Справа № 127/9949/16-а
Суддя: Бойко В. М.
Дата ухвалення: 2016-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/9949/16-а
Провадження № 2-а/127/383/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.05.2016 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бойко В. М. розглянувши у скороченому провадженні в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду в м. Вінниці про визнання дій протиправними та зобовязання до вчинення дій суд, -

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся ОСОБА_1 з вимогами визнати протиправним дії (рішення) УПФ України в м. Вінниця, щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії по віку згідно статті 26 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування з урахуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2013, 2014, 2015 років. Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці нарахувати і виплачувати ОСОБА_1 з 12.04.2016р. пенсію по віку згідно ст. 26 та в порядку визначеному ст. 40 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу по Україні, з якої сплачено страхові, внески за 2013, 2014, 2015 років.

Позов мотивований тим, що позивач починаючи з 17.04.2006 року отримує пенсію згідно ст.13 ЗУ Про пенсійне забезпечення 12.04.2016р. позивач в звязку з досягненням пенсійного віку звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниця з заявою про призначення пенсії, по віку згідно ст. 26 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Листом від 27.04.2016 року відповідачем фактично відмовлено у виконанні заяви про призначення пенсії по віку згідно ст.26 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» Відповідачем повідомлено про розрахунок пенсії позивача із застосуванням показника заробітної плати за 2007р., також вказано, що показник середньої заробітної плати застосовується лише при первинному призначенні пенсії, або при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком.

Позивач вважає дії відповідача незаконними, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

На адресу суду надійшло заперечення відповідача, в якому він просить суд відмовити в задоволенні позову, оскільки позивачу призначена пенсія з врахуванням ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», яким передбачено певні пільги в її призначенні відноситься до пенсії за віком. Відповідач зазначає, що позивач в даному випадку має право на переведення з одного виду пенсії на інший- пенсію за віком відповідно до ст. 26 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Відповідач вказує, що застосування середньої заробітної плати визначеної ч.2 ст. 40 Закону за 3 календарні роки, що передують року звернення за переведенням пенсії з одного виду на інший, передбачено Законом тільки при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, у разі, якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менше, як 24 місяці страхового стажу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши повідомлені позивачем обставини, суд дійшов наступних висновків:

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Управлінні ПФУ у м. Вінниці з 24.02.2005р. та отримував пенсію по інвалідності 3 групи, а з 17.04.2007р. пенсію за віком відповідно до ЗУ "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".

12.04.2016р. позивач звернувся до відповідача з заявою в якій просив призначити та виплачувати йому пенсію по віку згідно ст. 26 та ст. 40 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з врахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2013р., 2014, 2015р. ( а .с. 6)

На вказану заяву відповідачем надано відповідь від 27.04.2016р. №797/06-33-/02-2 в якій зазначено про те, що позивачу призначено пенсію відповідно до норм закону, вимога, щодо призначення та виплати пенсії за віком згідно ст. 26 та в порядку визначеному ст. 40 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з врахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2013р., 2014, 2015р суперечить закону, оскільки, показник середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 3 календарні роки може застосовуватись лише при первинному призначенні пенсії, або при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком ( а.с. 7-8)

Як передбачено ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні судом перевірено: чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяли лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. ст. 69, 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободі в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

У відповідності зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає, зокрема, право на забезпечення їх у старості. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків,коли пенсія призначається з більш раннього строку. Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Управлінні ПФУ у м. Вінниці з 24.02.2005р. та отримував пенсію по інвалідності 3 групи, а з 17.04.2007р. пенсію за віком відповідно до ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Призначенням пенсії є реалізація особою права на пенсію вперше.

Таким чином, позивач вже реалізував своє право на призначення пенсії. В подальшому, після призначення пенсії, позивач має право звернутись до органу Пенсійного фонду із заявою про переведення його на інший вид пенсії. Так, ст. 10 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та ст. 6 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Застосування ж середньої заробітної плати ( доходу), визначеної ч.2 ст. 40 ЗУ Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тобто за 3 календарні роки, що передують року звернення за переведенням пенсії з одного виду на інший, передбачено Законом лише при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсії за віком.

Суд вважає, що оскільки позивачу уже було призначено пенсію відсутні підстави для здійснення призначення вже раніше призначеної пенсії, таким чином, повторна заява про призначення пенсії є необгрунтованою.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено неправомірності дій відповідача.

Отже, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необґрунтовані, та не підлягають задоволенню в повному обсязі, враховуючи встановлені судом факти, суд не вбачає неправомірних дій відповідача, який діяв на виконання норм чинного законодавства, зокрема, ч. 2 ст. 19 Конституції України, в якій зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а отже в задоволенні заявлених позовних вимог слід відмовити позивачу повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 24,46, 116, Конституції України ст.ст. 6 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 13 45, Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" ст.ст. 9, 11, 70, 71, 79, 86, 158, 159, 183-2, КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду в м. Вінниці про визнання дій протиправними та зобовязання до вчинення дій - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її отримання через Вінницький міський суд Вінницької області до Вінницького апеляційного адміністративного суду.

Суддя: