Справа № 803/704/16
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2016-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову

01 червня 2016 року Справа № 803/704/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

при секретарі Головатій І.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку клопотання ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції про скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася з адміністративним позовом до Другого відділу Державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції про скасування постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 17.03.2015 року ВП №46802109 та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 06.04.2016 року ВП №50738151.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 31.05.2016 року відкрито провадження у справі.

27.04.2016 від позивача надійшло клопотання про забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії постанови про відкриття виконавчого провадження від 06.04.2016 ВП№50738151.

Клопотання обґрунтоване тим, що виконання постанови про відкриття виконавчого провадження може суттєво зашкодити правам, свободам та інтересам позивача, оскільки йдеться про стягнення доволі суттєвої суми і відновлення прав буде пов'язане із значними зусиллями та витратами. Зазначає, що винесення постанови про стягнення виконавчого збору є очевидно протиправне, оскільки виконати вимоги, зазначені у постанові про відкриття виконавчого провадження було фізично неможливо.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання та просив його задовольнити.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, хоча був належним чином повідомлений судом про дату, час та місце судового розгляду.

Згідно із частиною третьою статті 118 КАС України питання про забезпечення адміністративного позову, про заміну одного способу забезпечення адміністративного позову іншим або про скасування заходів забезпечення адміністративного позову, крім випадків, встановлених частинами першою і другою цієї статті, вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розглядові таких питань.

За вказаних обставин клопотання про забезпечення позову розглянуте у відсутності представника відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що клопотання про забезпечення адміністративного позову не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 117 Кодексу суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

З аналізу наведеної норми випливає, що законодавцем визначено чіткі підстави, за наявності яких допустимо вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Згідно із частиною третьою статті 117 КАС України подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються.

Отже, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що предметом публічно-правового спору у даній справі є скасування постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 17.03.2015 року ВП №46802109 та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 06.04.2016 року ВП №50738151.

Виходячи із пов'язаності заходів про забезпечення позову з його предметом, співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, зупинення виконання постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №50738151 від 06.04.2016 року по виконанню постанови про стягнення з позивача виконавчого збору від 17.03.2015 року ВП №46802109 в розмірі 145822,65 грн. фактично призведе до вирішення по суті частини позовних вимог. Крім того, посилання позивача на протиправність постанови про стягнення виконавчого збору від 17.03.2015 року ВП №46802109 суд розцінює передчасним, оскільки вказана обставина підлягає встановленню під час судового розгляду справи.

З огляду на вищевказане, суд вважає, що даний спосіб забезпечення позову є фактичним вирішенням позовної вимоги на період розгляду справи, що не узгоджується з метою застосування правового інституту забезпечення позову та є неприпустимим.

Відповідно до частини 7 статті 83 вказаного Закону забороняється втручання інших державних або недержавних органів та їх посадових осіб у виконавче провадження, крім випадків, передбачених цим Законом.

Обраний позивачем спосіб забезпечення позову шляхом зупинення виконання постанови про відкриття виконавчого провадження, а фактично зупинення виконавчого провадження, є таким, що не відповідає вимогам законодавства, оскільки фактично може призвести до вчинення дій, які відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» належать до компетенції інших суб'єктів, що не узгоджується з метою застосування правового інституту забезпечення позову.

Більше того, будь-яких обґрунтованих підстав чи доводів, визначених частиною першою статті 117 КАС України, зокрема, того, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до винесення рішення в адміністративній справі, або того, що захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, суду наведено не було.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову є необґрунтованим, а тому у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись статтями 117, 118, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій

Ухвала в повному обсязі складена 02 червня 2016 року.