Справа № 2-а-807/2010
Суддя: Демчина Т.Ю.
Дата ухвалення: 2010-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Кузнецовський міський суд Рівненської області
П О С Т А Н О В А Справа №2а-807/10

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2010 року 09 год. 30 хв. м.Кузнецовськ

Кузнецовський міський суд Рівненської області під головуванням судді Демчини Т.Ю. при секретарі судового засідання Мельникович О.М., з участю позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кузнецовську адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до відповідача інспектора ДПС Маневицького ВДАІ УДАІ УМВС України

Волинській області ОСОБА_2

про скасування постанови по справі про адміністративне

правопорушення

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора ДПС Маневицького ВДАІ УДАІ УМВС України Волинській області Музичука А.В. про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення АСІ № 050418 від 18.11.2010 р., якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в сумі 255 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю та пояснив, що 18.11.2010 р. о 08 годині 15 хвилин він керував власним транспортним засобом, рухаючись в смт. Колки Маневицького району Волинської області, був зупинений інспектором ДПС, який пояснив, що за допомогою приладу «Беркут» здійснив замір швидкості, з якою рухався його транспортний засіб, та зафіксував швидкість його руху 86 км./год. Інспектор пояснив, що він перевищив максимально допустиму швидкість на даній ділянці дороги на 26 км/год. Працівником ДПС відносно нього було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 122 КУпАП та винесено щодо останнього постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в сумі 255 грн. На місці складання процесуальних документів, йому були вручені протокол про адміністративне правопорушення та постанова. Свідків відповідач не заносив до протоколу під час його складання, також нікого не запрошував як свідка. Позивач також вказав, що адміністративного правопорушення, яке йому вміняється, він не вчиняв, так як він на вказаному відрізку дороги і;е перевищував максимально допустимої швидкості руху, так як рухався зі швидкістю 65 км/год. У вказаному населеному пункті рухалися також інші транспортні засоби із значно більшою швидкістю ніж його транспортний засіб.

ОСОБА_1 просив постанову інспектора ДПС серії АСІ № 050418 від 18.11.2010 р. про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн. скасувати. а провадження у справі закрити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду адміністративної справи, про причини неявки суд не повідомляв, про розгляд справи у відсутності свого представника не клопотав, письмових пояснень або заперечень проти адміністративного позову не подав.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду справи, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неприбуття. розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Під час розгляду справи свідок ОСОБА_3 показав, що 18.11.2010 р. о 08 годині 15 хвилин він перебував в автомобілі під керуванням ОСОБА_1 Рухаючись в смт. Колки позивач був зупинений інспектором ДПС, який пояснив, що за допомогою приладу «Беркут» здійснив замір швидкості, з якою рухався транспортний засіб, та зафіксував швидкість його руху 86 км./год. Інспектор пояснив, що ОСОБА_1 перевищив максимально допустиму швидкість на даній ділянці дороги на 26 км/год. Працівником ДПС відносно позивача було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 122 КУпАП та винесено постанову про накладення штрафу в сумі 255 грн. На місці складання процесуальних документів, свідки були відсутні. ОСОБА_1 на місці складання документів заперечував свою вину та казав, що зафіксована приладом «Беркут» швидкість руху не належить його транспортному засобу.

Дослідивши пояснення позивача, покази свідка, докази, наявні у матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. При цьому суд встановив та врахував наступне.

Відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення АСІ № 050418 від 18.11.2010 р., ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в сумі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Із змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 18.11.2010 р. о 08 годині 13 хвилин, перевищив встановлену швидкість руху в смт. Колки на 26 км/год. і рухався зі швидкістю 86 км./год., що встановлено за допомогою приладу вимірювання швидкості руху транспортних засобів «Беркут».

Аналогічно зміст вчиненого ОСОБА_1 правопорушення зазначено і у протоколі серії АСІ № 085379. З вказаного протоколу слідує, що ОСОБА_1 на місці складання протоколу заперечував вчинення правопорушення.

Швидкість руху транспортного засобу під керування ОСОБА_1 в місці зупинки працівниками ДАІ згідно з дослідженими документами становила 86 км./год., що позивачем оспорюється, оскільки ОСОБА_1 зазначив, що не перевищував максимально допустимої швидкості руху та на автодорозі були і інші автомобілі, які рухалися разом з його транспортним засобом зі значно більшою швидкістю. Жодного доказу, що приладом зафіксовано швидкість руху саме транспортного засобу ОСОБА_1, матеріали справи не містять.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Виходячи з принципу покладення обов'язку доказування на відповідача, суд приходить до висновку про недоведеність відповідачем вчинення ОСОБА_1 перевищення максимально допустимої швидкості руху, отже, правомірності винесеної постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, на підставі ст. 7, ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 247, 279, ч.1 ст. 293 КУпАП, п. 12.4 Правил дорожнього руху, додатку 1 Правил дорожнього руху, керуючись ст.ст. 11, 71, 94, 160-163, 167 КАС України, суд-

постановив:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії АСІ № 050418 від 18 листопада 2010 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1.

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 провадженням закрити.

Постанова є остаточною і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий: