Справа № 804/14413/15
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2016-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

19 квітня 2016 рокусправа № 804/14413/15
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Кязимова Д.В.

за участю представників:

позивача: - не з'явився

відповідача: - Смольнякова А.І. дов від 07.09.2015

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці ДФС

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2015 року

у справі № 804/14413/15

за позовом приватного підприємства фірми «Владислав»

до Дніпропетровської митниці ДФС

про визнання протиправними та скасування рішень та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство фірма «Владислав» звернулось до суду з позовом до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України, у якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № 11000000/2015/300063/2 від 03.08.2015 року.

- визнати протиправною та скасувати картку відмови Дніпропетровської митниці ДФС у прийнятті митної декларації, у митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №110070000/2015/00105 від 03.08.2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставністю висновків митного органу про коригування митної вартості товару, оскільки заявлена митна вартість товару підтверджена необхідною, наданою для митного оформлення товару, документацією.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.10.2015 адміністративний позов задоволено.

Постанову суду мотивовано тим, що позивачем надано вичерпний перелік документально підтверджених відомостей, що піддаються обчисленню та відображають всі обов'язкові складові митної вартості. Підстави, зазначені в рішенні про коригування митної вартості, не свідчать про заявлення позивачем неповних та/або недостовірних відомостей про митну вартість товару, у тому числі, невірне визначення митної вартості товару. Обставини, наведені відповідачем в оскаржуваних рішеннях, жодним чином не впливають на визначення митної вартості товару, заявленого до митного оформлення. Відповідачем не наведено жодного підтвердження тому, що позивач при декларуванні митної вартості товару зазначив не всі складові числового значення митної вартості, неправильно здійснив розрахунок, вніс до декларації недостовірні або неточні відомості, надані митному органу документи містять не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості задекларованих товарів. Також судом враховано, що в рішенні про коригування митної вартості відповідачем не зазначені джерела отримання інформації, внаслідок чого зроблено висновок, що застосування резервного методу визначення митної вартості з підстав відсутності інформації є необґрунтованим.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову. Відповідач зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що під час митного оформлення було відсутнє підтвердження заявленого декларантом рівня транспортної складової митної вартості у розмірі 19585,60 грн., оскільки у наданому до митного оформлення платіжному дорученні від 29.04.2015 №117 вказана сума 30819,20 дол. США, а у графі 22 МД від 23.07.2015 №110070000/2015/306361 вказано 15243,62 дол. США.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи, наведені в апеляційній скарзі.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання позивач повідомлений судом належним чином.

Позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржувану постанову суду першої інстанції обґрунтованою та правомірною, зазначає, що під час судового розгляду судом вірно встановлено, що сума, вказана в інвойсі УС20150415 від 15.04.2015, не відповідає сумі, зазначеній у платіжному дорученні №117 від 29.04.2015, оскільки вона є частиною від замовленої партії товару та оплаченої за інвойсом УС20150415 від 15.04.2015. Передплачена за інвойсом УС20150415 від 15.04.2015 партія товару була технічно розділена на дві згідно інвойсів УС20150415А від 15.04.2015 та УС20150415В від 15.04.2015 виключно для дотримання вимог законодавства в сфері автомобільного вантажоперевезення з метою подальшого транспортування покупцеві.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, між позивачем - ППФ «Владислав» (Покупець) та компанією JINAN GOLD PHOENIX BRAKE SISTEMS CO.,LTD, Китай (Продавець) укладений зовнішньоекономічний контракт № 70064-23012015 від 23.01.2015, за умовами якого продавець виготовляє, продає, доставляє і передає покупцю запасні частини, рекламну продукцію, аксесуари, інструменти та обладнання призначені для ремонту та обслуговування транспортних засобів під назвою «GLOBER» (а. с.54-62).

У відповідності до умов контракту покупець розміщує замовлення електронними засобами зв'язку (електронна пошта, ТесСот) зазначаючи в замовленні асортимент та кількість товару. В підтвердження замовлення Продавець виставляє «order confirmation» електронними засобами зв'язку (електронна пошта, ТесСот) та виставляє інвойс.

Ціна за Товар встановлена в доларах США, на умовах FOB Qingdao, SHANDONG PROVINCE. Китайська Народна Республіка та CІF Гамбург, Німеччина.

На умовах FOB Qingdao, SHANDONG PROVINCE. Китайська Народна Республіка ціна за Товар включає вартість Товару, всі пакувальні матеріали, маркування, витрати на вантажні роботи, підготовку експортних документів для вивозу Товару та інформацію щодо доставки (відповідно до lncoterms-2010).

