Справа № 811/2293/13-а
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2016-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2016 року м. Київ К/800/51503/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т.
Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.
провівши попередній розгляд адміністративної справи за касаційною скаргою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Урожай» на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2015 року у справі №811/2293/13-а за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Урожай» до Державної інспекції сільського господарства у Кіровоградській області про визнання незаконними дій та скасування припису, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2013 року СТОВ «Урожай» звернулось з позовом до Державної інспекції сільського господарства у Кіровоградській області, в якому з урахуванням доповнень до позовних вимог, просило визнати протиправним та скасувати припис від 20.06.2013 р. № 253, визнати незаконними дії по складанню розрахунку розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, винесені головним спеціалістом відділу оперативного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства Управління контролю за використанням та охороною земель Державної інспекції сільського господарства в Кіровоградській області - державним інспектором сільського господарства Кіровоградської області Наконечним Р.В.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2013 року позов задоволено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2015 року скасовано постанову суду першої інстанції та прийнято нову, якою у задоволенні позовних вимог Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Урожай» відмовлено.

Не погоджуючись з постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2015 року, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Урожай» звернулось з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що посадовою особою Державної інспекції сільського господарства у Кіровоградській області проведено планову перевірку СТОВ «Урожай» з питань дотримання вимог земельного законодавства, про що складено акт перевірки від 20.06.2013 року.

Проведеною перевіркою встановлено, що СТОВ «Урожай» самовільно використовує 24,78 га земельних ділянок (проектні польові дороги) із земель сільськогосподарського призначення на території Молдовської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, чим порушено вимоги ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України. Вказаний факт також підтверджено актом обстеження земельної ділянки №58 від 20.06.2013 року.

За результатами перевірки відповідачем складено розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, який визначений згідно довідки відділу Держземагентства у Голованівському районі від 07.02.20313р. №0223.

На підставі акту перевірки, відповідачем складено протокол про адміністративне правопорушення №190 від 20.06.2013 р. та припис №253 від 20.06.2013 р. про усунення порушень земельного законодавства.

Постановою про накладення адміністративного стягнення від 26.06.2013 року №198 притягнуто до адміністративної відповідальності директора СТОВ «Урожай» до адміністративної відповідальності за порушення ст.ст. 125, 126 ЗК України та застосовано до нього штраф у розмірі 24144,59 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що за відсутності вчинення будь-яких дій щодо обстеження (обміру) земельних ділянок та встановлення меж в натурі, неможливо достовірно визначити розрахунок розміру шкоди, так само як і стверджувати про самовільне зайняття вказаних земельних ділянок та використання їх не за цільовим призначенням.

Між тим, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідач діяв у відповідності до вимог законодавства та в межах наданих повноважень, у зв'язку з чим підстави для скасування припису від 20.06.2013 року відсутні.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду погоджується з таким висновком суду апеляційної інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ст.125 ЗК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до статті 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 211 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок.

Згідно з приписами статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Отже, обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону України «Про охорону земель» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі. Державний контроль за дотриманням вимог законодавства України про охорону земель здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Моніторинг родючості ґрунтів земель сільськогосподарського призначення та агрохімічну паспортизацію земель сільськогосподарського призначення проводить центральний орган виконавчої влади з питань аграрної політики.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну інспекцію сільського господарства України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 р. № 459/2011, Державна інспекція сільського господарства України (Держсільгоспінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства України (далі - Міністр), входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Згідно з пунктом 4 Положення, Держсільгоспінспекція України відповідно до покладених на неї завдань організовує та здійснює державний нагляд (контроль) у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, в тому числі за дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю.

Пунктом 5 Положення передбачено, що Держсільгоспінспекція України та її посадові особи в межах своїх повноважень мають право, зокрема, складати акти перевірок, протоколи про адміністративні правопорушення та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, давати обов'язкові для виконання приписи (розпорядження), а також подавати в установленому законодавством порядку до відповідних органів матеріали перевірок для притягнення винних осіб до відповідальності; безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку підприємства, установи та організації усіх форм власності, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, для проведення перевірок з питань, що належать до компетенції Держсільгоспінспекції України; отримувати в установленому законодавством порядку від центральних і місцевих органів виконавчої влади, виконавчих органів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності документи, матеріали та іншу інформацію, необхідну для виконання покладених на Держсільгоспінспекцію України завдань.

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.02.2013 року №132 затверджено Порядок планування та здійснення контрольних заходів з питань перевірки стану дотримання суб'єктами господарювання вимог земельного законодавства (далі - Порядок №132).

У відповідності до пп.5.3 п.5 Порядку №132 за результатами здійснення планових та позапланових заходів з питань перевірки стану дотримання суб'єктами господарювання вимог земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, які використовуються ними у процесі ведення господарської діяльності, державні інспектори складають акт перевірки згідно з уніфікованою формою акта перевірки дотримання суб'єктами господарювання вимог земельного законодавства (додаток до наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 12 липня 2012 року N 424 "Про затвердження Переліку питань та уніфікованої форми акта перевірки для здійснення планових заходів державного нагляду (контролю) за дотриманням суб'єктами господарювання вимог земельного законодавства", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 липня 2012 року за N 1289/21601) (далі - акт перевірки).

