Справа № П/800/514/15
Суддя: Терлецький О.О.
Дата ухвалення: 2016-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД УКРАЇНИ
10 травня 2016 року м. Київ
Судді Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України Терлецького Олександра Олександровича у справі за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради юстиції (далі - ВРЮ) про визнання незаконним та скасування рішення.
ОСОБА_1 у грудні 2015 року звернувся з адміністративним позовом до ВРЮ про визнання протиправним та скасування рішення від 3 грудня 2015 року № 922/0/15-15 про внесення подання до Верховної Ради України про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області у зв'язку з порушенням присяги. ОСОБА_1 свій позов мотивував відсутністю в його діях порушення присяги судді та пропуском відповідачем строку для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.
Постановою Вищого адміністративного суду України від 1 лютого 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено з підстави пропуску річного строку для притягнення судді до дисциплінарної відповідальності, не з'ясовуючи та не аналізуючи наявності самого дисциплінарного порушення у формі порушення суддею присяги.
10 травня 2016 року колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою ВРЮ переглянула постанову Вищого адміністративного суду України від 1 лютого 2016 року. Заява ВРЮ задоволена частково, вищезгадана постанова Вищого адміністративного суду України від 1 лютого 2016 року скасована, а справа передана на новий судовий розгляд.
Мотивом та єдиною підставою скасування рішення стала незгода колегії суддів із застосуванням річного, а не трирічного (передбаченого Законом України від 7 липня 2010 року № 2453-VI «Про судоустрій та статус суддів» в редакції Закону України від 12 лютого 2015 року № 192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд», що набрав чинності з 28 березня 2015 року) строку притягнення судді до дисциплінарної відповідальності.
Наведений в постанові висновок ґрунтується на необхідності застосування саме трирічного строку притягнення судді до дисциплінарної відповідальності.
Таке рішення вважаю передчасним та недостатньо обґрунтованим.
Один з принципів судочинства полягає в тому, що захисту підлягає порушене право. В застосуванні до виниклих правовідносин це означає, що якщо в діях судді відсутнє порушення присяги, у притягненні до дисциплінарної відповідальності належить відмовити за відсутності самого дисциплінарного проступку. Строк притягнення до дисциплінарної відповідальності, тобто застосування наслідків його пропуску у вигляді відмови в застосуванні дисциплінарного стягнення може мати місце при підтвердженні проступку, а отже після з'ясування таких обставин.
На мою думку оскаржену постанову Вищого адміністративного суду України від 1 лютого 2016 року належало скасувати саме з цієї підстави, однак без передчасного висновку (обов'язкового для суду при новому розгляді справи) щодо строку застосування дисциплінарного стягнення. По суті відбулось безпідставне попереднє формування правової позиції суду, що буде розглядати справу, судом вищого рівня в частині можливого застосування строків.
До того ж, застосування як самостійної підстави для задоволення позову пропуску строку без з'ясування наявності проступку, колегія суддів ніяким чином не заперечила, не спростувала, а навпаки, вказала, що «перед тим як застосувати строки давності, суд мав з'ясувати наявність чи відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення присяги судді, оскільки строки давності можуть бути застосовані лише у разі встановлення судом таких підстав».
Стосовно безпосередньо строку притягнення судді до дисциплінарної відповідальності (а мова може йти саме про неї за галузевою структурою юридичної відповідальності), хочу відмітити свою повну згоду з окремою думкою судді Маринченка В.Л.
Суддя Верховного Суду України О.О. Терлецький