Справа № 372/1068/16-а
Суддя: Болобан В. Г.
Дата ухвалення: 2016-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 372/1068/16-а
Провадження № 2-а-41/16
П О С Т А Н О В А
Іменем України
27 травня 2016 року Обухівський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Болобана В.Г.,
за участі секретаря Рудніцької О.В.,
розглянувши в судовому засіданні в м. Обухові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Київського обласного військовий комісаріат Міністерства оборони України про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

20.04.2016 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просить визнати відмову Міністерства оборони України у нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії неправомірною та зобов`язати здійснити нарахування та виплату одноразової грошової допомоги в разі настання ІІ групи інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби у розмірі, що визначається у відсотках десятирічного грошового забезпечення, виходячи зі складу грошового забезпечення, визначеного ч.2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» на день встановлення інвалідності 13 листопада 2013 року.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 29 квітня 1984 року по 29 жовтня 1985 року він проходив військову строкову службу в Республіці Афганістан та отримав статус «Учасника бойових дій», під час проходження військової служби отримав осколочні поранення голови, верхніх кінцівок, лівої ноги, контузію.

27 червня 2013 року протоколом засідання Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України № 1583 було встановлено причинний зв`язок поранення, контузії з виконанням обов`язків військової служби в Республіці Афганістан.

13 листопада 2013 року комісією МСЕК позивачу довічно була встановлена друга група інвалідності з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країні, де велися бойові дії.

Позивач зазначає, що в грудні 2015 року звернувся до Київського обласного військового комісаріату Міністерства оборони України з заявою на отримання грошової допомоги, який в свою чергу направив зазначені матеріали до Міністерства оборони України, що підтверджується листом № 2/5/151 від 15 січня 2016 року.
У квітні 2016 року позивачу в Обухівському районному військовому комісаріаті був наданий лист відповідача від 26 лютого 2016 року №248/3/6/936 про відмову в задоволенні заяви.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.
Представник відповідача Міністерства оборони України в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог, надав суду письмові заперечення, в яких зазначив, що вимоги позивача є безпідставними, оскільки він не має права на отримання такої грошової допомоги.
Представник відповідача Київського обласного військового комісаріату Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, подав до суду письмові заперечення, в яких також наголосив на необґрунтованості позовних вимог позивача, оскільки останній на момент отримання інвалідності не був військовослужбовцем.
Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги такі обставини.
Позивач у період з 29.04.1984 по 29.10.1985 проходив військову строкову службу в Республіці Афганістан та отримав статус «Учасника бойових дій», що підтверджується копією військового квитка та архівними довідками.

Згідно із витягом з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 27.06.2013 № 1583, захворювання позивача пов`язано з виконанням обов`язків військової служби в Республіці Афганістан.

13.11.2013 року комісією МСЕК довічно була встановлена II група інвалідності у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країні, де велися бойові дії, що підтверджується копіює довідки.

Вподальшому, з метою вирішення питання про виплату одноразової допомоги позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 з відповідною заявою та надав копії необхідних документів.

Згідно із листом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.01.2016 № 2/5/151 позивачу повідомлено, що його документи направлені до департаменту фінансів Міністерства оборони України.

У квітні 2016 позивач отримав від ІНФОРМАЦІЯ_1 лист від 26.02.2016 № 248/3/6/936 про відмову в задоволенні заяви, в якому зазначено що позивач не має права на отримання грошової допомоги так як інвалідність настала пізніше ніж через три місяці після звільнення з військової служби.

Відповідно до частини другої статті 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей у разі поранення (контузії, травми або каліцтва) заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.2 Постанови Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року встановлено, що «допомога, що не була призначена, призначається и виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги».

Друга група інвалідності була встановлена позивачу з 13.11.2013 року, а тому він має право на допомогу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 499 від 2008 року «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб» .

Пунктом 1 даної Постанови затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги, а пунктом 2 Постанови визначено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, що сталися після 1 січня 2007 року, здійснюється згідно з Порядком, затвердженим цією постановою.

Відповідно до п.2.п.п.4 Порядку. «Одноразова грошова допомога виплачується: військовослужбовцям строкової служби у разі поранення (контузії, травми або каліцтва) без встановлення групи інвалідності, заподіяного їм під час проходження військової служби, чи в разі настання інвалідності під час проходження військової служби та особам, звільненим із строкової військової служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період її проходження, залежно від ступеня втрати працездатності - у розмірі, що визначається у відсотках десятирічного грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається: для військовослужбовців строкової служби - за максимальним посадовим окладом за першим тарифним розрядом, передбаченим для військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, на день втрати працездатності, а звільнених із служби - на день звільнення.

Право на отримання одноразової грошової допомоги, у розумінні Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та їх сімей", не пов`язується з часом та місцем звільнення з військової служби, а пов`язується із фактом та часом встановлення інвалідності військовослужбовцю, який звільнений з військової служби, яка настала внаслідок поранення, контузії, захворювання, отриманих під час виконання обов`язків військової служби, незалежно від строку, що минув після звільнення з військової служби.

Дана позиція визначена в постановах колегії судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 18 листопада 2014 року та 21 квітня 2015 року.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Матеріалами справи безспірно підтверджено, що захворювання ОСОБА_1 пов`язані із виконанням ним обов`язків військової служби в Республіці 13.11.2013 року з 13 листопада 2013 року позивачу була встановлена ІІ група інвалідності довічно.
Судом встановлено, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності ІІ групи внаслідок захворювання пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебування в країнах, де велися бойові дії порядок призначення і виплата, якої повинна відбуватись на підставі Кабінету Міністрів України від № 499 від 2008 року.
Оцінюючи зібрані по справі докази у їх сукупності та співставленні, аналізуючи докази позивача та заперечення відповідача, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499, статтями 9, 11, 69-71, 86, 99, 158-163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати відмову Міністерства оборони України у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії неправомірною.

Зобов`язати Міністерство оборони України здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в разі настання 2 групи інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби у розмірі, що визначається у відсотках десятирічного грошового забезпечення, виходячи зі складу грошового забезпечення, визначеного ч.2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» на день встановлення інвалідності 13 листопада 2013 року.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Обухівський районний суд протягом десяти днів з дня отримання її копії.

СуддяБолобан В. Г.