Відповідно до пп.5.7. п.5 Порядку №132, планові та позапланові заходи щодо перевірки стану фактичного використання та охорони земель проводяться в обов'язковому порядку на території земельних ділянок, що використовуються суб'єктами господарювання. При проведенні заходу можуть бути присутні особи, права чи законні інтереси яких порушені внаслідок неправомірної діяльності суб'єкта господарювання, а також особи, безпосередньо причетні до порушення вимог земельного законодавства.

Згідно з пп.5.8. п.5 Порядку №132, у разі виявлення порушення вимог земельного законодавства державні інспектори: з'ясовують обставини та суть вчиненого порушення земельного законодавства, установлюють особу, яка його вчинила, чи особу, внаслідок бездіяльності якої порушено вимоги земельного законодавства; установлюють, чи є в діях осіб, які вчинили правопорушення, чи осіб, внаслідок бездіяльності яких порушено вимоги земельного законодавства, ознаки адміністративного чи кримінального правопорушення; встановлюють шляхом обстеження земельних ділянок, чи завдана суб'єктом господарювання або третіми особами шкода земельним ресурсам унаслідок здійснення ними господарської чи іншої діяльності.

Згідно з пп.5.9. п.5 Порядку №132, обстеження земельних ділянок, які використовуються суб'єктами господарювання, що перевіряються, здійснюються інспекційними органами під час проведення планових та позапланових заходів у разі, якщо це пов'язано із необхідністю: визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельних ділянок без спеціального дозволу.

За приписами частини першої статті 144 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), у разі виявлення порушення земельного законодавства державний інспектор сільського господарства, державний інспектор з охорони довкілля складає протокол про порушення та видає особі, яка допустила порушення, вказівку про його усунення у 30-денний строк.

Частиною восьмою статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Як вірно встановлено судом апеляційної інстанції, з метою встановлення факту самовільного зайняття земельних ділянок, державним інспектором Держсільгоспінспекції було обстежено земельну ділянку орієнтовною площею 24,78 га сільськогосподарського призначення з земель Молдовської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, про що складено акт обстеження від 20.06.2015 року.

Актом обстеження встановлено, що СТОВ «Урожай» самовільно використовує 24,78 га земельних ділянок (проектні польові дороги) із земель сільськогосподарського призначення на території Молдовської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області.

При цьому, з метою повного з'ясування обставин справи у відповідності до приписів ч.4 ст.11 КАС України, судом апеляційної інстанції було зроблено запити до Молдовської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області та відділу Держкомзему в Голованівському районі Кіровоградської області на предмет укладення та реєстрації договору оренди земельної ділянки орієнтовною площею 24.78 га сільськогосподарського призначення.

01.09.2015 р. та 11.09.2015 р. на адресу суду апеляційної інстанції надійшли відповіді від зазначених установ щодо відсутності інформації про факт укладення договорів оренди земельної ділянки орієнтовною площею 24,78 га, з земель Молдовської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області оренди та їх реєстрації.

Таким чином, має місце самовільне зайняття земельних ділянок 27,78 га.

Зважаючи на це, колегія суддів дійшла висновку про правомірність видання Держсільгоспінспекцією припису №253 від 20.06.2013 р. про усунення порушень земельного законодавства.

Розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки складено відповідачем з використанням показників площі земельної ділянки, яка вказана у довідці Відділу Держземагенства в Голованівському районі Кіровоградської області від 07.02.2013 року №0223, де зазначено, що СТОВ «Урожай» використовує 24,78 га проектних польових доріг.

Колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції щодо необґрунтованості СТОВ «Урожай» про протиправність проведення перевірки позивача без присутності свідків, оскільки чинним на час виникнення спірних відносин законодавством, не було передбачено обов'язкової присутності свідків під час перевірки. При цьому, як вбачається з акту перевірки, перевірку було проведено в присутності директора СТОВ «Урожай».

Так само необґрунтованими є доводи позивача про не взяття проб ґрунту, що невілює в повній мірі висновки акту обстеження, оскільки обов'язковість визначення складу ґрунту встановлена лише при перевірці умов зняття, збереження і використання родючого шару ґрунту, визначених у відповідному проекті землеустрою, стану проведення рекультивації порушених земель та визначення розміру збитків, завданих унаслідок не проведення робіт з рекультивації порушених земель. Між тим, підставою для винесення оскаржуваного припису слугували саме обставини самовільного зайняття підприємством спірної земельної ділянки орієнтовною площею 24.78 га.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини справи у своїй сукупності свідчать про підтвердження факту самовільного зайняття СТОВ «Урожай» земельних ділянок 27,78 га (проектні польові догори), а відтак про правомірність прийняття відповідачем оскаржуваного припису про усунення порушень вимог земельного законодавства.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку, що судом апеляційної інстанції повно і правильно встановлені фактичні обставини справи, характер правовідносин сторін і вірно застосовані до них норми матеріального права.

Згідно із ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Урожай» відхилити, а постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута в порядку ст.ст. 235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: