Справа № 813/1514/15
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2016-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

813/1514/15

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

30 травня 2016 р.

Справа № 876/3651/16

Суддя Львівського апеляційного адміністративного суду Глушко І.В., перевіривши апеляційну скаргу Сокальського об’єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 09.04.2015 р. у адміністративній справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Сокальському районі Львівської області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Червонограді Львівської області про зобов’язання вчинити дії та стягнення заборгованості, –

встановив:

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 09.04.2015 р. відмовлено в задоволенні адміністративного позову Управління Пенсійного фонду України в Сокальському районі Львівської області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Червонограді Львівської області про зобов’язання вчинити дії та стягнення заборгованості.

Не погоджуючись із даною постановою, апелянт подав на неї апеляційну скаргу.

Однак, подана апеляційна скарга не відповідає вимогам ч. 6 ст. 187 КАС України, а саме апелянтом до поданої апеляційної скарги не долучено документ про сплату судового збору у розмірі встановленому законом. У апеляційній скарзі Сокальське об’єднане управління Пенсійного фонду України Львівської області покликаючись на ст.8 Закону України "Про судовий збір" просить звільнити апелянта від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 87 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України “Про судовий збір” від 08.07.2011 р. N 3674-VI (із змінами та доповненнями).

Згідно із ч. 1 ст. 4 цього Закону, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 статті 4 вказаного Закону визначено ставки судового збору, відповідно до якої за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду, заяви про перегляд судового рішення у зв’язку з нововиявленими обставинами сплачується 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Даною нормою (однак в редакції, що була чинна на момент подання позовної заяви) визначено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову : майнового характеру ставка судового збору становить 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати; адміністративного позову немайнового характеру – 0,06 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 8 Закону України “Про Державний бюджет на 2015 рік” мінімальна заробітна плата станом на 1 січня 2015 року становить 1218 грн.

Із позовної заяви та постанови суду першої інстанції вбачається, що предметом адміністративного позову є :

-зобов’язання відповідача включити в Акти звірки та прийняти до відшкодування виплачені позивачем суми пенсії по втраті годувальника за період листопад-грудень 2014 року;

-стягнення з відповідача на користь позивача 1992,94 грн.

Тобто даний адміністративний позов містить 2 вимоги : майнову та немайнову.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України ’’Про судовий збір’’ за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Звідси ставка, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви становить 73,08 грн. (немайнова вимога) та 1827 грн. (майнова вимога). Разом 1900,08 грн.

Таким чином, розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання до адміністративного суду апеляційної скарги становить 2090 грн. 09 коп. (1900,08 : 100 * 110 = 2090,09).

Надаючи правову оцінку заявленому Сокальським об’єднаним управлінням Пенсійного фонду України Львівської області клопотанню про звільнення пенсійного фонду від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 09.04.2015 р., то в даному випадку слід зазначити наступне.

Так, постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23.01.2015 року № 2 “Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI “Про судовий збір” постановлено взяти до уваги та довести до відома суддів апеляційних, окружних адміністративних судів та місцевих загальних судів Довідку про результати вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Закону України “Про судовий збір”.

Пленум Вищого адміністративного суду України у вказаній довідці зазначив, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас якщо ці бюджетні установи діють як суб’єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Водночас, згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України від 22.05.2015 року № 484-VIII “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору” зобов'язано Кабінет Міністрів України забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Таким чином, розглянувши вищевказане клопотання апелянта, приходжу до висновку, що у його задоволенні слід відмовити, оскільки відсутність бюджетного фінансування не є підставою для звільнення апелянта від законодавчо встановленого обов'язку зі сплати судового збору. Зазначена позиція також збігається із висновками Верховного Суду України, викладеними в його ухвалі від 28.09.2015 року у справі 21-5496а15.

Крім того, слід зазначити, що звільнення відповідних органів від сплати судового збору не узгоджується з пунктом 2 частини третьої статті 129 Конституції України, яким передбачено, що однією з основних засад судочинства в Україні є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Ця норма Конституції України знайшла своє закріплення також і в Законі України “Про судоустрій і статус суддів” та у процесуальних кодексах України.

Рівність учасників судового процесу, зокрема, перед законом є похідною від інших норм Конституції України, які визначають рівність конституційних прав і свобод громадян та рівність їх перед законом (стаття 24), а також компетенцію органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 19).

Рівність усіх учасників судового процесу перед законом передбачає єдиний правовий режим судочинства, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав, тобто є конкретизацією загального принципу рівності громадян перед законом і судом стосовно сфери здійснення судової влади і судочинства.

Тому, звільнення від сплати судового збору відповідних органів як сторін в окремих категоріях справ може розцінюватися як надання їм певних процесуальних переваг перед іншими учасниками судового процесу, зокрема юридичними та фізичними особами, які, безперечно, зобов’язані сплачувати відповідний збір.

Як наслідок, враховуючи те, що апелянт не долучив до апеляційної скарги документ про сплату судового збору у відповідності до вимог ст. 108 КАС України, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 87, 108, 187, 189, 212, 254 КАС України, суддя –

ухвалив:

У задоволенні клопотання Сокальського об’єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 09.04.2015 р. у адміністративній справі № 813/1514/15 - відмовити.

Апеляційну скаргу Сокальського об’єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 09.04.2015 р. у адміністративній справі № 813/1514/15 за позовом Управління Пенсійного фонду України в Сокальському районі Львівської області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Червонограді Львівської області про зобов’язання вчинити дії та стягнення заборгованості – залишити без руху.

Зазначені в ухвалі недоліки апелянту слід усунути в 10-денний строк з моменту отримання копії цієї ухвали.

Роз’яснити особі яка подала апеляційну скаргу, що у разі не усунення зазначених недоліків, відповідно до ч. 3 ст. 108 КАС України апеляційна скарга буде повернута.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення.

На ухвалу протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Суддя Глушко І.В.