Справа № 808/1470/16
Суддя: Каракуша Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2016-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2016 року 15 год. 35 хв. Справа № 808/1470/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Каракуші С.М.

за участю секретаря Рибакової М.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛІОН»

до: Запорізької митниці ДФС

про: визнання протиправними та скасування рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КЛІОН» (далі позивач або ТОВ «КЛІОН») звернулось з адміністративним позовом до Запорізької митниці ДФС (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування Рішення про коригування митної вартості товарів № 112050000/2015/000390/2 від 06.11.2015 та Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 112050000/2015/00742 від 06.11.2015.

Вказуючи на те, що при митному оформленні товару ТОВ «КЛІОН» були подані всі необхідні документи для визначення митної вартості за першим методом, та відповідачем не було обґрунтовано, що документи, подані для митного оформлення є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, а також на те, що щодо виявлених розбіжностей підприємством було надано відповідні документи, що усували виявлені розбіжності та додатково підтверджували заявлену митну вартість, позивач вважає прийняті відповідачем Рішення про коригування митної вартості товарів і Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення протиправними, просить їх скасувати.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі та надала пояснення в його обґрунтування, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача позов не визнала, проти його задоволення заперечувала, вважає оскаржувані рішення такими, що прийняті обґрунтовано, а тому підстав для їх скасування не вбачає. Також вказала на ту обставину, що надані документи для підтвердження рівня митної вартості товару (первинні та додатково надані), не дали можливості Запорізькій митниці ДФС остаточно упевнитись в достовірності визначеної декларантом митної вартості товару, у звязку з чим використана наявна в митниці інформація щодо раніше визначених митних вартостей за другорядним методом.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.09.2015 між позивачем (Покупець) та Пескуера ОСОБА_3, Іспанія (Продавець) укладено Контракт № 262-1F/2015P, відповідно до умов якого Продавець зобовязується передати у власність Покупцеві, а Покупець зобовязується прийняти у власність від продавця заморожену чи охолоджену рибу різних видів та морепродукти. Умови поставки кожної партії товару, найменування товару, кількість, ціна, вартість кожної партії товару, строки проведення розрахунків, строки відвантаження чи доставки товару, відправник та інші суттєві умови поставки визначаються сторонами шляхом переговорів, та після узгодження вказуються в інвойсах на кожну партію товару, які є невідємною частиною Контракту. Поставка товару здійснюється у відповідності до положень Інкотермс 2010 року. Перевезення товарів від Продавця Покупцеві здійснюється морським, автомобільним, залізничним чи авіаційним транспортом, про що зазначено в інвойсі. Безпосереднім відправником товару може бути інша компанія про що зазначається в інвойсі на поставку товару. Ціна товару зазначається в інвойсах на кожну партію товару. Вартість товару включає вартість упаковки, маркування, доставку відповідно до умов Інкотермс, оформлення товаросупровідних документів, податки та збори у країні Продавця. Загальна сума Контракту встановлюється відповідно до суми всіх оплачених інвойсів. Розрахунки здійснюються в безготівковій формі шляхом перерахування Покупцем грошових коштів на банківський рахунок. Всі платежі, повязані з товаром до моменту передачі його Покупцю сплачує Продавець, якщо інше не передбачено умовами Інкотермс зазначеними в інвойсі. Контракт набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.05.2016. (а.с. 12-16).

Згідно з інвойсом № 15/300 від 14.09.2015 позивачу було поставлено товар морожений хек тушка 100-200 г, у кількості 979 (картонні короба), вага нетто 21241 кг, ціна 1,40 доларів США, загальна вартість 29737 доларів США. Країна походження: Іспанія. Умови поставки: CIF Одеса, Україна. Дата відвантаження вересень 2015 року. Відправник: Pesquera Azimut S.L., C/Coruna, 24 4 B, 36208, Vigo, Pontevedra, Spain/Іспанія. Умови оплати: відстрочення платежу протягом 75 календарних днів з дати виставлення інвойсу. Можливі зміни в графіку платежів за узгодженням сторін. Перевезення товарів від Продавця Покупцеві здійснюється морським транспортом (а.с. 17).

Для здійснення митного оформлення поставленого за Контрактом № 262-1F/2015P від 14.09.2015 товару, згідно з інвойсом № 15/300 від 14.09.2015, позивачем до митного органу 04.11.2015 подана електронна митна декларація по формі МД-2 № 112050000/2015/019814 (а.с. 11), відповідно до якої митна вартість товару визначена позивачем за ціною контракту 751348 грн. 24 коп. (35 грн. 37 коп. або 1,40 євро за 1 кг).

