Справа № 804/2003/16
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2016-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 травня 2016 р.Справа №804/2003/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретарі судового засіданняОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_4, Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5, про визнання протиправним та скасування рішення, скасування державної реєстрації, зобовязання вчинити певні дії, -
7 квітня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_4 та Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, у якій позивач просив:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2016 року позовну заяву було залишено без руху із наданням строку для усунення недоліків.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2016 року відкрито провадження у справі, призначено до судового розгляду та за клопотанням позивача залучено до участі у справі як третю особу яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_5.
В обґрунтування позову зазначено наступне:
- підставою для виникнення права власності та проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку була ухвала Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.01.2008 року по справі №2-1127/08, якою зобовязано ОСОБА_3 передати у власність ОСОБА_5 у рахунок заборгованості за договором позики від 12.05.2004 року земельну ділянку площею 5.200 га;
- згідно відповіді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, в зазначеному суді не було в провадженні цивільної справи №2-1127/08 та суддею Соколянською О.М. не виносилась ухвала від 03.01.2008 року за справою №2-1127/08;
- отже, враховуючи невинесення Новомосковським міськрайонним судом ухвали від 03.01.2008 року по справі №2-1127/08 право власності ОСОБА_5 на земельну ділянку є незаконним, що свідчить про відсутність правових підстав для прийняття рішення про проведення його державної реєстрації.
Від державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_4 надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що ознайомившись з доданими до адміністративного позову матеріалами та після письмового звернення гр. ОСОБА_3 до Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, їй стало зрозуміло, що надані на державну реєстрацію документи, були зловмисниками дуже добре та якісно підроблені. Також, державний виконавець звертає увагу нате, що відповідальність за достовірність відомостей, які містяться у документах, поданих для проведення державної реєстрації прав, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, несе заявник.
Представники сторін в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, який просив позовні вимоги задовольнити. Від Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області надійшло клопотання про розгляд справи без участі відповідача, вирішення суті позовних вимог залишено на розсуд суду.
Дослідивши письмові докази по справі, проаналізувавши чинне законодавство, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.
Судом встановлено, що державним реєстратором відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_4 прийнято рішення №21653488 від 25.05.2015 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.
Зазначене рішення прийнято на підставі заяви ОСОБА_5 від 26.05.2015 року та поданих до заяви документів згідно картки прийому заяви №21599857, а саме:
- ухвали Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.01.2008 року по справі №2-1127/08;
Підставою виникнення права власності у витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зазначено ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.01.2008 року по справі №2-1127/08.
Підставою внесення запису зазначено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №21653488 від 25.05.2015 року.
Судом проаналізовано надану суду та державному реєстратору, як доказ виникнення права власності, копію ухвали Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.01.2008 року по справі №2-1127/08 за позовом ОСОБА_6 (станом на дату розгляду справи прізвище змінено на ОСОБА_5 на підставі укладання шлюбу) до ОСОБА_7 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.
Вказаною ухвалою Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області:
- визнав мирову угоду, укладену 03.01.2008 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і ОСОБА_3;
Ухвала суду набрала законної сили 10.01.2008 року та підписана суддею Соколянською О.М.

Проте, як встановлено судом, матеріали справи №2-1127/08, зареєстровані в Новомосковському міськрайонному суді Дніпропетровської області, та ухвала Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.01.2008 року по справі №2-1127/08 відсутні в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Дізнавшись про наявність вищезазначеної ухвали суду, позивач звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з заявами про видачу копії ухвали суду, копії фіксації судового засідання по справі №2-1127/08, та надання інформації щодо перебування в провадження Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільної справи за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.

Листом від 04.02.2016 року вих. №ЗГ-К-5/8/16-вих в.о. голови Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_8 повідомлено представника позивача про те, що відповідно до обліково-статистичних даних документообігу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільної справи відносно вищевказаних осіб в провадженні суду за період з 2007 року по 2008 рік не зареєстровано. Також проведеною перевіркою встановлено, що у журналі судового засідання судді Соколянської О.М. за 03.01.2008 року відсутній запис про розгляд цивільної справи №2-1127/08 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики та передачі її до канцелярії суду.