Ha умовах CIF Гамбург, Німеччина ціна за Товар включає, вартість Товару, страхування та доставку Товару до порту призначення, всі пакувальні матеріали, марнування, витрати на вантажні роботи, підготовку експортних документів для вивозу Товару та інформацію щодо доставки (відповідно до lncoterms-2010).

Поставка Товарів здійснюється на умовах FOB Qingdao. SHANDONG PROVINCE, Китайська Народна Республіка або CIF Гамбург, Німеччина або на умовах, що зазначаються в інвойсі на кожну окрему партію Товарів. З кожною партією Товарів, що постачаються за цим Контрактом, Продавець надає належним чином оформлені товарно-супровідні документи: - Інвойс, 2 екз., оригінали; - Пакувальний лист, 2 екз., оригінали; - Копія товарно-супровідних документів.

На виконання умов вказаного контракту №70064-23012015 від 23.01.2015 ПП ФІРМА «Владислав» засобами електронного зв'язку на адресу продавця здійснено замовлення № OGL04151 від 21.01.2015. Продавець підтвердив взяття до виконання зазначеного замовлення шляхом направлення позивачу ORDER CONFIRMATION (підтвердження замовлення) від 27.01.2015.

Після виконання замовлення продавець виставив комерційний інвойс №VC20150415 від 15.04.2015 та платіжне доручення № 117 від 29.04.2015 для проведення підприємством попередньої сплати за автозапчастини.

Попередня сплата підприємством здійснена 07.05.2015, про що свідчить платіжне доручення № 117 від 29.04.2015 та довідка УКРСИББАНКУ № 54/2/463/694 від 25.07.2015, підтверджуюча, що ПП ФІРМА «Владислав» сплачений платіж №117 від 29.04.2015 в сумі 30819,20 доларів США на фірму JINAN GOLD PHOENIX BRAKE SYSTEMS СО по контракту №70064-23012015 від 23.01.2015 згідно рахунків VC20150415A та VC20150415B від 15.04.2015 з призначенням платежу: попередня сплата.

За умовами контракту продавець за свій рахунок застрахував та відправив партію товару (згідно Замовлення) в м. Гамбург. На підтвердження цього підприємством надані Страховий поліс PYIE00E00113 від 07.05.2015 та Коносамент №68 від 15.05.2015. За умовами контракту № 70064-23012015 від 23.01.2015 витрати на страхування та на транспортування включені продавцем до вартості товару.

Діставшись порту, продавець дізнався, що загальна вага замовленої партії товару перевищувала допустиму норму навантаження на стандартний вантажний автомобіль для транспортування дорогами загального користування, у зв'язку з чим, за попередньою домовленістю, вантаж із комерційного інвойсу VC20150415 від 15.04.2015 розділено продавцем на дві частини згідно інвойсів №VC20150415A від 15.04.2015 та №VC20150415B від 15.04.2015. Відповідно, видані пакувальні листи до цих інвойсів, а саме: пакувальний лист VC20150415A від 15.04.2015 та пакувальний лист VC20150415B від 15.04.2015.

Для перевезення вантажу з м.Гамбург (Німеччина) до м.Дніпропетровськ (Україна) були направлені дві вантажівки згідно договору № 90 від 07.07.2015, укладеного між ППФ «Владислав» та ПАТ «АТП 11263» та договору між ППФ «Владислав» та ТОВ «ВіаПрайм» (Експедитор) № 016/05/10 від 11.05.2010 (а. с.63-66) та договору на перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні № 06/09/22 від 05.06.2009, укладеному ТОВ «ВіаПрайм» (Експедитор) та ТОВ «Камаз-Транс-Сервіс» (а.с.74-76).

23.07.2015 декларантом ПП фірма «Владислав» до Дніпропетровської митниці ДФС з метою митного оформлення в режимі «імпорт» подано митну декларацію № 110070000/2015/306361 на товар «гальмівні диски в асортименті марки «GLOBER», який надійшов за інвойсом №VC20150415B від 15.04.2015.

Митна вартість товару заявлена позивачем за ціною господарської операції, вчиненої у відповідності до вимог зовнішньоекономічного контракту від 23.01.2015 № 70064 - 23012015 та додатку до нього від 27.01.2015, і становить 1,643365 доларів США за кг.