Разом із митною декларацією, позивачем до митного оформлення були подані наступні документи: Контракт № 262-1F/2015P від 14.09.2015; інвойс № 15/300 від 14.09.2015; калькуляція постачальника від 14.09.2015; прайс-лист від 12.09.2015; коносамент № 954617790 від 17.09.2015; сертифікат страхування № 279; дублікат ветеринарного свідоцтва від 04.11.2015 серії ЄРД-00 № 463036; ветеринарний сертифікат від 07.09.2015; сертифікат походження № 7650799 від 09.10.2015; сертифікат якості № 13-15 від 05.09.2015; лист постачальника від 23.06.2014 з поясненнями щодо експортної декларації (а.с. 12-24).

Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару, заявленого до митного оформлення за митною декларацією від 04.11.2015 № 112050000/2015/019814, орган доходів і зборів дійшов висновку, що документи, які надані до митного оформлення товару містять розбіжності: 1) наданий до митного оформлення страховий поліс № 279 від 16.09.2015 містить інформацію про страхову суму, але не містить відомостей про вартість страхування, що суперечить вимогам пункту 8 частини 2 статті 53 Митного кодексу України щодо надання документів, що підтверджують митну вартість товару. Тобто надані документи не дають можливість перевірити та оцінити фактурну (дійсну) вартість товару та таким чином установити фактичний розмір витрат на страхування з урахуванням яких було сформовано митну вартість товару;

2) пункт 1.5 контракту № 262-1F/2015P від 14.09.2015 «Перелік товаросупровідних документів» - передбачає надання декларації виробника та експортної декларації, але до митного оформлення зазначені документи надані не були, що може свідчити про неналежне виконання продавцем умов контракту;

3) наявні розбіжності в складових вартості, що зазначені в пункт1 5.1 контракту від 14.09.2015 № 262-1F/2015P та в калькуляції б/н від 13.08.2015, а саме, згідно пункту 5.1 контракту від 14.09.2015 № 262-1F/2015P вартість товару включає вартість упаковки, маркування, доставку відповідно до умов Інкотермс, оформлення товаросупровідних документів, податки і збори у країні продавця, а згідно калькуляції б/н від 13.08.2015 вартість товару включає вартість сировини, заморожування, пакування маркування, витрати на транспортування та інші витрати, маржу компанії та страховку (а.с. 28).

У звязку з цим, для підтвердження митної вартості та її складових частин, Запорізькою митницею ДФС запитано додаткові документи, а саме: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, повязаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) виписку з бухгалтерської документації; 4) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 5) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 6) копію митної декларації країни відправлення.

Додатково повідомлено декларанта, що згідно частиною 6 статті 53 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

У відповідь на повідомлення митного органу стосовно надання додаткових документів, декларантом були подані: лист постачальника б/н від 06.11.2015 з даними бухгалтерського обліку, висновок № ОИ-568 від 02.11.2015 Запорізької торгово-промислової палати; декларацію виробника від 05.09.2015; лист постачальника від 23.06.2014 з поясненнями щодо експортної декларації; лист позивача № 06-1601 від 06.11.2015 про договори з третіми особами (а.с. 29-33).

Також декларантом зазначено, інші документи протягом строків передбачених частиною 3 статті 53 Митного кодексу України, надаватись не будуть (а.с. 28).

06.11.2015 Запорізькою митницею ДФС надано консультацію щодо митної вартості товару (а.с. 34) та прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів № 112050000/2015/000390/2 від 06.11.2015, відповідно до якого митна вартість визначена за резервним методом (а.с. 8).

Зазначене рішення обґрунтовано тим, що незважаючи на подані ТОВ «КЛІОН» додаткові документи, заявлена декларантом митна вартість товару не може бути визнана, оскільки декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товарів, а подані документи містять розбіжності.

Під час розгляду додатково наданих ТОВ «КЛІОН» документів, Запорізькою митницею ДФС також встановлено, що: у висновку № ОИ-568 від 02.11.2015 Запорізької торгово-промислової палати для заявленого товару зазначено ціновий діапазон від 1,3 Євро/кг до 1,63 Євро/кг. Тобто, ціна товарів може бути і вища від заявленої, що не дає можливості однозначно впевнитись в актуальній оцінці ринкової вартості товару.

Декларація виробника б/н від 06.08.2015 не містить відомостей для підтвердження митної вартості.

Лист б/н від 06.11.2015 містить інформацію про те, що інвойс і є бухгалтерською документацією продавця, але даний документ не містить реквізитів форми бланка первинної бухгалтерської документації. За змістом даний документ не є витягом з первинного документу.

