Справа № 826/24041/15
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2016-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 травня 2016 року № 826/24041/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шулежка В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Челендж Аеро Юкрейн» до Енергетичної митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Челендж Аеро Юкрейн» (далі - ТОВ «Челендж Аеро Юкрейн», позивач) до Енергетичної митниці ДФС (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 07.10.2015 № 903030004/2015/000190/2.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ «Челендж Аеро Юкрейн» для митного оформлення імпортованого товару надано відповідачу основні документи, які підтверджують митну вартість товару за ціною контракту, проте відповідачем протиправно застосовано метод визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних товарів та необґрунтовано прийнято рішення про коригування митної вартості товару та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску та пропуску товарів, які підлягають скасуванню.

Під час розгляду справи представник позивача позовні вимоги повністю підтримав та просив їх задовольнити.

Енергетична митниця ДФС в своїх запереченнях просила суд в задоволенні адміністративного позову ТОВ «Челендж Аеро Юкрейн» повністю відмовити, оскільки при винесенні рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску та пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачених положеннями законодавства України.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов висновку про доцільність розгляду справи у письмовому провадженні.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Між ТОВ «Челендж Аеро Юкрейн», в особі генерального директора Беккера А.В. (Покупець) та компанією CHALLENGE AERO AG (Швейцарія), в особі представника за довіреністю Нікіфорової Наталії (Продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт від 03.08.2015 № 67/08-15. За умовами контракту Продавець зобов'язується продати, а Покупець купити запасні частини, розходні матеріали, компоненти та обладнання (включаючи інструменти, випробувальне та наземне обладнання) для повітряних суден, паливо (бензин авіаційний).

Відповідно до даних Специфікації № 1 від 05.08.2015 (додаток 1 до Контракту від 03.08.2015 №67/08-15) та інвойсу від 21.08.2015 № IU 678, які є невід'ємними частинами контракту, здійснювалася поставка товару «Легкий дистилят, бензин авіаційний марки AVGAS 100LL (Aviation Gasoline 100LL)» в кількості 16520 кг, виробником якого є компанія Phillips 66 (США).

Для митного оформлення товару позивачем подано митну декларацію типу ІМ40ДЕ №903030004/2015/000116 від 05.10.2015 та додаткову митну декларацію ДМД, в якій визначено митну вартість товару за основним методом - за ціною договору щодо товару, що імпортується (1,449753 USD/кг), а також документи, перелік яких зазначений в графі 44 вказаної митної декларації.

Одночасно, з вказаною вище митною декларацією позивачем були подані до органу доходів і зборів перелік документів, що підтверджує заявлену митну вартість товарів:

міжнародна товаро-транспортна накладна № 677 від 30.09.2015;

морська накладна (Sea Waybill) за номером HLCUHOU150849569 від 27.08.2015;

рахунок-фактура № IU 678 від 21.08.2015;

пакувальний лист (Paking List) від 21.08.2015;

навантажувальний документ (наряд) № 540 від 28.09.2015;

зовнішньоекономічний контракт № 67/08-15 від 03.08.2015;

специфікація № 1 від 05.08.2015 до Контракту № 67/08-15 від 03.08.2015;

договір № 98 від 25.09.2015 на проведення робіт з сертифікації нафтопродуктів в системі УкрСЕПРО з Органом з сертифікації « 10 Хіммотологічний центр» МО України;

сертифікат відповідності № UA1.072.0078902-15 від 02.10.2015 дійсний до 01.04.2016, виданий ОС « 10 Хіммотологічний Центр» МО України;

довідка № 274 від 01.10.2015, видана ОС « 10 Хіммотологічний Центр» МО України;

лист № 127/1 від 28.09.2015 до Органу з сертифікації « 10 Хіммотологічний центр» щодо проведення обов'язкової сертифікації в Україні після проведення митного оформлення;

паспорт якості Phillips 66 № 297222 від 04.08.2015 щодо відповідності вимогам ASTM D910 для авіаційного бензину 100LL;

Погодження № 116-1177НВ від 28.09.2015, видане УДАІ ГУМВС України в Одеській області щодо маршруту руху транспортного засобу під час дорожнього перевезення небезпечних вантажів;

Свідоцтво про допущення транспортних засобів № 027251 від 05.05.2014, видане УДАІ ГУМВС України в Одеській області;

Свідоцтво про допущення транспортних засобів № 049032 від 07.09.2015, видане УДАІ ГУМВС України в Одеській області.

До цього переліку, поданих для митного оформлення документів, позивачем також надано коносамент (Bill of lading) за назвою CAGODS від 24.09.2015.

Митна вартість товарів заявлена позивачем за основним методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) згідно пункту 1 частини 1 статті 57 Митного кодексу України та складала 1,035 дол.США за одиницю товару.

За наслідками опрацювання наданих ТОВ «Челендж Аеро Юкрейн» документів Енергетичною митницею ДФС виявлено наявність у них розбіжностей та відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, у зв'язку із чим запропоновано декларанту надати додаткові документи для її підтвердження, а саме:

договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, зокрема (договір між виробником продукції «Phillips 66» та продавцем за зовнішньоекономічним контрактом (CHALLENGE AERO AG);

рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

інформація біржових організацій про вартість товару або сировини за період 10 днів, що передує даті складання рахунка фактури або додатку до зовнішньоекономічного контракту;

копію МД (митної декларації) країни відправлення;

каталоги, прейскуранти, прайс-листи виробника товару;

банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару.

У відповідь на вимогу митного органу щодо подання додаткових документів декларантом надано наступні документи:

платіжне доручення від 29.09.2015 № 72 (з виправленням у графі «код операції»). При цьому, подані декларантом копії інвойсу № IU 678 від 21.08.2015 та платіжного доручення від 29.09.2015 № 72 (що в призначенні платежу містить посилання на реквізити вказаного інвойсу) з відмітками AT «Укрексімбанк» про здійснення оплати 29.09.2015 містять неоднакові дані про валюту та номер рахунку компанії CHALLENGE AERO AG;

витяг з сайту www.eia.gov (Energy Information Administration - підрозділ Міністерства енергетики США) та біржові котирування Platts за серпень 2015 року, при цьому декларант відмовився від надання конкретних роз'яснень щодо того, яким чином використовувалась надана інформація при формуванні ціни за контрактом та чи стосується взагалі надана інформація оцінюваного товару (листи від 06.10.2015 №№ 90, 91, 93);

лист від CHALLENGE AERO AG (Швейцарія) від 6/10/2015 № 890-3670 стосовно того, що товар був придбаний у авторизованого дилера виробника «Phillips 66».

Окрім цього, декларант листом від 06.10.2015 №91/1 повідомив митний орган про те, що інші додаткові документи не надаватимуться.

За наслідками опрацювання додатково наданих ТОВ «Челендж Аеро Юкрейн» документів на вимогу митного органу, останнім виявлено відсутність у них всіх відомостей відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості.

У відповідності до статті 59 Митного кодексу України відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості від 07.10.2015 № 903030004/2015/000190/2, митну вартість визначено за ціною договору щодо ідентичних товарів на рівні 1,5795дол. США/кг.

У зв'язку з незгодою декларанта з рішенням про коригування митної вартості, випуск товарів у вільний обіг здійснено із застосуванням норм частини 7 статті 55 Митного кодексу України за МД від 07.10.2015 №903030004/2015/000118 з наданням фінансової гарантії відповідно до розділу X Митного кодексу України.

Незгода із прийнятим відповідачем рішенням про коригування митної вартості товару зумовила позивача на звернення з даним адміністративним позовом до суду.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 34-1 ч.1 статті 4 МК України, органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, митниці та митні пости.

Згідно положень статті 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 статті 51 МК України передбачено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 статті 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;

2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації (ч. 2 статті 52 МК України).

У випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, органу доходів і зборів, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості (ч. 4 статті 52 МК України).

У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене. Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей (ч.ч. 8, 9 статті 52 МК України).

Відповідно до ч. 1 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною 2 статті 53 МК України передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

- декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

- рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

- якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

- транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

- копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

- якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частинами 1 та 2 статті 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині 1 статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (ч. 3 статті 54 МК України).

Частиною 5 статті 54 МК України передбачено, що орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

- упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

- у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

- у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

- проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

- звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;

- застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Зокрема, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

- невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

- неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

- невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

- надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (ч. 6 вказаної статті).

Частиною 9 статті 55 МК України встановлено, що у разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Положення статті 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до ч. 1 статті 58 МК України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:

а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;

б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);

в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Відповідно до Специфікації № 1 від 05.08.2015 та інвойсу № IU 678 від 21.08.2015, які є невід'ємними частинами контракту, здійснювалася поставка товару «Легкий дистилят, бензин авіаційний марки AVGAS 100LL (Aviation Gasoline 100LL)» в кількості 16520 кг, виробником якого є компанія Phillips 66 (США).

Для митного оформлення товару позивачем надано митну декларацію типу ІМ40ДЕ № 903030004/2015/000116 від 05.10.2015 та додаткову митну декларацію ДМД, в якій визначено митну вартість товару за основним методом - за ціною договору щодо товару, що імпортується (1,449753 США/кг), а також документи, перелік яких зазначений в графі 44 вказаної митної декларації.

Як зазначив відповідач, у зв'язку із опрацюванням профілю ризику Автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР) виявлено «невідповідність заявленого рівня митної вартості орієнтовному показнику митної вартості», розрахованого відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 № 724 «Про використання у системі управління ризиками орієнтовних показників митної вартості товарів» та виявлено розбіжності в документах, зокрема, серед інших, номер та валюта банківського рахунку бенефіціара в інвойсі № IU 678 від 21.08.2015 не співпадає з номером та валютою компанії CHALLENGE AERO AG, зазначеними в п.12.1 зовнішньоекономічного контракту від 03.08.2015 № 67/08-15.

Контролюючим органом витребувано у декларанта додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару.

У відповідь на вимогу митного органу щодо подання додаткових документів позивачем надано, зокрема, платіжне доручення від 29.09.2015 № 72 (з виправленням у графі «код операції»). При цьому, подання декларантом копії інвойсу № IU 678 від 21.08.2015 та платіжного доручення від 29.09.2015 № 72 (що в призначенні платежу містить посилання на реквізити вказаного інвойсу) з відмітками AT «Укрексімбанк» про здійснення оплати 29.09.2015 містять неоднакові дані про валюту та номер рахунку компанії CHALLENGE AERO AG.

Проте, декларантом не надано всіх додаткових документів для підтвердження митної вартості товару, зокрема, не надав каталоги, прейскуранти або прайс-листи виробника товару, копію МД країни відправлення, рахунки та договори із третіми особами, пов'язаними з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається. При цьому, листом від 06.10.2015 №91/1 декларант повідомив про відмову від надання додаткових документів.

Частиною 2 статті 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

За вказаних обставин, оскільки подані позивачем документи виявилися недостатніми та такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації щодо заявленої митної вартості товару, суд погоджується, що митна вартість імпортованого товару не могла бути визначена за ціною договору щодо товару, який імпортується, оскільки використані декларантом відомості не підтверджені документально.

В даному випадку, дії контролюючого органу щодо витребування додаткових документів підтверджуються правовою позицію Верховного Суду України в постановах № 21-148а14 від 17.06.2014, №21-591а15 від 30.06.2015, в яких зазначено, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення Декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих Декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Вищевказане стало підставою для коригування відповідачем митної вартості.

Статтею 57 Митного кодексу України передбачено вичерпний перелік методів визначення митної вартості товарів. Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до частин 2, 3 зазначеної статті 57, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно (вартість операції) до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору.

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 9 статті 58 Митного кодексу України передбачено, що розрахунки при застосуванні методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), робляться лише на основі об'єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню, а отже, враховуючи вищевикладені обставини не було можливим застосувати метод визначення митної вартості за ціною договору, оскільки використані декларантом відомості не підтверджені документально.

Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 59 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник.

Ціна договору щодо ідентичних товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

У разі відсутності такого продажу використовується вартість операції з ідентичними товарами, що продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатом проведених консультації між органом доходів і зборів та декларантом обрано метод визначення митної вартості - за ціною договору щодо ідентичних товарів, про що свідчить відповідний запис у рішенні про коригування митної вартості товарів 07.10.2015 № 903030004/2015/000190/2.

Відповідно до частини другої статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначений частиною другою статті 53 Митного кодексу України, серед яких рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу).

Рахунок-фактура - вид комерційного рахунка, в якому зазначено суму, що повинна бути сплачена за товар.

Слід зазначити, що комерційні документи - документи, які дають вартісну, якісну та кількісну характеристику товару. Ці документи оформляє на своєму бланку продавець (інвойс № IU678 від 21.08.2015 викладений саме на бланку продавця CHALLENGE AERO AG, на якому зазначено його офіційний сайт, про який йде мова), а покупець на підставі їх здійснює оплату. Вартісна характеристика товару надається в рахунку-фактурі та у рахунку-проформі. Окрім свого основного призначення як документа, в якому зазначено суму належного за товар платежу, рахунок-фактура може бути використаний як супровідний документ.

Таким чином, при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості орган доходів і зборів має впевнитись, що рахунок - фактуру можна ідентифікувати з поставкою оцінюваного товару та він містить відомості, які підтверджують відомості щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті.

Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості за митною декларацією від 05.10.2015 № 903030004/2015/000116 було виявлено, що митна вартість ідентичного товару за МД від 10.08.2015 №903010002/2015/000335 (найбільш близьке в часі митне оформлення ідентичного товару) становить 1,5795 дол.США/т. (декларант заявив митну вартість 1,449753 USD/кг), при цьому, в обох випадках митного оформлення ідентичного товару вказаний один відправник товару: DEN HARTOGH AMERICAS INC, 6021 Fairmont Parkway 140 77505 Pasadena, TX.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що Енергетичною митницею ДФС на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Митним кодексом України прийнято рішення про коригування митної вартості товару від 07.10.2015 №903030004/2015/000190/2, а тому позовні вимоги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку відповідачем у повному обсязі доведено правомірність прийнятого рішення.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Враховуючи положення ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України відшкодування судового збору позивачу не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Челендж Аеро Юкрейн» відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Окружного адміністративного суду міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя В.П. Шулежко