Справа № 826/27245/15
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2016-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

25 травня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В., Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_2 про закриття провадження у справі № 826/27245/15 за апеляційною скаргою державного реєстратора прав на нерухоме майно - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тверської Інесси Володимирівни на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 квітня 2016 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Людмила» до державного реєстратора прав на нерухоме майно - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тверської Інесси Володимирівни, треті особи: управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві та ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Людмила» (далі - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до державного реєстратора прав на нерухоме майно - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тверської Інесси Володимирівни (далі - відповідач), треті особи: управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві та ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування прийнятого відповідачем рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 25309184 від 15 жовтня 2015 року, 18:38:26, а саме про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на об'єкт нерухомого майна: реєстраційний номер 0, нежилі приміщення із № 1 по № 18 (групи приміщень № 5), магазин та кафе з продажу алкогольних виробів (літера А), загальною площею 462,4 м2 (далі - нерухоме майно), які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (далі - оскаржуване рішення).

Окружний адміністративний суд міста Києва своєю постановою від 01 квітня 2016 року адміністративний позов задовольнив.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 квітня 2016 року та постановити нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі. На думку апелянта, зазначену постанову суду прийнято з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

18 травня 2016 року представником третьої особи у судовому засіданні було заявлено клопотання про закриття провадження у даній справі у зв'язку з тим, що дана справа не підсудна адміністративному суду. Своє клопотання обґрунтував тим, що подана позивачем позовна заява має на своїй меті захист порушеного права власності на нерухоме майно та впливають на право власності третьої особи.

Ст. 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

У зв'язку з цим, позовна заява, подана ТОВ «Людмила», непідсудна адміністративному суду та підлягає розгляду в суді загальної юрисдикції.

Заслухавши суддю-доповідача, сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що дане клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Тобто, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Реєстраційна служба в особі державного реєстратора прав на нерухоме майно виконує владні управлінські функції щодо державної реєстрації прав, предметом позовних вимог у даній справі є оскарження дій (рішення) реєстраційної служби (державного реєстратора) з питань державної реєстрації з посиланням на їх невідповідність вимогам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже, суб'єктний склад спірних відносин та предмет позовних вимог свідчать про публічно-правовий характер даного спору, який виник та пов'язаний зі здійсненням відповідачем владних управлінських функцій у зв'язку з виконанням повноважень та завдань, покладених на нього законом.

Окремо, колегія суддів зазначає, що у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» № 8 від 20.05.2013 року зазначено, що відповідно до абзацу другого частини першої статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За змістом статті 9 цього Закону державний реєстратор є державним службовцем, крім випадку, коли державним реєстратором є нотаріус. Повноваження державного реєстратора, передбачені цим Законом, з видачі та прийому документів можуть виконувати посадові особи органів місцевого самоврядування, адміністратори центрів надання адміністративних послуг, нотаріуси. Відповідно до частини другої статті 30 цього Закону дії або бездіяльність державного реєстратора, державного кадастрового реєстратора, нотаріуса, державного виконавця можуть бути оскаржені до суду. Суди повинні мати на увазі, що під діями також слід розуміти рішення, прийняті зазначеними суб'єктами владних повноважень з питань реєстрації. Спори, які виникають у цих відносинах, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки суб'єктний склад спірних відносин та предмет позовних вимог свідчать про публічно-правовий характер даного спору, який виник та пов'язаний зі здійсненням відповідачем владних управлінських функцій у зв'язку з виконанням делегованих повноважень та завдань, покладених на нього законом, тому даний спір повинен розглядатись у порядку та у спосіб, передбачений КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 17, 160 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання представника ОСОБА_2 про закриття провадження у справі - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 30.05.2016 року

Головуючий суддя Чаку Є.В.