Справа № 824/259/16-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2016-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2016 р. м. Чернівці Справа № 824/259/16-а

Чернівецький окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Левицького В.К.

за участю секретаря судового засідання Пелехатої А.В.

сторони в судове засідання не з'явилися,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Новоселицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про стягнення податкового боргу.

ВСТАНОВИВ:

Новоселицька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Чернівецькій області (далі - позивач) звернулася до суду із вказаним адміністративним позовом, в якому просила стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач) податковий борг по єдиному податку з фізичних осіб в сумі 2414,62 грн.

Позов мотивовано тим, що за відповідачем рахується податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 2414,62 грн. Оскільки, борг в добровільному порядку відповідачем не сплачений, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення вказаного боргу в судовому порядку.

24.05.2016 р. представник позивача в судове засідання не прибув, однак подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі. В поданому клопотанні зазначав, що позов підтримує в повному обсязі та просив розгляд справи здійснити за наявними у справі письмовими доказами.

Відповідач в судове засідання призначене на 24.05.2016 р. не з'явився, явку представника в судове засідання не забезпечив, причину неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не направив. Суд за згодою представника Новоселицької ОДПІ видав повістку для вручення ОСОБА_1

Про дату, час та місце проведення судового засідання відповідача повідомлено за адресою, внесеною до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців, що підтверджується довідкою Укрпошти від 23.05.2016 р. Згідно довідки Укрпошти від 23.05.2016 р., що надійшла до Новоселицької ОДПІ, рекомендоване поштове відправлення адресоване відповідачу повернуто, у зв'язку з тим, що за зазначеною адресою відсутня. Відповідно до ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" відомості внесені до Єдиного державного реєстру вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Згідно норм ч.1 та 11 ст. 35 КАС України суд може за згодою особи, яка бере участь у справі, видати їй повістку для вручення іншій особі, яка викликається до суду. Розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Таким чином, суд вважає, що відповідач про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, незважаючи на повернення поштового відправлення з повісткою, яке не вручено останньому з незалежних від суду причин.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи приписи ст. 122 та ст. 128 КАС України, суд вважає, що подання до суду позивачем клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, а також неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, не є перешкодою для розгляду і вирішення справи за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України від 02.12.2010 р. № 2755- IV (далі - ПК України, в редакції чинній на момент спірних правовідносин).

Згідно п.п.10.1.2. п.10.1 ст. 10 ПК України до місцевих податків належить єдиний податок.

Підпункт 16.1.4. п. 16.1 ст. 16 ПК України передбачає, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 14.1.175 ст. 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п. 291.2 ст. 291 ПК України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Пунктом 291.3 ст. 291 ПК України встановлено, що юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Згідно п. 295.1. ст. 295 ПК України платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.

Ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), та у відсотках до доходу (відсоткові ставки). Ставка єдиного податку для другої групи платників дорівнює у межах від 2 до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати (ст. 293 ПК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (60300, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) зареєстрована як фізична особа-підприємець 14.03.2007 р. та взята на облік в органах державної податкової служби 14.03.2007 р. за № 1002 (а.с. 9, 11).

На підставі заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та глави І розділу XIV Податкового кодексу України відповідача переведено на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності з 01.07.2012 р. Заявлені види діяльності згідно з КВЕД роздрібна торгівля з лотків та на ринку (а.с.12).

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем обрана ставка єдиного податку при переході на спрощену систему оподаткування 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати: в 2013 р. - 114,70 грн. (1147,00 грн. х 10%), а в 2014 р. - 121,80 грн. (1218,00 грн. х 10%).

Судом констатує, що відповідач зобов'язання по сплаті єдиного податку з 20.04.2013 р. по 20.11.2014 р. належним чином не виконував, у результаті чого утворився податковий борг в сумі 2372,10 грн. ((9 х 114,70 грн. = 1032,30 грн.) + (11 х 121,80 = 1339,80 грн.)). Вказана обставина підтверджується зворотнім боком облікової картки платника (а.с.34-39).

Відповідно до пп.14.1.162 п.14.1 ст.14 ПК України пеня - це сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Стаття п.п. 129.1.1 п. 129.1. ст.129 ПК України передбачає, що пеня нараховується після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня. Нарахування пені розпочинається: а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом; б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом

Як вбачається із матеріалів справи, у зв'язку із порушенням відповідачем строків погашення узгодженого грошового зобов'язання по єдиному податку позивачем нараховано пеню у розмірі 42,52 грн.

