Справа № 299/1873/15-а
Суддя: Яворський Іван Олександрович
Дата ухвалення: 2016-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2016 року Справа № 876/1877/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_1,

суддів: Кухтея Р.В., Носа С.П.

секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 23 лютого 2016 року про закриття провадження в справі за позовом ОСОБА_2 до Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської області, комунального підприємства «Виноградівське районне бюро технічної інвентаризації», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про визнання розпорядження протиправним,

У С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_2 звернувся з позовом в суд до Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської області, комунального підприємства «Виноградівське районне бюро технічної інвентаризації», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 та просив визнати розпорядження №290 голови Виноградівської районної державної адміністрації від 07.05.1996 року протиправним.

Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 23 лютого 2016 року в справі №299/1873/15а закрито провадження у справі з мотивів непідсудності справи адміністративним судам.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій просять скасувати ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 23 лютого 2016 року в справі №299/1873/15а.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та неповне зясування обставин справи.

Сторони по справі в судове засідання не зявились, а тому згідно ч.1 ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нову ухвалу про закриття провадження у справі. При цьому колегія суддів виходить з наступних міркувань.

Як підтверджується матеріалами справи, згідно розпорядження голови Виноградівської районної державної адміністрації №290 від 07.05.1996 року на підставі списку громадян, за ОСОБА_4 визнано право власності на будинковолодіння за адресою: с. Чепа, вул. Миру, 50.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.05.1996 року, ОСОБА_5 була спадкоємницею житлового будинку, померлої ОСОБА_4 Право власності на цей будинок за ОСОБА_5 зареєстровано у Виноградівському БТІ 11.11.2004 року за №5401207.

Спадкоємцем майна в тому числі і житлового будинку ОСОБА_5 був її чоловік ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 29.11.2004 року. Право власності на цей будинок за ОСОБА_6 зареєстровано у Виногардівському БТІ 09.12.2004 року за №5773292.

Згідно договору дарування від 14.12.2004 року ОСОБА_7, мешканець с. Чепа, вул. Миру, 50 прийняв в дар від ОСОБА_8, житловий будинок, що знаходиться в с. Чепа, вул.. Миру, 50. Договір посвідчено державним нотаріусом Виноградівської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №3388. Право власності на цей будинок за ОСОБА_7 зареєстровано у Виноградівському БТІ 16.12.2004 року за №5873680.

Як вбачається з договору дарування житлового будинку від 16.12.2004 року, ОСОБА_3 мешканець с. Чепа, вул. Миру, 25 прийняв в дар від ОСОБА_7 житловий будинок, що знаходиться в с. Чепа, вул. Миру 50. Договір посвідчено державним нотаріусом Виноградівської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №3464. Право власності на цей будинок за ОСОБА_3 зареєстровано у Виноградівському БТІ 16.12.2004 року за №5873680.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 КАС (у редакції, чинній на час звернення Товариства до суду з позовом) компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «субєкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Статтею 80 ЗК установлено, що субєктами права власності на землю є, зокрема, держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

За змістом статей 2 та 5 ЗК державна адміністрація, яка виступає від імені держави при здійсненні повноважень власника землі є рівноправним субєктом земельних відносин.

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позов, предметом якого є перевірка правильності формування волі однієї зі сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав щодо неї, не може бути розглянуто за правилами КАС.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що у разі прийняття субєктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації), подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Аналогічна позиція була висловлена Верховним Судом України в постанові №21-493а14 від 11 листопада 2014 року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі: якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

При цьому судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, які вказують, що окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, де однією із сторін є орган державної влади (п.1 ч.2 ст. 18 КАС).

Оскільки Виноградівська районна державна адміністрація згідно норм Закону України «Про місцеві державні адміністрації» є місцевим органом виконавчої влади і входить до системи органів виконавчої влади, то спір предметно був підсудний ОСОБА_9 окружному адміністративному суду.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, вирішення справи неповноважним судом.

Керуючись ч. 3 ст. 160 ст.195, ст.196, п.6 ч.1 ст.199, п.4 ч.1 ст.202, п.3 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково, ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 23 лютого 2016 року в справі №299/1873/15а скасувати та прийняти нову ухвалу, якою провадження у справі закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі, відповідно до ч.3 ст. 160 КАС України з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя-доповідач ОСОБА_1

Судді Р.В. Кухтей

ОСОБА_10

Повний текст виготовлено 26.05.2016 року