Справа № 805/5001/15-а
Суддя: Ляшенко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2016-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Куденков К.О.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 року справа №805/5001/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача ОСОБА_1, суддів Ястребової Л.В., Компанієць І.Д.,

за участі секретаря судового засідання: Корадо А.А.

позивача: ОСОБА_2

представника позивача: ОСОБА_3

представника відповідача 1: ОСОБА_4

представника відповідача 2: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 13 квітня 2016 року у справі № 805/5001/15-а (головуючий І інстанції Куденков К.О.) за позовом ОСОБА_2 до Краматорського міського відділу Головного управління Міністерства Внутрішніх Справ України Донецької області, Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про зобовязання внести зміни до наказу, зобовязання перерахувати грошове забезпечення, стягнення компенсації за невикористані дні щорічних відпусток,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області (надалі відповідач-1, ГУ МВС в Донецькій області), Краматорського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області (надалі відповідач 2, Краматорській МВ ГУ МВС в Донецькій області) в якому просить:

-зобовязати відповідача-1 внести зміни до наказу №354 о/с від 06.11.2015р., визначивши підставою звільнення позивача з органів внутрішніх справ рапорт позивача від 14.09.2015р. про звільнення з органів внутрішніх справ за власним бажанням на підставі п.64 ж Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ з 14 вересня 2015р.;

-зобовязати відповідача-2 перерахувати щомісячне грошове забезпечення позивача з 30.06.2015р. по день звільнення позивача з урахуванням посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів забезпечення, але не менш як 4 513,09 грн.;

-стягнути з відповідача-2 компенсації за невикористані дні щорічних відпусток за 2014р. та 2015р., з урахуванням щомісячного грошового забезпечення позивача у розмірі не менш як 4 513,09 грн., з урахуванням наданих уточнень до адміністративного позову.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 03.11.2015р. його було поновлено на посаді старшого оперуповноваженого відділу карного розшуку Краматорського МВ ГУ МВС в Донецькій області з 30.07.2014р. на підставі судового рішення, а 06.11.2015р. звільнено на підставі пп. г п.64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ незважаючи на те, що 14.09.2015р. позивач подав рапорт про звільнення з органів внутрішніх справ за власним бажанням з призначенням пенсії за вислугою років, на яку, як зазначає позивач, він має право відповідно до статей 1-2 та ст.12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. Позивач вважає, що через навмисне затримання виконання судового рішення про поновлення на роботі він був протиправно позбавлений права на пенсію.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 13 квітня 2016 року, позовні вимоги задоволено частково.

Зобовязано Краматорський міський відділ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області перерахувати щомісячне грошове забезпечення ОСОБА_2 за період з 01 липня 2015 року по 02 листопада 2015 року із розрахунку середньоденного грошового забезпечення позивача у розмірі 147 (сто сорок сім гривень) гривень 97 (девяносто сім) копійок.

Стягнути з Краматорського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області на користь ОСОБА_2 недоплачену суму грошової компенсації за невикористану в 2015 році відпустку у розмірі 3 415 (три тисячі чотириста п'ятнадцять) гривень 27 (двадцять сім) копійок, за відрахуванням зборів і обов'язкових платежів.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Відмовляючи позивачу у вимозі про зобовязання відповідача 1 внести зміни до наказу № 354 о/с від 06.11.2015 р. про звільнення позивача з органів внутрішніх справ за власним бажанням на підставі п.64 ж Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ з 14 вересня 2015р., суд 1 інстанції зазначив, що Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, особам рядового і начальницького складу не передбачено такої підстави для звільнення зі служби особи старшого начальницького складу як звільнення за вислугою років. Суд 1 інстанції послався на те, що в рапорті від 14.09.2015 р., позивач не зазначив правові підстави для звільнення за власним бажанням, та те, що у рапорті не вказана бажана дата звільнення позивача. Також суд 1 інстанції встановив, що на час звільнення позивача з органів внутрішніх справ 06.11.2015 р., стаж ОСОБА_2 не досяг 22 років та 6 місяців, які необхідні для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Не погодившись з рішенням суду 1 інстанції, позивач подав апеляційну скаргу в якій послався на те, що наказ № 354 о/с від 06.11.2015 р. відповідача 1 в частині звільнення його з посади старшого оперуповноваженого ВКР Краматорського міського відділу він вважає протиправним та таким, що підлягає зміні в частині підстав звільнення, оскільки 14.09.2015 р., він подав до Краматорського МВ ГУ МВС України в Донецькій області рапорт про звільнення з ОВС за власним бажанням з призначенням пенсії за вислугу років. Позивач вважає, що він має право на даний вид пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Позивач зазначив, що у звязку тим що відповідачем 1, незважаючи на відкрите виконавче провадження про примусове виконання рішення суду, було навмисно затримано виконання постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 30.06.2015 р., про поновлення його на роботі, яка у відповідності до ст.256 КАС України виконується негайно, він протиправно був позбавлений права на пенсію. Просить скасувати постанову суду 1 інстанції в частині відмови у зобовязанні відповідача 1 внести зміни до наказу № 354 о/с від 06.11.2015 р.

25 травня 2016 року до Донецького апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання від відповідача-1 про розгляд справи в режимі відеоконференції.

Керуючись ч.1-3 ст. 122-1 Донецький апеляційний адміністративний суд ухвалою від 25 травня 2016 року задовольнив клопотання відповідача-1 про розгляд справи в режимі відеоконференції.