Листом від 15.02.2016 року вих. №5/10/ЗГ-К-12/12/16-вих. голови Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_9 повідомлено представника позивача про те, що відповідно до обліково-статистичних даних документообігу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільної справи відносно вищевказаних осіб в провадженні суду за період з 2004 року по день надання відповіді не зареєстровано.

Листом від 15.04.2016 року вих. №4.7-11/422/2016 заступника голови апеляційного суду Дніпропетровської області ОСОБА_10 надано позивачу наступну інформацію:

- до апеляційного суду Дніпропетровської області 22.03.2016 року за вх. №22ц-9045 надійшла апеляційна скарга ОСОБА_3 на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.01.2008 року без справи з повідомленням, що відповідно до обліково-статистичних даних документообігу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільна справа за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики в провадженні суду за період з 2004 року по теперішній час не зареєстрована;

- для виконання судом вимог статті 296 Цивільного процесуального кодексу України та з метою проведення службового розслідування апеляційний суд Дніпропетровської області повернув апеляційну скаргу до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області;

- за результатами службового розслідування встановлено, що у обліково-статистичній картці на цивільну справу за №2-1127/08 зареєстровано іншу цивільну справу;

- відповідно до алфавітного покажчика обліку цивільних справ за 2007-2008 роки учасники справи ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_3 не зареєстровані;

- комісією зі службового розслідування перевірено описи передачі цивільних справ до архіву суду за 2007 та 2008 роки, в яких відомості про передачу цивільних справ з вищевказаними учасниками також відсутні;

- службовим розслідуванням також встановлено, що відповідно до копії наказу голови Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.12.2007 року за №72 судді Соколянській О.М. була надана відпустка тривалістю 20 календарних днів, починаючи з 02.01.2008 року по 22.01.2008 року включно.

Вказаними листами позивачу повідомлено, що він має право звернутись до правоохоронних органів з питання захисту порушених прав та законних інтересів і перевірки факту фальсифікації судового рішення.

12.11.2015 року за заявою представника позивача ОСОБА_11 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за фактом заволодіння невідомими особами шахрайським шляхом земельними ділянками, розташованими на території Вільнянської сільської ради Новомосковського району. Кримінальне правопорушення кваліфіковано за частиною 2 статті 190 Кримінального кодексу України.

За наслідками порушеного кримінального провадження ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.12.2015 року по справі №183/7846/15 накладено арешт на нерухоме майно, а саме земельні ділянки, розташовані на території Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, кадастрові номери: :02:002:1207, :02:082:1209, :02:082:1208, :02:002:1208, які зареєстровані на ОСОБА_5 (дівоче прізвище ОСОБА_6В.), заборонивши будь-якій особі розпоряджатися будь-яким чином вказаним майном та використовувати його.

З ухвали Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.12.2015 року по справі №183/7846/15 вбачається, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено, що 12.11.2015 року до Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області надійшло повідомлення від ОСОБА_11 про те, що невстановлена особа шахрайським шляхом заволоділа земельними ділянками, розташованими на території Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, які належать ОСОБА_3, ОСОБА_12 та ОСОБА_13, чим спричинила значну шкоду.

Досудовим розслідуванням встановлено, крім іншого, що відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП № 018452 ОСОБА_3 на підставі рішення 23 сесії ХХ ІІІ скликання Вільненської сільської ради народних депутатів №3-23/ХХІІІ від 20.12.2001 року передано у приватну власність земельну ділянку, площею 5,200 гектарів, розташовану на території Вільненської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказаний державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №20388.

В жовтні 2015 року ОСОБА_11, як довірена особа від ОСОБА_3, звернулася до управління Держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області із заявою щодо присвоєння земельній ділянці кадастрових номерів, де їй повідомили, що власником земельної ділянки є ОСОБА_5, земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :02:002:1208.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.01.2016 року по справі №183/7846/15 надано слідчому Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_14 дозвіл на тимчасовий доступ та можливість вилучення належним чином завірених копій документів та зобовязати керівника відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Новомосковського міськрайонного управління юстиції, розташованої за адресою: м. Новомосковськ, вул. Радянська, 6, надати ОСОБА_14 дозвіл на тимчасовий доступ до оригіналів документів реєстраційних справ щодо реєстрації права власності на земельні ділянки кадастрові номери :02:002:1207, :02:082:1209, :02:082:1208, :02:002:1208.

