Справа № 815/3847/15
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2016-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
судді Одеського апеляційного адміністративного суду Бойка А.В.
по адміністративній справі № 815/3847/15
31 травня 2016 р.м.ОдесаСправа № 815/3847/15
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Одеського регіонального управління Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву, у якому заявлено такі вимоги:
- визнати протиправною бездіяльності відповідача щодо не укладання додаткових угод до договору про надання часткової компенсації відсоткової ставки кредитів комерційних банків №287/05 від 12.10.2005 року;
- зобов'язання відповідача надати ОСОБА_1 інформацію щодо розміру та порядку нарахування позивачу компенсації, за період з другого півріччя 2014 року по теперішній час;
- зобов'язання відповідача звернутись до ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» щодо внесення позивача до реєстру позичальників, що отримують часткову компенсацію відсоткової ставки кредиту та з відкликанням свого листа про припинення надання позивачу часткової компенсації відсоткової ставки кредиту.
Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2015 року в задоволені позову відмовлено.
Не погоджуючись з постановленим у справі судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду та прийняти нову, якою позов задовольнити.
За результатом апеляційного розгляду, 31.05.2016 року колегією суддів Одеського апеляційного адміністративного суду ухвалено рішення про скасування постанови Одеського окружного адміністративного суду від 07.12.2015 року та часткове задоволення позову ОСОБА_1, а саме:
Визнано протиправними дії Одеського регіонального управління Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву щодо припинення дії договору про надання часткової компенсації відсоткової ставки кредитів комерційних банків №287/05 від 12.10.2005 року;
Зобовязано Одеське регіональне управління Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву поновити дію договору про надання часткової компенсації відсоткової ставки кредитів комерційних банків №287/05 від 12.10.2005 року;
Визнано протиправними дії Одеського регіонального управління Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 29.04.2015 року про укладення додаткових угод щодо внесення змін до договору №287/05 від 12.10.2005 року та надання інформації щодо розміру та порядку нарахування йому компенсації, за період з другого півріччя 2014 року по час подання листа від 29 квітня 2015 року;
Зобовязано Одеське регіональне управління Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.04.2015 року та вирішити питання укладення додаткових угод, у відповідності до умов договору №287/05 від 12.10.2005 року про надання часткової компенсації відсоткової ставки кредитів комерційних банків;
Зобовязано Одеське регіональне управління Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву надати інформацію щодо розміру та порядку нарахування йому компенсації, за період з другого півріччя 2014 року по час подання листа від 29 квітня 2015 року;
В задоволені решти позовних вимог відмолено.
З вказаним рішенням Одеського апеляційного адміністративного суду від 31.05.2016 року не погоджуюсь та вважаю за необхідне, у відповідності до ч. 3 ст. 25 КАС України, викласти свою окрему думку:
Відповідно ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
Згідно до п.1 ч.1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Відповідно ч.2 ст.4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.
Згідно п.1 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.
Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.
Одеське регіональне управління Фонду є підрозділом Державної спеціалізованої фінансової установи Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву та є юридичною особою, що надає у порядку, встановленому Положенням про порядок надання пільгових довготермінових кредитів молодим сім'ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 584 від 29.05.2001 року (далі Положення), пільгові довготермінові кредити молодим сім'ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла, обслуговує ці кредити, забезпечує їх цільове використання та своєчасне погашення; забезпечує реалізацію механізму відшкодування частини відсотків у порядку визначеному Постановою Кабінету Міністрів України № 853 від 04.06.2003 року та Постановою Кабінету міністрів України № 343 від 25.04.2012 року, а також практичне виконання інших програм, виконання яких покладено на Фонд або регіональне управління Фонду розпорядчими та/або нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України та/або рішеннями органів місцевого самоврядування чи виконавчої влади.
За викладених обставин вважаю, що вирішуючи дану справу, суд повинен був надати оцінку діям (бездіяльності) відповідача, як субєкту владних повноважень в частині реалізації ним механізму відшкодування частини відсотків у порядку визначеному Постановою Кабінету Міністрів України № 853 від 04.06.2003 року.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції, вирішуючи дану справу та частково задовольняючи вимоги позивача визнав протиправними дії відповідача щодо припинення дії договору про надання часткової компенсації відсоткової ставки кредитів комерційних банків та зобовязав останнього поновити дію договору про надання часткової компенсації відсоткової ставки кредитів комерційних банків №287/05 від 12.10.2005 року.
Таким чином, суд апеляційної інстанції фактично вирішив питання щодо правомірності дій відповідача по припиненню договору про надання часткової компенсації відсоткової ставки кредитів комерційних банків №287/05 від 12.10.2005 року, укладеного з позивачем.
Проте, правовідносини, що склалися між сторонами випливають із договірних відносин не можуть бути предметом розгляду адміністративним судом. Такий спір підлягає розгляду в цивільному провадженні за правилами ЦПК.
За наслідками апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення вказаних вимог ОСОБА_1, а саме шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо розгляду заяви позивача від 29.04.2015 року та зобовязання вирішити питання укладення додаткової угоди, у відповідності до умов договору № 287/05 від 12.09.2005 року про надання часткової компенсації відсоткової ставки кредитів комерційних банків. Зазначеного висновку колегія суддів дійшла з огляду на те, що укладення додаткової угоди здійснюється у відповідності до Порядку та умов договору, з урахуванням основних складових, та є волевиявленням сторін, а тому такий спосіб захисту порушеного права є належним та допустимим.
