Справа № 810/494/16
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2016-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
22 квітня 2016 року справа №810/494/16
Суддя Київського окружного адміністративного суду Брагіна О.Є., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом державного підприємства "Білоцерківське лісове господарство" до державної фінансової інспекції в Київській області про зобов'язання вчинити певні дії та часткове скасування вимоги,
постановою Київського окружного адміністративного суду від 22.04.2016 р. було відмовлено у задоволенні позовних вимог ДП "Білоцерківське лісове господарство" до ДФІ в Київській області про зобов'язання скасувати п.1 вимоги від 15.01.2016 р. №10-07-14-14/222 щодо недоотримання підприємством 8 787 700 грн.
Під час розгляду даної справи судом було встановлено, що земельні ділянки лісогосподарського призначення площею 14,8895 га та 13,1016 га, які розташовані в кварталах: 54 - виділах 13, 14, 16, 18, 21; 60 - виділах 2, 4, 5; 32 виділі 3 Білоцерківського лісництва та є власністю держави, обгороджені суцільним бетонним парканом, встановленим ФОП ОСОБА_1 Візуальним оглядом ділянок членами комісії, створеної за ініціативою ДФІ в Київській області встановлено, що на огородженій території розташовані будівлі та споруди, які не належать ДП «Білоцерківський лісгосп». При спробі обстежити територію зазначених ділянок, користувачем якої відповідно до матеріалів лісовпорядкування є ДП «Білоцерківський лісгосп», комісія не була допущена на територію представником ФОП ОСОБА_1 - ОСОБА_2, що суперечить вимогам Лісового і Земельного кодексу України.
На території земель лісового фонду перебуває приватна охорона, яка не допустила для огляду земель комісію у складі фахівців - головного спеціаліста-державного інспектора з охорони навколишнього середовища Київської області ОСОБА_3 (направлення від 02.12.2015 № 1029), головного спеціаліста Управління Держгеокадастру у Білоцерківському районі ОСОБА_4 (направлення від 02.12.2015 № 1033), лісничого Білоцерківського лісництва ОСОБА_5, майстра лісу Білоцерківського лісництва ОСОБА_6, провідного юрисконсульта ОСОБА_7, начальника відділу лісового господарства ДП «Білоцерківський лісгосп» ОСОБА_8, головного державного фінансового інспектора Державної фінансової інспекції в Київській області ОСОБА_9, дільничного інспектора Білоцерківського відділу поліції лейтенанта поліції ОСОБА_10.
На державних землях, де здійснювалось вирощування лісових насаджень, ФОП ОСОБА_1 проводиться підприємницька діяльність по переробці продукції тваринного походження, при цьому правовстановлюючі документи на цю ділянку у ОСОБА_1 відсутні.
Вказаний стан речей став можливим із застосуванням складної схеми вилучення землі із управління Фурсівської місцевої громади (копія акту додається).
Згідно ч.2 ст.1 ЛК України ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції, є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. За приписами ч.2 ст.1 ЛК України усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.
Лісові відносини в Україні, згідно ст.3 ЛКУ, регулюються Конституцією України, Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища", Лісовим Кодексом, іншими законодавчими актами України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Лісові відносини, які виникають при використанні землі, надр, вод, а також відносини щодо охорони, використання й відтворення рослинного та тваринного світу, не врегульовані цим Кодексом, регулюються відповідними законодавчими актами.
Кабінетом Міністрів України 10.04.2008 р. було видано розпорядження №610-р про «Деякі питання розпорядження земельними лісовими ділянками» (далі розпорядження № 610), в якому зазначено, що з метою недопущення фактів порушення інтересів держави і суспільства під час відчуження та зміни цільового призначення земельних лісових ділянок Мінприроди, Мінагрополітики, Міноборони, Держкомлісгоспу та Держкомзему до законодавчого врегулювання питань запобігання зловживанням у цій сфері необхідно:
а) зупинити прийняття рішень про надання згоди на вилучення ділянок, їх передачу у власність та оренду із зміною цільового призначення, крім ділянок, необхідних для будівництва, реконструкції та капітального ремонту автомобільних доріг загального користування, для будівництва нових та реконструкції за рішенням Кабінету Міністрів України пунктів пропуску через державний кордон для автомобільного сполучення, видобутку торфу за рішенням Кабінету Міністрів України, для будівництва та обслуговування об'єктів енергетичної інфраструктури (газо-, нафтопроводів, газових та нафтових терміналів, газових та нафтових свердловин, ліній електропередачі, електростанцій, електропідстанцій, розподільних пунктів), для розміщення кладовищ за умови обґрунтування неможливості реалізації альтернативних варіантів їх розміщення;
б) відкликати раніше надану згоду на вилучення ділянок, їх передачу у власність та оренду із зміною цільового призначення у разі, коли місцевими органами виконавчої влади чи органами місцевого самоврядування не прийнято відповідні рішення або коли за результатами перевірки встановлено, що такі рішення прийняті з порушенням вимог законодавства;
в) подати у триденний строк Кабінетові Міністрів України пропозиції про внесення змін до Земельного та Лісового кодексів України стосовно удосконалення законодавства з приводу відчуження земельних ділянок лісового фонду.
Отже, з квітня 2008 р. право на отримання земельної ділянки зі зміною її цільового призначення з лісогосподарського на інше обмежене нормативно-правовим актом.
Тобто вилучення будь-яких земельних ділянок лісового фонду можливо лише за рішенням Кабінету Міністрів України. У даному випадку відсутнє рішення КМУ щодо вилучення земельних ділянок площею14,8895 га та 13,1016 га, які розташовані в кварталах: 54 - виділах 13, 14, 16, 18, 21; 60 - виділах 2, 4, 5; 32 виділі 3 Білоцерківського лісництва та належать державі, натомість фактично ці ділянки незаконно самозахоплені ФОП ОСОБА_1 та використовуються нею всупереч вимогам Лісового кодексу України.
Відповідно до статті 166 Кодексу адміністративного судочинства України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним субєктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. Про вжиті заходи суд повідомляється не пізніше одного місяця після надходження окремої ухвали.
Керуючись статтями 160, 165, 166 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Окрему ухвалу направити до Прем'єр-міністра України ОСОБА_11 для відома та вжиття відповідних заходів реагування.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом пяти днів з дня її проголошення, а в разі постановлення ухвали у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, - протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Брагіна О.Є.