Лист б/н від 23.06.2014 містить інформацію про те, що декларація країни експорту відсутня.

Також Запорізькою митницею ДФС зазначено, що розглянувши додатково надані документи можна зробити висновок, що вони спрямовані на спростування та пояснення виявлених розбіжностей, а не на підтвердження митної вартості оцінюваного товару.

У органа доходів і зборів наявна інформація щодо митної вартості аналогічного (подібного) товару на рівні 1,78 доларів США за кілограм товару, що призвело до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та до прийняття рішення про коригування митної вартості товарів заявленої декларантом.

Також зазначено, що метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), не може бути застосований через те, що заявлені не повні відомості про митну вартість товару відповідно до вимог пункту 2 частини 6 статті 54 Митного кодексу України. Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів та подібних (аналогічних) товарів не застосовується, оскільки відсутня інформація щодо вартості подібних (аналогічних) товарів відповідно до вимог статей 59, 60 Митного кодексу України. Методи визначення митної вартості на основі віднімання (додавання) вартості не можуть бути прийняті у звязку з відсутністю у декларанта та митниці інформації щодо складових митної вартості згідно вимог статей 62, 63 Митного кодексу України.

Митну вартість товару, що імпортується, визначено із застосуванням резервного методу, згідно наявної у органу доходів і зборів інформації, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами й положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ).

Для визначення митної вартості товару, використана наявна в Запорізькій митниці ДФС інформація щодо раніше визнаних/визначених митних вартостей за основним та другорядними методами з розрахунку 1,78 доларів США за кілограм товару (МД № 112050000/2015/017544 від 07.10.2015).

Також митним органом видано Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 112050000/2015/00742 за поданою митною декларацією № 112050000/2015/019814 від 04.11.2015 (а.с. 9).

У вищевказаній картці відмови як причину у відмові вказано те, що митним органом прийняте рішення про коригування митної вартості та зазначено про вимогу, виконання якої забезпечить митне оформлення та пропуск товарів через митний кордон України, а саме - подання нової митної декларації з урахуванням Рішення про коригування митної вартості товарів № 112050000/2015/000390/2 від 06.11.2015.

06.11.2015 позивач подав митному органу нову митну декларацію № 112050000/2015/020035, яку прийнято до митного оформлення, та товари були випущені у вільний обіг шляхом надання гарантій в розмірі різниці між заявленою митною вартістю та митною вартістю визначеною відповідачем (шляхом грошової застави у розмірі 14239 грн. 56 коп.), що зазначено в графі 47 МД під кодом «55»(а.с. 10).

Суд вважає прийняті Рішення про коригування митної вартості товарів № 112050000/2015/000390/2 від 06.11.2015 та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 112050000/2015/00742 від 06.11.2015 такими, що винесені протиправно та всупереч вимог чинного законодавства, у звязку з наступним.

Статтею 49 Митного кодексу України визначено, що митна вартість товарів це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами 4 та 5 статті 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на повязаних із продавцем осіб для виконання зобовязань продавця.

У відповідності до частини 3 статті 318 Митного кодексу України, митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Статтею 50 Митного кодексу України визначено, що відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобовязання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Частиною 1 статті 51 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 52 Митного кодексу України декларант який заявляє митну вартість товару зобовязаний подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на обєктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак, дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обовязок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.

При декларуванні товару позивач визначив його митну вартість виходячи саме з ціни угоди, що підлягала сплаті згідно до умов контракту, інвойсів та інших документів постачальника.

Згідно з частиною 1 статтею 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, згідно з частиною 2 зазначеної статті є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах пятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є обєктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частин 1, 2 статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Зокрема, статтею 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обовязковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Відповідно до частин 1-3 статті 55 Митного кодексу України, Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Разом з тим, відповідно до вимог статті 57 Митного кодексу України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Тобто, відповідно до норм Митного кодексу України, митним органом при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів повинна бути зазначена послідовність застосування методів визначення митної вартості та причини, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобовязані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, повязаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, повязаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Також згідно з частиною 6 вищевказаної статті, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

У той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Таким чином, витребування додаткових документів можливе лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов'язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали вiдповiднi сумніви, причини неможливості їх перевірки на пiдставi наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхiднiсть перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовiрностi.

Встановивши вiдсутнiсть достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхiднi для підтвердження того чи іншого показника.

У звязку з встановленням розбіжностей в наданих до митного оформлення документах та неможливістю підтвердити митну вартість товару Запорізькою митницею ДФС було витребувано додаткові документи.

