015 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю.Й. Рецебуринський

Судді С.С. Пасічник

О.П. Стародуб