Судом встановлено, що позивач звертався до Новомосковського міськрайонного управління юстиції з заявою про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 28.05.2015 року №21653488.

30.03.2016 року листом Новомосковського міськрайонного управління юстиції №265/03-08/283 розяснено позивачу, що йому необхідно звернутись до суду з метою скасування рішення державного реєстратора та відповідного запису про право власності.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про поважність причин пропущення позивачем встановленого частиною 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України шестимісячного строку звернення до адміністративного суду, оскільки ОСОБА_3 дізнався про порушення його прав у жовтні 2015 року та самостійно вживав заходи для відновлення таких прав.

Вирішуючи заявлений спір по суті, суд виходить із того, що правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна визначає Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Пунктом 1 частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що обовязковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, право власності на нерухоме майно.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державний реєстратор, зокрема встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Згідно частини першої статті 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлює, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Згідно частини першої статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Отже, з поданих доказів, судом встановлено, що подані для державної реєстрації права власності документи, є фальсифікованими заявником ОСОБА_5, оскільки ухвала Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.01.2008 року по справі №2-1127/08, подана державному реєстратору, як доказ виникнення права власності, судом не виносилась, позов ОСОБА_6 (станом на дату розгляду справи прізвище змінено на ОСОБА_5 на підставі укладання шлюбу) до ОСОБА_7 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, у період з 2004 року по день розгляду справи судом зареєстровано не було.

Відповідно частини 3 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в редакції чинній на час прийняття оскаржуваного рішення, документи, що встановлюють виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно та їх обтяжень і подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що документи, подані до державної реєстрації не відповідають чинному законодавству, оскільки не мають юридичної сили через їх фальсифікацію заінтересованою особою, держаним реєстратором не було належно перевірено документи, що подавались до державної реєстрації, а тому оскаржуване рішення є протиправним та таким, що прийнято за відсутності правових підстав, та, як наслідок, підлягає скасуванню.

Відповідно частини 1 статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, субєкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Отже, суд задовольняє адміністративний позов в частині визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 28.05.2015 року №21653488, як таке, що прийнято за відсутності правових підстав для його прийняття, та невідповідності поданих документів чинному законодавству.

Як наслідок скасування рішення про державну реєстрацію права власності, суд задовольняє позовну вимогу про скасування державної реєстрації права власності від 26.05.2015 року №9833063 на земельну ділянку кадастровий номер :02:002:1208, розташованої на території Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, за ОСОБА_5 (податковий номер НОМЕР_1).

Згідно частини 2 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

З вказаної норми вбачається, що вимога позивача про зобовязання Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області внести до Державного реєстру прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, сільрада Вільненська, кадастровий номер земельної ділянки :02:002:1208, за ОСОБА_5 (податковий номер НОМЕР_1) підлягає задоволенню судом.

Так, права позивача мають бути захищені ефективним та справедливим судом, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року та статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», а саме захисту підлягає право на мирне володіння особою своїм майном, що також є невідємним правом на повагу до своєї власності.

Відповідно до статті 1 Протоколу 1 кожна особа має право на мирне володіння своїм майном. Конвенція, залишаючи за державною владою велику свободу відносно рішень в сфері економічної та соціальної політики, підтверджує, що таке вручання в гарантовані права не буде повільним.

Мирне володіння означає, що порушення принципу, встановленому у першому реченні, може мати місце і за відсутності прямого або фізичного втручання у право власності. Так, наприклад, порушення може мати форму позбавлення можливості використати власність, ненадання дозволів, або інших форм перешкоджання реалізації права власності, що є наслідком застосування законодавства або заходів органів державної влади (рішення Європейського суду у справі Wiggins v. Unated Kingdom Appl. 7456/76 (1976).

Як відзначено у справі Black Clawson Ltd. v. Papierwerke AG, (1975) AC 591 at 638, сприяття верховенства права як конституційного принципу вимагає того, аби будь-який громадянин, перед тим, як вдатися до певних дій, мав змогу знати заздалегідь, які правові наслідки настануть.