Так, відповідачем зазначено, що наданий до митного оформлення страховий поліс № 279 від 16.09.2015 містить інформацію про страхову суму, але не містить відомостей про вартість страхування.

Листом б/н від 30.10.2015 постачальником розяснено, що на дану поставку оформлений страховий поліс № 276 від 12.08.2015. Бланк поліса не містить графу для зазначення вартості страхування. Додатково зазначено, що вартість страхування по інвойсу № 15/300 від 14.09.2015 становить 63,72 Євро, яка також відображена в калькуляції б/н від 14.09.2015 та включена у вартість продукції (а.с. 32). Таким чином, суд приходить до висновку, що зазначена митним органом розбіжність усунута.

Також, відповідачем зазначено, що до митного оформлення не надано декларацію виробника та експортну декларацію. З цього приводу суд зазначає, що 06.11.2015 декларантом додатково було надано декларацію виробника. Також, листом постачальника від 23.06.2014 розяснено, що при відвантаження продукції із суден Pesquera Azimut S.L. у вільній митній зоні (Free trade zone), та при завантаженні її у контейнера на причалі, минаючи холодильні склади, дана продукція не проходить через митну процедуру ані імпорту ані експорту. В результаті цього, митна декларація по формі DUA (Customs declaration DUA form) не оформлюється. Митна декларація по формі DUA видається тільки у випадку здійснення експорту з Іспанії або іншої країни Євросоюзу (а.с. 33). Таким чином, суд приходить до висновку, що зазначена митним органом розбіжність також була усунута.

Крім того, Запорізькою митницею ДФС зазначено, що наявні розбіжності в складових вартості, що зазначені в пункт1 5.1 контракту від 14.09.2015 № 262-1F/2015P та в калькуляції б/н від 13.08.2015, а саме, згідно пункту 5.1 контракту від 14.09.2015 № 262-1F/2015P вартість товару включає вартість упаковки, маркування, доставку відповідно до умов Інкотермс, оформлення товаросупровідних документів, податки і збори у країні продавця, а згідно калькуляції б/н від 13.08.2015 вартість товару включає вартість сировини, заморожування, пакування маркування, витрати на транспортування та інші витрати, маржу компанії та страховку.

Як вбачається з наданого як до митного оформлення, так і під час судового розгляду справи листа постачальника від 06.11.2015, яким розяснено, що в калькуляції б/н від 14.09.2015 детально зазначено всі складові ціни товару, у тому числі заморозка, страхування, маржа компанії. Такі складові вартості як оформлення супровідних документів та податки і збори, зазначені в пункті 5.1 контракту, входять в інші витрати та зазначені в пункті 3 калькуляції б/н від 14.09.2015.

Продукція відвантажувалась на підставі інвойсу, що і є бухгалтерським документом постачальника. Додатково, на підставі даних бухгалтерського звіту зазначено, що 14.09.2015 - на імя ТОВ «КЛІОН» оформлено інвойс № 15/300 від 14.09.2015 на загальну суму 29737,40 Євро; 17.09.2015 здійснено відвантаження товару на загальну суму 29737,40 Євро (Коносамент № 954617790 від 17.09.2015). Станом на 06.11.2015 оплата за товар не отримана у відповідності до умов оплати (відстрочення платежу 75 днів від дати оформлення інвойсу). Друкованих каталогів та прайс-листів виробник не має. Оформлення специфікацій на вантаж не передбачено (а.с. 32). Таким чином, суд приходить до висновку, що зазначена митним органом розбіжність усунута.

Щодо зазначення Запорізькою митницею ДФС недоліків в додатково поданих документах, а саме, що у висновку № ОИ-568 від 02.11.2015 Запорізької торгово-промислової палати для заявленого товару зазначено ціновий діапазон від 1,3 Євро/кг до 1,63 Євро/кг. Тобто, ціна товарів може бути і вища від заявленої, що не дає можливості однозначно впевнитись в актуальній оцінці ринкової вартості товару, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 11 Закону України «Про торгово-промислові палати України» від 02.12.1997 № 671/97-ВР (далі Закон № 671), торгово-промислові палати мають право проводити на замовлення українських та іноземних підприємців експертизу, контроль якості, кількості, комплектності товарів (у тому числі експортних та імпортних) і визначати їх вартість.

Відповідно до частини 2 статті 11 вказаного Закону, методичні та експертні документи, видані торгово-промисловими палатами в межах їх повноважень, є обов'язковими для застосування на всій території України.

