Справа № 485/351/16-а
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2016-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2016 р. Справа № 485/351/16-а

Категорія: 2.1 Головуючий в 1 інстанції: Кішковська З.А.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді -Шеметенко Л.П.
судді -Димерлія О.О.
судді -Єщенко О.В.
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Снігурівського районного суду Миколаївської області від 17 березня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Василівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області про стягнення розміру середньої заробітної плати, -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом до Василівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області про стягнення розміру середньої заробітної плати.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що він двічі, тобто 07 квітня 2006 року та 10 листопада 2010 року обирався сільським головою Василівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області. Другий строк повноважень закінчився 10 листопада 2015 року. Відповідач у якості роботодавця не надав йому попередньої посади та не запропонував рівноцінної роботи, а також не вирішив питання про виплату за шість місяців середньої заробітної плати, яку він одержував на виборній посаді у раді відповідно норми ст. 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад"..

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснивши, що до обрання на посаду сільського голови позивач не був працевлаштований та Василівська сільська рада Снігурівського району щодо нього не є роботодавцем.

Постановою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 17 березня 2016 року адміністративний позов залишений без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач по справі подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування судового рішення у зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняття нової постанови про задоволення позову.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п.1 ч.1 ст.197 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Вислухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

В період з 17 квітня 2004 року по 07 квітня 2006 року позивач ОСОБА_4 був депутатом Василівської сільської ради 4 скликання. Сільським головою Василівської сільської ради Снігурівського району останнього обрано 07 квітня 2006 року, підстава - рішення №1 сесії 5 скликання від 07.04.2006 року. 10 листопада 2010 року позивача на ту ж саму посаду обрано повторно, повноваження визнано рішенням №1 сесії 6 скликання від 10.11.2010 року. 10 листопада 2015 року позивача звільнено у зв"язку із закінченням строку повноважень по ч.1 ст.42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Як зазначено у трудовій книжці позивача, 25 червня 2001 року його було звільнено з посади водія Снігурівського консервного заводу на підставі п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України за угодою сторін. З 18 лютого 2003 року він перебував на обліку у Снігурівському районному центрі зайнятості. Відповідно архівної довідки знятий з обліку на підставі п.44-к Положення "Про порядок реєстрації..." за невідвідування центру зайнятості більше місяця з 05 листопада 2004 року. Відомості про наступне працевлаштування відсутні.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що відносно позивача не поширюються та не підлягають застосуванню положення ст. 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" щодо охорони трудових прав депутата місцевої ради.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та не приймає доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 19 ч. 2 Конституції України органи державної влади, місцевого самоврядування, їхні посадові та службові особи повинні діяти в порядку та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Згідно ст. 7 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" на посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

За положеннями ч. 5 ст. 12 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" на сільських голів поширюються повноваження та гарантії депутатів рад, передбачені законом про статус депутатів рад, якщо інше не встановлено законом.

За правилами, встановленими статтею 115 Кодексу законів про працю України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів.

При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум (ст. 116 цього Кодексу).

Статтею 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" передбачено, що депутату місцевої ради, який працював у раді на постійній основі, після закінчення таких повноважень надається попередня робота (посада), а за її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації. У разі неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету.

Колегія суддів зазначає, що знайшли своє підтвердження встановлені судом першої інстанції обставини того, що позивач на час обрання на виборну посаду у раді, на якій він працював на постійній основі, не мав іншого місця роботи, а Василівська сільська рада Снігурівського району Миколаївської області не являється щодо нього роботодавцем в розумінні зазначених положень ст. 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" та положень Кодексу законів про працю.

Одночасно колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що норма ст. 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" встановлює право працівника, звільненого з роботи внаслідок обрання на виборну посаду у раді, на одержання після закінчення його повноважень за виборною посадою попередньої роботи (посади) на тому ж підприємстві, в установі, організації або надання йому рівноцінної роботи (посади).

Тобто, у разі коли колишній депутат місцевої ради до обрання на виборну посаду у раді перебував у трудових відносинах з підприємством (установою, організацією) незалежно від форми власності та виду діяльності, однак надання попередньої або рівноцінної роботи йому на цьому підприємстві (установі, організації) або, за його згодою, на іншому неможливе, закон гарантує збереження за цим депутатом середньої заробітної плати на період його працевлаштування, але не більше шести місяців; у разі ж коли колишній депутат місцевої ради до обрання на виборну посаду у раді не перебував у трудових відносинах з підприємством (установою, організацією) незалежно від форми власності та виду, зазначені вище гарантії на нього не поширюються.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно застосовані норми матеріального та процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та дана правова оцінка, а наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

За таких обставин підстав для скасування постанови суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову Снігурівського районного суду Миколаївської області від 17 березня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Л Л.П. Шеметенко

Суддя: О.О. Димерлій
Суддя: О.В. Єщенко