Сутність принципу правової визначеності Європейський суд визначив як забезпечення передбачуваності ситуації та правовідносин у сферах, що регулюються, цей принцип не дозволяє державі посилатись на відсутність певного правового акта, який визначає механізм реалізації прав і свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.

Європейський суд у справі Yvone van Duyn v. Home Office зазначив, що принцип правової визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатись на зобовязання, взяті державою, навіть якщо такі зобовязання містяться в законодавчому акті, якій загалом не має автоматичної прямої дії.

Така дія названого принципу повязана із іншим принципом відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатись на власне порушення зобовязань для запобігання відповідальності (Сase 8/81 Ursula Becker v. Finanzamt Munster-Innenstadt [1982] ECR 053, § 24; Case 148/78 Criminal Proceedings against Tullio Ratti [1979] ECR 1629, § 22; Case 168/95 Criminal Proceedings against Luciano Arcaro [1996] ECR 1-4705, § 42 тощо).

В розглянутих правовідносинах всі дії субєктів владних повноважень є чітко унормованими та врегульованими, отже розглянуті позовні вимоги підлягають задоволенню та є обґрунтованими.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 2 розділу 4 Указу Президента України «Про Концепцію вдосконалення судівництва для утвердження справедливого суду в Україні відповідно до європейських стандартів» від 10.05.2006 року №361/2006 адміністративне судочинство спрямоване на захист прав особи у публічно-правових відносинах від порушень з боку субєктів владних повноважень.

За своїм статусом у суспільстві учасники таких правовідносин перебувають у нерівних умовах, тому адміністративний суд має вжити всіх передбачених за коном заходів, щоб захистити порушені органом влади права особи.

Поряд з цим, суд вважає такою, що не підлягає задоволенню, позовну вимогу про зобовязання Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області зареєструвати право власності (форма власності: приватна, розмір частки: 1/1) на земельну ділянку, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, сільрада Вільненська, кадастровий номер земельної ділянки :02:002:1208, за ОСОБА_3.

Згідно частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Станом на час розгляду справи судом, позивач не звертався до Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області з заявою про реєстрацію права власності в порядку, визначеному Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а тому з боку відповідача порушення права ОСОБА_3, яке підлягає судовому захисту, не відбулось.

До повноважень адміністративного суду відноситься визначення порядку захисту порушеного права, проте суд не може перебирати на себе функції інших органів, зокрема, щодо безумовного зобовязання відповідача здійснити державну реєстрацію.

З огляду на викладене, зазначена вимога позивача не підлягає задоволенню, що має наслідком часткове задоволення позову.

Відповідно до частини 3 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, документально підтверджені позивачем судові витрати судовий збір, сплачений згідно квитанції №6420.9235 від 06.04.2016 року в сумі 551,20 грн., №ПН5542 від 11.04.2016 року в сумі 1653,60 грн. підлягає частковому стягненню на користь позивача у розмірі 1653,60 грн. (розмір немайнової вимоги 551,20 грн. х 3 задоволені судом вимоги).

Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_4, Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5, про визнання протиправним та скасування рішення, скасування державної реєстрації, зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати противоправним та скасувати рішення державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 28.05.2015 року №21653488 про державну реєстрацію права власності (форма власності: приватна, розмір частки: 1/1) на земельну ділянку, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, сільрада Вільненська, кадастровий номер земельної ділянки :02:002:1208, за ОСОБА_5 (податковий номер НОМЕР_1).

Скасувати державну реєстрацію права власності від 26.05.2015 року №9833063 на земельну ділянку кадастровий номер :02:002:1208, розташовану на території Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, за ОСОБА_5 (податковий номер НОМЕР_1).

Зобовязати Новомосковське міськрайонне управління юстиції Дніпропетровської області внести до Державного реєстру прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації права власності (форма власності: приватна, розмір частки: 1/1) на земельну ділянку, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, сільрада Вільненська, кадастровий номер земельної ділянки :02:002:1208, за ОСОБА_5 (податковий номер НОМЕР_1).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 1653,60 грн.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 23 травня 2016 року.

Суддя ОСОБА_1