Доказів оскарження нарахованої пені відповідачем до суду не надано.

Таким чином, податковий борг з єдиного податку фізичних осіб-підприємців відповідача складає 2414,62 грн. (2372,10 грн. + 42,52 грн.). Вказана обставина підтверджується розрахунком пені та зворотнім боком облікової картки платника (а.с.34-39).

Приписами ч. 3. п. 299.15 ст. 299 ПК України встановлено, що свідоцтво платника податку анулюється за рішенням органу державної податкової служби у випадках та у строки: несплати протягом двох послідовних кварталів у порядку, встановленому цим Кодексом, податкового боргу, що виник у платника єдиного податку, - в останній день календарного місяця, в якому закінчився граничний строк погашення податкового боргу.

За положеннями п.п 299.15.1 п.299.15 ст. 299 ПК України анульоване свідоцтво платника єдиного податку підлягає поверненню до органу державної податкової служби, який його видав, протягом 10 днів з дня анулювання.

Згідно п. 299.16 ст. 299 ПК України у разі виявлення органами державної податкової служби під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку вимог, встановлених цією главою, свідоцтво платника єдиного податку анулюється за рішенням органу державної податкової служби на підставі акта перевірки.

Як вбачається із матеріалів справи, у зв'язку з несплатою єдиного податку та на підставі п.299.16 ст. 299 ПК України, Новоселицькою об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ Міндоходів у Чернівецькій області проведено камеральну перевірку щодо порушення платником єдиного податку вимог перебування на спрощеній системі оподаткування, за результатами якої 25.11.2014 р. складено акт за № 1327/17 (а.с. 28).

За результатами проведеної перевірки позивачем зроблено висновки про порушення відповідачем умов перебування на спрощеній системі оподаткування, а саме: не сплачено протягом двох послідовних кварталів податкові зобов'язання по єдиному податку в сумі 2720,65 грн. згідно абз. 8 п.п. 298.2.3 п.298.2 ст. 298 та абз. 3 п.299.15 ст. 299 ПК України.

На підставі висновків викладених в акті перевірки, 25.11.2014 р. позивачем винесено рішення № 16 про анулювання свідоцтва платника єдиного податку № 157718 серія А від 01.07.2012 р. (а.с. 29).

Вказане рішення про анулювання свідоцтва платника єдиного податку направлене на адресу відповідача рекомендованим поштовим відправленням, що підтверджується реєстром відправлених листів Новоселицькою ОДПІ від 01.12.2014 р. (на звороті а.с. 29).

Із матеріалів справи слідує, що рішення про анулювання свідоцтва платника єдиного податку відповідачем ні в адміністративному, ні в судовому порядку не оскаржувалося.

Відповідно до п. 299.17 ст. 299 ПК України у разі якщо після анулювання свідоцтва платника єдиного податку не погашено податковий борг, який виник внаслідок обставин, зазначених у пункті 299.15 цієї статті, погашення такого податкового боргу здійснюється у порядку, встановленому главою 9 розділу II цього Кодексу.

Статтею 59 ПК України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, орган державної податкової служби надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Судом встановлено, що відповідачем отримано податкову вимогу форми "Ф" № 625-23 від 13.08.2015 р. на загальну суму 2720,65 грн., що підтверджується відміткою в рекомендованому поштовому повідомленні від 17.08.2015 р. (а.с. 30).

Оскільки, після вручення податкової вимоги податковий борг частково погашений в сумі 306,03 грн., податкова вимога позивачем додатково не надсилалася.

У відповідності до п. 87.11 ст. 87 ПК України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не надав належні та допустимі докази відсутності або погашення ним в добровільному порядку податкового боргу в сумі 2414,62 грн.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про порушення відповідачем вимог податкового законодавства, що є підставою для стягнення податкового боргу та вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і наявним матеріалам, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 129 Конституції України, ст. ст. 71, 86, 136, 158, 160 - 167 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податковий борг в сумі 2414,62 грн. з єдиного податку з фізичних осіб.

Порядок та строки набрання постановою законної сили та оскарження.

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 254 КАС України постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова, згідно ст. 186 КАС України, може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання в десятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.К. Левицький

Повний текст постанови складено 30.05.2016 р.