Апеляційний розгляд справи здійснювався із застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу та в режимі відеоконференції відповідно до ст.ст. 41, 122-1 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В судовому засіданні позивач та представник позивача скаргу підтримали, а представники відповідача проти її задоволення заперечували.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 30.06.2015р. у справі №808/8142/14 задоволено повністю адміністративний позов ОСОБА_2 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління МВС України в Донецькій області та Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення грошового забезпечення.

Вказаною постановою: - визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства внутрішніх справ України № 1436 о/с від 29.07.2014 По особовому складу в частині звільнення з органів внутрішніх справ України у запас (із поставленням на військовий облік) на підставі п.66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991р. №114, майора міліції ОСОБА_2, старшого оперуповноваженого відділу карного розшуку Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області; - поновлено майора міліції ОСОБА_2 на посаді старшого оперуповноваженого відділу карного розшуку Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області з 30.07.2014р.; - стягнуто

з Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області на користь ОСОБА_2 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 30.07.2014 по 30.06.2015 у розмірі 49 569,95 грн.

Вказана постанова суду в частині поновлення майора міліції ОСОБА_2 на посаді старшого оперуповноваженого карного розшуку Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області та в частині стягнення з Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області на користь ОСОБА_2 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць 4 439,10 грн. була звернена до негайного виконання.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.01.2016р. вказана постанова залишена змін.

14 вересня 2015 року позивач подав до Краматорського МВ ГУ МВС в Донецькій області супровідний лист від 14.09.2015р., до якого додав рапорт від 14.09.2015р., рішення Запорізького окружного адміністративного суду та виконавчий лист.

З наданої до суду копії рапорту від 14.09.2015р. на начальника ГУ МВС в Донецькій області вбачається, що позивач просить звільнити його з органів внутрішніх справ за вислугою років у запас для призначення пенсії по лінії МВС. Також, в цьому рапорті позивач зазначив, що від проходження військово-лікарняної комісії відмовляється та наполягає на звільненні з органів внутрішніх справ до спливу тримісячного терміну.

У вказаному рапорті відсутні послання на певні приписи Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ або іншого нормативно-правового акта, на підставі якого позивач просить звільнити його з органів внутрішніх справ за вислугою років.

Відповідно до наданої до суду копії витягу з наказу ГУ МВС в Донецькій області від 03.11.2015р. №331 о/с, майора міліції ОСОБА_2 поновлено на посаді старшого оперуповноваженого відділу карного розшуку Краматорського МВ ГУ МВС в Донецькій області з 30.07.2014р. на підставі постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 30.06.2015р.

З наданої до суду копії витягу з наказу ГУ МВС в Донецькій області від 06.11.2015р. №354 о/с вбачається, що з 06.11.2015р. майора міліції ОСОБА_2 старшого оперуповноваженого відділу карного розшуку Краматорського МВ ГУ МВС в Донецькій області, звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України (із постановкою на військовий облік) на підставі п.9 розділу ХІ Закону України Про Національну поліцію та відповідно до пп. г п.64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

У довідці Краматорського МВ ГУ МВС в Донецькій області №9/509 від 20.11.2015р. зазначено, що станом на 14.09.2015р. вислуга років позивача в органах внутрішніх справ складає 22 роки 00 місяців 04 дні.

Всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні представник позивача надав пояснення, за якими ОСОБА_2, фактично, просив звільнити його за власним бажанням, проте у рапорті від 14.09.2015р. відсутня відповідна підстава.

Таким чином, колегія суддів вважає, що у відповідача-1 не було правових підстав для звільнення позивача зі служби за власним бажанням, саме за п. 64 «ж» «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ», на підставі рапорту від 14.09.2015р.

У відповідності до ч.1 ст.1 Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-XII Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, в редакції чинній на момент подання рапорту від 14.09.2015р. та на момент звільнення позивача зі служби, передбачено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального звязку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Приписами п. а ч.1 ст.12 вказаного Закону №2262-XII передбачено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: - з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше; - з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що позивача звільнено зі служби в органах внутрішніх справ 06.11.2015р. та на момент звільнення стаж позивача не досяг 22 календарних роки та 6 місяців.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до приписів п.68 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, особи рядового і начальницького складу які виявили бажання звільнитися зі служби за особистим проханням, попереджають прямого начальника органу внутрішніх справ про прийняте ними рішення не пізніш як за три місяці до дня звільнення, про що подають рапорт за командою.

Верховний Суд України у постанові від 24.06.2014р. №21-241а14 дійшов висновку, що у межах передбаченого пунктом 68 Положення строку з дня подання рапорту про звільнення сторони трудового договору вправі домовитися про звільнення у більш короткий строк.

Такою домовленістю, зокрема, слід вважати зазначення у рапорті конкретної дати, з якої (до настання якої) працівник міліції має бажання звільнитися зі служби до закінчення передбаченого пунктом 68 Положення строку та згоду уповноваженого органу звільнити цього працівника у визначений ним термін.

Отже позивач в установленому порядку рапорт про звільнення саме за власним бажанням не подавав, а тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вимоги апеляційної скарги про зобовязання відповідача-1 внести зміни до наказу №354 о/с від 06.11.2015р., визначивши підставою звільнення позивача з органів внутрішніх справ рапорт позивача від 14.09.2015р. про звільнення з органів внутрішніх справ за власним бажанням на підставі п.64 ж Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ з 14 вересня 2015р.є необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи встановлені по справі обставини колегія суддів вважає, що рішення суду 1 інстанції прийняте із дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду 1 інстанції і підстави для скасування постанови відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями: 9, 11, 160, 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 13 квітня 2016 року у справі № 805/5001/15-а без задоволення, а постанову суду 1 інстанції без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі.

Головуючий суддя Д.В. Ляшенко

Судді Л.В. Ястребова

ОСОБА_6