Позивачем для підтвердження числових значень митної вартості задекларованого товару надано Експертний висновок № ОИ-568 від 02.11.2015, який виготовлений у строгій відповідності до діючих документів: Закону України «Про торгово-промислові палати України», «Методикой проведения товароведческой экспертизы экспертами торгово-промышленных палат Украины» СОУ94.1-1:2005, Документированной процедурой ДП 7.5-05.001 СМК ЗТПП, відповідно до якого зазначено ціновий діапазон на аналогічну продукцію та ціна поставленого товару знаходиться в межах встановлених на міжнародному ринку цін на морепродукти, а отже вказаний висновок підтверджує, що задекларована ціна на поставлений ТОВ «КЛІОН» товар, є такою, що визначена правомірно та залежить від певного ринку морепродуктів, постачальника, тощо.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що висновок торгово-промислової палати складений за встановленою формою та містить необхідну для ідентифікації товару інформацію.

Також, додатково Запорізькою митницею ДФС зазначено, що декларація виробника б/н від 06.08.2015 не містить відомостей для підтвердження митної вартості.

Частина 2 статті 53 Митного кодексу України містить вичерпний перелік документів, що підтверджують митну вартість, а тому виявлення розбіжностей в інших документах не надає митниці право направляти декларанту вимогу про надання додаткових документів. ОСОБА_1 зазначеного переліку документів відсутній такий документ як декларація виробника.

Суд також не погоджується із твердженням відповідача, що інвойс № 15/300 від 14.09.2015 не містить реквізитів форми бланка первинної бухгалтерської документації та за змістом не є витягом з первинного документу.

Так, згідно із Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Крім того, згідно з пунктом 2.1 Розділу 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Згідно з частиною 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, первинними документами можуть бути будь-які документи, що фіксують та підтверджують господарські операції та містять визначені частиною 2 статті 9 вищевказаного закону обовязкові реквізити. Наданий до митного оформлення інвойс № 15/300 від 14.09.2015 відповідає вказаним вимогам, а отже є первинним документом, що підтверджує здійснення відповідної господарської операції.

З урахуванням встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що на вимогу митного органу та згідно Митного кодексу України щодо поставки мороженого хеку за Контрактом № 262-1F/2015Р від 14.05.2015, позивачем надані усі необхідні документи для визначення митної вартості товару за методом оцінки за ціною угоди щодо товарів (метод 1), у звязку з чим вважає, що ТОВ «КЛІОН» на вимогу Запорізької митниці ДФС надані всі документи, можливість надання яких обєктивно існувала у позивача на час витребування митницею.

Відповідно до частини 2 статті 55 Митного кодексу України прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Згідно з пунктом 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених Наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012, посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обовязковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Проте в Рішенні Запорізької митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 06.11.2015 № 112050000/2015/000390/2 не зазначено який саме товар було використано в якості джерела інформації, які числові значення митної вартості таких товарів, відсутні обґрунтування числового значення митної вартості товарів, відсутнє її коригування, не зазначені факти, які вплинули або повинні були вплинути на таке коригування, щодо обсягів, умови поставки, фактурної вартості, країни походження, методи визначення митної вартості тощо.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що відповідачем не надано переконливих доказів, які підтверджують правомірність прийняття оскаржуваного Рішення щодо коригування митної вартості та Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України.

Надані позивачем до митного оформлення документи спростовують сумніви щодо достовірності поданих декларантом відомостей про митну вартість товару та/або неправильності обрання позивачем методу визначення та обчислення митної вартості товару.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості митним органом не дотримано процедуру визначення митної вартості імпортованого товару та його митного оформлення відповідно до вимог митного законодавства, декларантом було надано всі необхідні документи з яких можливо було підтвердити задекларовану вартість товару, у звязку з чим Рішення про коригування митної вартості товарів за резервним методом № 112050000/2015/000390/2 від 06.11.2015 та Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 112050000/2015/00742 від 06.11.2015 прийняті необґрунтовано та всупереч вимогам діючого законодавства, а відтак позовні вимоги про їх скасування підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, присудженню на користь позивача підлягають всі здійснені ним документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа (а.с. 3).

Керуючись статтями 2, 11, 71, 94, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати прийняті Запорізькою митницею ДФС Рішення про коригування митної вартості товарів № 112050000/2015/000390/2 від 06.11.2015 та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 112050000/2015/00742 від 06.11.2015.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛІОН» за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької митниці ДФС судові витрати у розмірі 2756 (дві тисячі сімсот пятдесят шість) грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.М. Каракуша