Справа № 642/1449/16-а
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2016-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2016 р.Справа № 642/1449/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Жигилія С.П.

Суддів: Перцової Т.С. , Дюкарєвої С.В.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 08.04.2016р. по справі № 642/1449/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Харківського обласного військового комісаріату , Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання неправомірними дій та бездіяльності, зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1О.) звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі по тексту - відповідач-1, ГУ ПФУ в Харківській області), Харківського обласного військового комісаріату (далі по тексту відповідач-2, Харківський ОВК), в якому просить суд:

- визнати за ОСОБА_1 право на перерахунок та отримання пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» в розмірі, який обчислений з грошового забезпечення з урахуванням посадового окладу в розмірі відповідно до наказу Міноборони від 28.07.2008 року №377;

- визнати дії головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо непроведення перерахунку розміру пенсії ОСОБА_1 у зв'язку із набуттям чинності наказу Міноборони від 28.07.2008 року №377 протиправними та такими що порушують права позивача;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області скласти список осіб, пенсії яких підлягають перерахунку з 01.09.2008 року у зв'язку з набуттям чинності наказу Міноборони від 28.07.2008 року №377, який містить персональні дані ОСОБА_1 та направити зазначений список до Харківського обласного військового комісаріату;

- зобов'язати Харківський обласний військовий комісаріат скласти довідку для перерахунку пенсії про грошове забезпечення ОСОБА_1 з урахуванням посадового окладу відповідно до наказу Міноборони від 28.07.2008 року №377 та подати зазначену довідку до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області;

- зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області після отримання від Харківського обласного військового комісаріату довідки про грошове забезпечення ОСОБА_1 перерахувати та виплачувати йому пенсію в розмірі, який обчислений з грошового забезпечення з урахуванням посадового окладу, відповідно до наказу Міноборони від 28.07.2008 року №377 та здійснити виплату невиплаченої частини основного розміру пенсії з нарахуванням компенсації втрати частини доходу з 01.09.2008 року;

- зобовязати Харківський обласний військовий комісаріат подати протягом місяця, з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч. 1 ст. 267 КАС України;

- зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати протягом місяця, з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч. 1 ст. 267 КАС України;

- вирішити питання судових витрат.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 08.04.2016 року по справі № 642/1449/16-а адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Харківського обласного військового комісаріату про зобов'язання вчинити дії по перерахунку та виплаті пенсії в розмірі, який обчислений з грошового забезпечення з урахуванням посадового окладу, відповідно до наказу Міноборони від 28.07.2008р. №377 за період з 1 вересня 2008 року по 16 вересня 2015 року залишено без розгляду.

Позивач, не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати Ленінського районного суду м. Харкова від 08.04.2016 року по справі № 642/1449/16-а та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги, посилаючись на положення ч.1 ст.6, ст.. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч.3 ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ч.3 ст. 99,ст.100 КАС України, зазначив, що в даному випадку відсутні підстави для залишення позовної заяви без розгляду .

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи рішення про залишення без розгляду позову адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Харківського обласного військового комісаріату про зобов'язання вчинити дії по перерахунку та виплаті пенсії в розмірі, який обчислений з грошового забезпечення з урахуванням посадового окладу, відповідно до наказу Міноборони від 28.07.2008р. №377 за період з 1 вересня 2008 року по 16 вересня 2015 року, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду з даним позовом, встановлений ч.2 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України, та не доведено поважність причин пропуску строку звернення до суду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом 17.03.2016 року (що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду першої інстанції), в якому просив задовольнити позовні вимоги з 01.09.2008 року.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Слід зазначити, що вказана норма закону означає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки.

Тобто, чинне законодавство обмежує строк звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Колегія суддів зазначає, що практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Отже, враховуючи дату звернення позивача до суду, шестимісячний строк на звернення до суду з позовом та період, за який позивач просить суд захистити його права, колегія суддів приходить до висновку, що права позивача підлягають захисту з 17 вересня 2015 року.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений судом за наявності поважних причин його пропуску (ч.1 ст.102 КАС України).

Згідно з ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

При цьому, в силу приписів ч. 4 ст. 11 КАС України, суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Як вбачається з матеріалів справи, клопотання від позивача про поновлення пропущеного строку для звернення до суду з обґрунтуванням причин поважності його пропущення не надходило.

Водночас, будь-яких доказів наявності об'єктивних причин, що перешкоджали своєчасно звернутися до суду з відповідним позовом про захист свого порушеного права, матеріали справи не містять.

Обґрунтовуючи дотримання строку звернення до суду з адміністративним позовом, позивачем зазначено те, що перерахунок розміру пенсії не проведений з вини органів Пенсійного фонду України.

Вирішуючи питання про поважність причин пропущення строку звернення до суду з даним позовом, колегія суддів виходить з того, що поважними визнаються лише такі причини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, тобто, які б об'єктивно та істотно перешкоджали його зверненню до суду та не залежали від його волевиявлення. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами. А тому, не може бути визнано поважною причиною пропуску процесуального строку лише те, що позивач не був достатньо поінформованим, хоча мав можливість дізнатись про порядок нарахування таких виплат, звернувшись до пенсійного органу.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що про порушення свого права позивач обізнаний з моменту отримання пенсійних виплат, які є періодичними щомісячними виплатами. Всупереч вказаному, адміністративний позов поданий до суду лише 17.03.2016 року, і при цьому позивачем не було наведено істотних підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, та не надано доказів щодо неможливості подачі позивачем позову в межах строку, передбаченого ст.99 КАС України.

Колегія суддів критично оцінює доводи апелянта стосовно дотримання процесуального строку звернення до суду, з огляду на обізнаність позивача з розміром пенсійних виплат протягом всього періоду про перерахунок якого просить останній, та що не спростовано у встановленому порядку.

Адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала (ст.100 КАС України).

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Оскільки, позивачем а ні до судів першої а ні до суду апеляційної інстанції не надано доказів поважності пропуску строку для звернення до суду з вищевказаним позовом, а колегією суддів апеляційного суду не знайдено підстав для поновлення такого строку, вимоги апеляційної скарги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Харківського обласного військового комісаріату про зобов'язання вчинити дії по перерахунку та виплаті пенсії в розмірі, який обчислений з грошового забезпечення з урахуванням посадового окладу, відповідно до наказу Міноборони від 28.07.2008 року №377 за період з 1 вересня 2008 року по 16 вересня 2015 року необхідно залишити без розгляду, є правомірним.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Отже, колегія суддів підтверджує, що при прийнятті судового рішення у справі суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи, правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права та ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 199, ст.200, ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 08.04.2016р. по справі № 642/1449/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4
Повний текст ухвали виготовлений 31.05.2016 р.