Справа № 826/17247/14
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2016-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 травня 2016 року 16:00 №826/17247/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кобилянського К.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції
про скасування постанови,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1.) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції, в якій просить суд скасувати постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 16.09.2014.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем порушено порядок призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, а саме, позивач не отримував копії постанови про призначення експерта, що позбавило його права на участь у проведенні експертизи та права на ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

Також, представник позивача наголошував на протиправності виконавчого документу на підставі якого було відкрито виконавче провадження №41256877, в межах якого була прийнята спірна постанова про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 16.09.2014.

Окружний адміністративний суд міста Києва ухвалою від 19.12.2014 зупиняв провадження в даній адміністративній справі до набрання законної сили рішення суду по цивільній справі №761/33482/14-ц за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», за участю третіх осіб приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А.М., Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

У судове засідання представник відповідача не з'явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Через канцелярію суду надав копії матеріалів виконавчого провадження №41256877. Письмових заперечень суду не надав.

Суд, встановивши відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, керуючись частиною 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Центральний відділ державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції листом від 13.10.2014 №414/18 повідомив ОСОБА_1 про те, що була проведена оцінка його нерухомого майна, за результатами якої визначено, що вартість квартири АДРЕСА_1 складає 109 530,00 грн. Також, в листі зазначено, що зі звітом про оцінку майна в повному обсязі можна ознайомитись за адресою: м. Чернігів, вул. Шевченка, 118, каб. 209.

Згідно частини першої статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» для з'ясування та роз'яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання.

16.09.2014 заступник начальника Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції виніс постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

Однак, ОСОБА_1 зазначену постанову не отримував, а тому вважаючи її протиправною звернувся до суду з даним позовом.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи видно, що заступником начальника Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції винесено постанову від 17.12.2013 про відкриття виконавчого провадження №41256877 (а.с. 77 Т.I), на підставі виконання виконавчого напису №388 виданого 20.04.2013.

В межах виконавчого провадження №41256877 заступником начальника Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції 16.09.2014 прийнято постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

В подальшому, рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 12.03.2015 у справі №761/33482/14-ц задоволено позов ОСОБА_1 до ПАТ «КБ «Надра», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєва Алла Михайлівна, Центральний відділ державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції, ОСОБА_3 та визнано виконавчий напис №388 від 12.04.2013 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою Аллою Михайлівною таким, що не підлягає виконанню (а.с. 30 Т.II).

Згідно відмітки суду на рішенні Шевченківського районного суду міста Києва від 12.03.2015 у справі №761/33482/14-ц, рішення набрало законної сили 20.05.2015.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 4 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Частиною першою статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В судове засідання представник Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції не з'явився, доказів прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження №41256877 не надав.

Згідно рекомендації №R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11 березня 1980 року під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. (Рекомендація Комітету Міністрів Ради Європи №R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів.)

Прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження та скасування інших вжитих державним виконавцем заходів примусового виконання рішення, у разі скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є обов'язком Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції як суб'єкта владних повноважень, а не його дискреційним повноваженням.

Відповідно до частин першої та другої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи зазначене та визначені статтею 181 Кодексу адміністративного судочинства України скорочені строки розгляду адміністративної справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то суд для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та захистити порушені права позивача шляхом зобов'язання Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції прийняти, у відповідності до приписів пункту 4 частини першої статті 49 та частини першої статті 50 Закону України «Про виконавче провадження», постанову про закінчення виконавчого провадження №41256877 та скасовувати постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 16.09.2014.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 11, 69-71, 94, 160-163, 181, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

2. Зобов'язати Центральний відділ державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції прийняти, у відповідності до приписів пункту 4 частини першої статті 49 та частини першої статті 50 Закону України «Про виконавче провадження», постанову про закінчення виконавчого провадження №41256877 та скасовувати постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 16.09.2014.

3. Стягнути з Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) судові витрати у сумі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя К.М. Кобилянський