Справа № 826/21429/15
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2016-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 травня 2016 року № 826/21429/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Погрібніченко І.М., суддів: Іщука І.О., Шулежко В.П. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомФізичної особи - підприємця ОСОБА_1
доДержавної фіскальної служби України, Конотопської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області
провизнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся з позовом до Державної фіскальної служби України (далі по тексту - відповідач-1) та Конотопської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області (далі по тексту - відповідач-2) про:

- визнання скарги позивача від 02.07.2015р. щодо скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 28.04.2015р. №Ф-006, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 06.05.2015р. №108 Конотопської ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області, рішення про залишення первинної скарги без розгляду від 25.06.2015р. №8104/С/18-28-10-04-05-24/35/ФОП ГУ ДФС у Сумській області задоволеною на користь платника податків з 28.07.2015р.;

- зобов'язання відповідачів вжити наслідків задоволення скарги позивача від 02.07.2015р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем - 1 з порушенням строків, визначених п. 56.8 статті 56 ПК України прийнято рішення від 28.07.2015р. №7251/С/99-99-10-01-07-15.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представник відповідачів проти позовних вимог заперечив з підстав їх необґрунтованості.

На підставі ч. 4 ст. 122 КАС України дійшов переконання про можливість подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Конотопською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Сумській області проведено перевірку ФОП ОСОБА_1 за результатами якої 28.04.2015р. складено акт №59/17-02/НОМЕР_1 «Про результати документальної планової виїзної перевірки з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податку на доходи фізичних осіб за період з 24.07.2013р. по 31.12.2014р., ЄСВ з 24.07.2013р. по 31.12.2014р.».

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем - 2, 28.04.2015р. прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-006.

Вказане рішення та акт перевірки позивач отримав 12.05.2015р., що підтверджується поштовим повідомленням, яке наявне в матеріалах даної справи.

06 травня 2015 року відповідачем - 2 прийнято рішення №108 про застосування штрафних санкцій та донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нараховано єдиного внеску.

Зазначене рішення отримано позивачем 12.05.2015р., що підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями та актом перевірки, позивач 19.05.2015р. подав до Конотопської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області заперечення на акт перевірки, яким просив скасувати акт №59/17-02/НОМЕР_1 «Про результати документальної планової виїзної перевірки з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податку на доходи фізичних осіб за період з 24.07.2013р. по 31.12.2014р., ЄСВ з 24.07.2013р. по 31.12.2014р.» та прийняті на підставі нього всі рішення.

Листом від 21.05.2015р. №4091/17-02 відповідач - 2 повідомив позивача, що заперечення на акт перевірки залишаються без розгляду, оскільки позивачем пропущені строки, визначені п. 86.7 статті 86 ПК України.

Зазначений лист отриманий позивачем 03.06.2015р., що підтверджується матеріалами справи.

11 червня 2015 року позивачем подано до ГУ ДФС у Сумській області скаргу на рішення відповідача - 2 від 21.05.2015р. №4091/17-02, а також просив скасувати всі документи, які прийняті відповідачем - 2 на підставі акта перевірки.

Рішенням ГУ ДФС у Сумській області від 25.06.2015р. №8104/0/18-28-10-04-05-24/35/ФОП скарга позивача залишена без розгляду у зв'язку з пропуском строків її подання.

02 липня 2015 року позивачем подано скаргу до Державної фіскальної служби України, якою просив: скасувати всі рішення відповідача - 2, які прийняті на підставі акту перевірки та визнати протиправним рішення від 21.05.2015р. №4091/17-02.

Зазначена скарга від 02.07.2015р. отримана відповідачем - 1, 06.07.2015р., що підтверджується поштовим повідомленням, яке міститься в матеріалах даної справи.

Рішенням від 28.07.2015р. №7251/С/99-99-10-01-07-15 відповідач - 1 залишив скаргу позивача без розгляду у зв'язку з пропуском строку подання первинної скарги.

