Справа № 340/442/15-а (2а/340/46/15)
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2016-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2016 року м. Київ К/800/53889/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (судді-доповідача),
Амєліна С.Є., Головчук С.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України у Верховинському районі Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання призначити пенсію по втраті годувальника,

за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у Верховинському районі Івано-Франківської області на постанову Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 12 серпня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2015 року,

встановив:

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернулась в суд із позовом до Управління Пенсійного фонду України у Верховинському районі Івано-Франківської області та просила визнати неправомірною відмову відповідача у призначенні їй пенсії по втраті годувальника, зобов'язати призначити пенсію по втраті годувальника.

Позов обґрунтувала тим, що Управління Пенсійного фонду України у Верховинському районі Івано-Франківської області, відмовляючи у задоволенні її заяви від 22 червня 2015 року про перехід на пенсію по втраті годувальника, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, згідно із Законом України «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», помилково послався на пункт 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року № 213, відповідно до якого по пенсійних справах з датою звернення, починаючи з 01 червня 2015 року, припиняється первинне призначення пенсії відповідно до спеціальних законів. Зазначала, що за призначенням пенсії по втраті годувальника звернулася вчасно, протягом 12 місяців з дня смерті чоловіка.

Постановою Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 12 серпня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2015 року, позов задоволено частково. Визнано неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України у Верховинському районі Івано-Франківської області у призначенні ОСОБА_4 пенсії по втраті годувальника та зобов'язано відповідача призначити позивачці пенсію по втраті годувальника, починаючи з 22 червня 2015 року. В решті позову відмовлено.

У касаційній скарзі Управління Пенсійного фонду України у Верховинському районі Івано-Франківської області просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Посилається на пункт 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року № 213 і зазначає, що правових підстав для призначення позивачці пенсії по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів» немає, оскільки по пенсійних справах з датою звернення, починаючи з 01 червня 2015 року, скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу», тобто припиняється первинне призначення пенсії відповідно до спеціальних законів та заблоковано переходи з виду на вид вперше на всі спеціальні закони.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

ОСОБА_5 працював на посаді редактора газети «Верховинські Вісті», згідно з довідкою Управління Пенсійного фонду України у Верховинському районі Івано-Франківської області від 30 червня 2015 року № 579 отримував пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів» з 01 жовтня 2008 року, розмір якої станом на 31 травня 2015 року становив 9181 грн 85 коп.

ОСОБА_4 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Верховинському районі Івано-Франківської області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів» з 10 квітня 2002 року, розмір якої становить 4020 грн 05 коп.

22 червня 2015 року позивачка звернулась до відповідача із заявою про призначення їй пенсії по втраті годувальника - ОСОБА_5, однак листом Управління Пенсійного фонду України у Верховинському районі Івано-Франківської області від 26 червня 2015 року № 2005/03 у задоволенні заяви відмовлено.

Задовольняючи позов частково, суди попередніх інстанцій виходили з того, що відповідно до частини 2 статті 16 Закону України «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів» від 23 вересня 1997 року № 540/97-ВР при нарахуванні пенсії журналісту державного або комунального засобу масової інформації застосовуються норми, методика та порядок нарахування пенсії державному службовцю, які відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213, який набрав чинності 01 квітня 2015 року, втратили чинність з 01 червня 2015 року. Із врахуванням дати звернення ОСОБА_4 із заявою про перехід на інший вид пенсії та законодавства, яке діяло на момент виникнення правовідносин, позивачка має право на призначення пенсії по втраті годувальника на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з частиною 11 статті 37 Закону України «Про державну службу» право на призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника на умовах, передбачених частиною 10 цієї статті, мають також непрацездатні члени сім'ї померлої особи, яка отримувала або мала право на пенсію за цим Законом.

Частиною 10 статі 37 вказаного Закону передбачено, що у разі смерті особи у період перебування на державній службі за наявності у померлого годувальника стажу державної служби не менше 10 років непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні (при цьому дітям незалежно від того, чи були вони на утриманні померлого годувальника), призначається пенсія у зв'язку з втратою годувальника на одного непрацездатного члена сім'ї у розмірі 70 відсотків суми заробітної плати померлого годувальника, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а на двох і більше членів сім'ї - 90 відсотків. До непрацездатних членів сім'ї належать особи, зазначені у статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Статтею 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, інвалідністю, у зв'язку з втратою годувальника), або за різними Законами, що регулюють питання пенсійного забезпечення окремих категорій громадян - науковців, державних службовців, військовослужбовців та інших, призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Таким чином, зазначена норма закону та інше діюче пенсійне законодавство не містять заборони переведення з однієї пільгової пенсії на іншу пільгову пенсію за наявності у особи права на таку пенсію. В усіх випадках з урахуванням вибору самої особи призначається та виплачується одна пенсія.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213, який набрав чинності 01 квітня 2015 року, зобов'язано Кабінет Міністрів України подати до 1 травня 2015 року на розгляд Верховної Ради України проект закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних (крім пенсій військовослужбовців і наукових працівників), на загальних підставах.

У разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до Закону України "Про державну службу".

Базовим нормативно-правовим актом, який визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсії, є Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV.

Згідно із абзацом 22 статті 1 вказаного Закону як пенсії розуміють щомісячні регулярні пенсійні грошові виплати, які отримують фізичні особи (або члени сім'ї) від держави та спеціальних фондів після досягнення пенсійного віку, в разі інвалідності чи втрати годувальника.

Пунктом 3 частини 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV передбачено, що одним із видів пенсійних виплат є пенсія у зв'язку із втратою годувальника.

Статтею 36 цього Закону встановлено, що пенсія у зв'язку із втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. Згідно з частиною другою цієї статті непрацездатними членами сім'ї вважаються, зокрема: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника.

Частиною 1 статті 38 цього Закону пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім'ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім'ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно.

Відповідно до частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Пунктом 3 частини першої цієї встановлено, що пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

З огляду на викладене, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку, що оскільки на підставі пункту 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", з 01 червня 2015 року скасовано норми Закону України "Про державну службу" щодо призначення пенсії, то враховуючи дату звернення ОСОБА_4 із заявою про перехід на іншу пенсію - 22 червня 2015 року, позивачка має право на призначення пенсії по втраті годувальника на загальних підставах, тобто на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Зважаючи на те, що ухвалені у справі судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій відповідають наведеним критеріям, його необхідно залишити без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Верховинському районі Івано-Франківської області залишити без задоволення, а постанову Верховинського районного суд Івано-Франківської області від 12 серпня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарження не підлягає.

Судді: Черпак Ю.К.
Амєлін С.Є.
Головчук С.В.