Однак, визнаючи протиправними дії відповідача щодо розгляду заяви ОСОБА_1 та зобовязання вирішити питання укладення додаткової угоди, у відповідності до умов договору № 287/05 від 12.09.2005 року про надання часткової компенсації відсоткової ставки кредитів комерційних банків, судом апеляційної інстанції не враховано, що така заява позивача розглянута по суті відповідачем.
Так, згідно п. 13 Порядку часткової компенсації відсоткової ставки кредитів комерційних банків молодим сім'ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла, затвердженого постановою КМУ від 04 червня 2003 року N 853 (далі Порядок) розмір часткової компенсації переглядається у разі зміни розміру облікової ставки Національного банку з урахуванням виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором та коштів, передбачених на часткову компенсацію у державному бюджеті на відповідний рік.
Умовами укладеного між ОСОБА_1 та Одеським регіональним управлінням Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву договору № 287/05 про надання часткової компенсації відсоткової ставки кредитів комерційних банків від 12.10.2005 року передбачено, що протягом 3 календарних днів з моменту отримання регіональним управлінням Фонду документів від позичальника, що є підставою для перерахунку розміру часткової компенсації, він здійснює перерахунок розміру часткової компенсації у разі зміни розміру облікової ставки НБУ або змін у складі сім'ї Позичальника в порядку, встановленому пп. 2.5.1, 2.5.2 цього Договору та письмово повідомляє про зміну розміру часткової компенсації комерційний банк, який надав кредит Позичальнику (пп. 3.1.4 п. 3.1 Договору № 287/05).
Відповідно до п. 5.1 Договору № 287/05 у випадках укладення додаткових угод до кредитного договору, що стосуються правовідносин за цим договором в цей договір в обов'язковому порядку вносяться відповідні зміни.
За результатами розгляду вказаної заяви Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву надав позивачу відповідь від 15.05.2015 року вих. № 220, у якій вказав на те, що Порядком не передбачена можливість перегляду затвердженого сторонами у додатку № 1 до Договору часткової компенсації розрахунку розміру кредиту, на який може бути надана часткова компенсація. Відповідач зазначив, що зміни, внесені до кредитного договору в частині збільшення розміру кредиту та відсотків прямо пропорційно впливають на розрахунок розміру часткової компенсації відсотків в бік його збільшення, а дана обставина не є підставою для перегляду розміру часткової ставки компенсації у розумінні п. 13 Порядку. Крім того, у відповіді зазначено, що згідно абз. 2 п. 5.1 Договору часткової компенсації, у випадку, коли після укладення договору законодавством встановлено правила, які погіршують становище Позичальника та (або) Фонду, умови цього договору зберігають силу на весь строк його дії.
З огляду на викладене, Фонд дійшов висновку про відсутність правових підстав для внесення змін до Договору часткової компенсації.
Таким чином, відповідачем фактично було розглянуто заяву ОСОБА_1 29.04.2015 року про внесення змін до Договору часткової компенсації № 287/05, та за результатами її розгляду відповідач дійшов висновку про відсутність підстав для внесення будь-яких змін до вказаного договору, тобто відповідачем, фактично, відмовлено позивачу у внесенні змін до договору.
З урахуванням викладеного, вважаю безпідставним висновок колегії суддів щодо визнання протиправними дій відповідача щодо розгляду заяви ОСОБА_1
Крім того, вважаю, що з огляду на те, що відповідачем фактично вже було розглянуто заяву ОСОБА_1 та по суті викладених у вказаній заяві питань висловлено свою позицію, а саме відмовлено позивачу у внесенні змін до договору, суд апеляційної інстанції повинен був в резолютивній частині свого рішення надати правову оцінку саме відмові відповідача у внесенні змін до договору, а не зобовязувати повторно розглядати подану позивачем заяву.
Крім того, за наслідками розгляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про протиправність дій Одеського регіонального управління Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву щодо припинення дії договору про надання часткової компенсації відсоткової ставки кредитів комерційних банків №287/05 від 12.10.2005 року, та як наслідок, зобовязала Одеське регіональне управління Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву поновити дію договору про надання часткової компенсації відсоткової ставки кредитів комерційних банків №287/05 від 12.10.2005 року.
Вважаю, що припинення дії договору це втрата таким договором своєї юридичної сили за умов, визначених самим договором, або за вольовим рішенням сторін. Такий договір перестає породжувати права й обов'язки для його учасників.
З самого договору про надання часткової компенсації відсоткової ставки кредитів комерційних банків слідує, що він діє до дня підписання сторонами акту про виконання зобовязань за кредитним договором, якщо його не буде розірвано достроково у порядку, передбаченому цим договором. Крім того, передбачено, що Фонд та Позичальник мають право достроково розірвати договір, письмово повідомивши про це іншу сторону договору.
В даному випадку, будь-яких дій з боку відповідача щодо розірвання договору не вчинялось та будь-які рішення щодо його розірвання не приймались, а тому вважаю, що відсутні підстави для визнання протиправними дій Одеського регіонального управління Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву щодо припинення дії договору про надання часткової компенсації відсоткової ставки кредитів комерційних банків №287/05 від 12.10.2005 року та зобовязання Одеське регіональне управління Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву поновити дію договору про надання часткової компенсації відсоткової ставки кредитів комерційних банків №287/05 від 12.10.2005 року.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачем було припинено виконання зобовязань за договором про надання часткової компенсації відсоткової ставки кредитів комерційних банків №287/05 від 12.10.2005 року, що на думку позивача є незаконним.
Зазначені правовідносини знову ж таки стосуються невиконання умов укладеного договору, а тому повинні вирішуватись у рамках цивільного (або господарського) судочинства, та не підлягають вирішенню адміністративними судами.
Суддя: А.В. Бойко