Не погоджуючись з оскаржуваними рішеннями позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи справу, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Порядок оскарження рішень контролюючого органу регулюється приписами ст. 56 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) та Порядком розгляду органами доходів і зборів скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, затвердженого наказом Міндоходів України від 09.09.2013р. №452 (чинний на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Порядок № 452).

Відповідно до п. 56.2 статті 56 ПК України у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Згідно з п. 56.3 статті 56 ПК України скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Скарги на рішення державних податкових інспекцій подаються до контролюючих органів в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональних територіальних органів.

Скарги на рішення контролюючих органів в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональних територіальних органів та митниць подаються до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до п. 56.6 - 56.9 статті 56 ПК України у разі коли контролюючий орган приймає рішення про повне або часткове незадоволення скарги платника податків, такий платник податків має право звернутися протягом 10 календарних днів, наступних за днем отримання рішення про результати розгляду скарги, зі скаргою до контролюючого органу вищого рівня.

У разі порушення платником податків вимог пунктів 56.3 і 56.6 подані ним скарги не розглядаються та повертаються йому із зазначенням причин повернення.

Контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Керівник (його заступник або інша уповноважена посадова особа) відповідного контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті.

Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або іншої уповноваженої посадової особи), така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

Скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника (його заступника або іншої уповноваженої посадової особи) про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення 20-денного строку, зазначеного в абзаці першому цього пункту.

У той же час, Порядок №452 визначає процедуру подання та розгляду органами доходів і зборів скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - вимога) та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, передбачених частинами десятою, одинадцятою статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон); скарг банків на рішення про накладення фінансових санкцій, передбачених частиною дванадцятою зазначеної статті.

Так, відповідно до п. 3.1 Порядку №452 у разі коли головні управління Міндоходів в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі надсилають скаржнику рішення про повне або часткове незадоволення його скарги, такий скаржник має право звернутися протягом десяти календарних днів, наступних за днем отримання відповіді, з повторною скаргою до Міністерства доходів і зборів України.

Строк, встановлений для подання повторної скарги, не вважається пропущеним, якщо до його закінчення скаргу та інші документи до неї передано на пошту.

Пунктом 4.1 даного Порядку визначено, що орган доходів і зборів, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 30 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. Якщо протягом цього строку вмотивоване рішення органом доходів і зборів не надсилається платнику єдиного внеску, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску.

Згідно з п. 4.3 Порядку №452 скарга, подана з порушенням порядку і строків, визначених пунктом 2.3 розділу II та пунктом 3.1 розділу III цього Порядку, а також у разі її відкликання відповідно до цього Порядку не підлягає розгляду органами доходів і зборів, про що виноситься рішення про залишення скарги без розгляду (додаток 2) та робиться відмітка в журналі реєстрації скарг (додаток 1).

Відповідно до п. 5.7 Порядку №452 якщо вмотивоване рішення за скаргою не надсилається скаржнику протягом строку, встановленого для розгляду його скарги, така скарга вважається повністю задоволеною на користь скаржника з дня, наступного за останнім днем зазначеного строку.

Отже, системний аналіз чинного законодавства дає суду підстави вважати, що правила визначені в абзаці 2 п. 56.9 ПК України та п. 5.7 Порядку №452 можуть бути застосовані лише до скарги, поданої ДФС у випадку повного або часткового її незадоволення ГУ ДФС в областях. Вказані правила не поширюються на скарги, залишені без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи позивач в скарзі адресованій ДФС оскаржує рішення Конотопської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області. При цьому, його первинна скарга ГУ ДФС у Сумській області була залишена без розгляду, а окремо таке рішення ним до ДФС України не оскаржувалося.

З огляду на викладене підстави для задоволення позовних вимог у суду відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки судове рішення ухвалене на користь суб'єкта владних повноважень, судові витрати, відповідно з частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 128, 160 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий суддя І.М. Погрібніченко

Судді: І.О. Іщук

В.П. Шулежко