До митного оформлення відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного Кодексу України подані документи, вказані в графі 44 МД, в тому числі: Міжнародна автомобільна накладна (CMR) 802 від 07.07.2015; Коносамент (BillofLading) 68 від 15.05.2015; платіжний документ, що підтверджує вартість товару № 117 від 29.04.2015; калькуляція транспортних витрат397/Т від 13.07.2015; документ, що підтверджує вартість перевезення товару Довідка від 13.07.2015; документ, що підтверджує вартість перевезення товару; Рахунок № 150249 від 13.07.2015; документ, що підтверджує вартість перевезення товару Розрахунок витрат від 14.07.2015; прейскурант (прайс-лист) виробника товару до інвойсу VC20150415; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією ГО-2391 від 17.07.2015; Рахунок-фактура (інвойс) VC20150415A від 15.04.2015; Рахунок-фактура (інвойс) VC20150415B від 15.04.2015; Пакувальний лист до інвойсу VC20150415A від 15.04.2015; Пакувальний лист до інвойсу VC20150415B від 15.04.2015; Страховий поліс РУІЕ00Е00113 від 07.05.2015; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Додаткова угода № 1 від 27.01.2015; зовнішньоекономічний договір (контракт) №70064-23012015 від 23.01.2015; договір (контракт) про перевезення № 016/05/10 від 1.05.2010; Договір (контракт) про перевезення №06/09/22 від 05.06.2009; сертифікат відповідності (орган із сертифікації) UA1.163.0047129-15 від 13.07.2015; OrderConfirmation проформа від 27.01.2015; замовлення № O GL04152 від 21.01.2015; Єдиний уніфікований документ на розміщення та тимчасове зберігання товарів №110070000/0044 від15.07.2015; Копія митної декларації країни відправлення 10000097 від 12.05.2015; Копія митної декларації країни відправлення MRN15DE47M7Bia 09.07.2015.

Митним органом направлено декларанту електронне повідомлення, що документи, надані до митного оформлення, мають розбіжності в числових значеннях, у зв'язку з чим витребувані наступні додаткові документи: інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; виписку з бухгалтерської документації.

На виконання вимог митниці позивачем подано додаткові документи, а саме: рахунок №1310 від15.07.2015 на послуги автоперевезення з м.Гамбург (Німеччина) до м.Дніпропетровськ (Україна), платіжне доручення №4149 від 28.07.2015, акт виконаних робіт №1310 від 15.07.2015.

03.08.2015 відповідач прийняв рішення №11000000/2015/300063/2 про коригування митної вартості товару, заявленої декларантом, та визначив вартість заявленого до митного оформлення товару за методом 2г (резервним методом) на рівні 4,398335 дол.США/кг на підставі наявних у митниці відомостей за МД від 23.07.2015 № 110070000/2015/306373 (а. с.116-123).

Також 03.08.2015 Дніпропетровською митницею прийнято картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 110070000/2015/00105.

Як зазначено в рішенні про коригування митної вартості товару до митного оформлення декларантом наданий рахунок від компанії Relanа в адресу ПП «Владіслав» щодо сплати витрат на обробку вантажу в порту Гамбурга. Даний документ не містить відміток (печатей/штампів) компанії Relana та її уповноважених осіб. При здійсненні розрахунку декларантом за митною декларацією від 23.07.2015 №110070000/2015/306306361 до митної вартості товару включено транспортну складову у розмірі 19585,60 грн. Згідно наданих декларантом рахунку від 15.07.2015 № 1310 від «ВіаПрайм»(експедитора) та акту про надання послуг від 15.07.2015 № 1310, вартість міжнародних транспортно-екпедиційних витрат за маршрутом Гамбург (Німеччина) - Ягодин складає 36201,49 грн., експедиційних послуг - 500 грн. (сума без ПДВ), по території України 11000,00 грн. У рахунку від 15.07.2015 № 1310 від «ВіаПрайм»(експедитора) та акті про надання послуг від 15.07.2015 № 1310 відсутній будь-який розподіл експедиційних витрат, який зазначений та використаний декларантом для здійснення Розрахунку до МД №110070000/2015/306306361 у листі від компанії «ВіаПрайм» щодо вартості транспортно-експедиційних послуг на доставку вантажу автомобілем ВК0952АН/ВК2775ХХ. Враховуючи зазначене, відсутнє підтвердження заявленого декларантом рівня транспортної складової митної вартості у розмірі 19585,60 грн. Рівень ціни, заявленої декларантом, товару становить 1,643365 дол.США/кг. Враховуючи, що митна вартість товарів не може бути визначений шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 МК України, митну вартість товарів, що імпортуються, скориговано із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості 2 ґ - резервний метод визначення митної вартості (ст.64 МК України). Визначена митна вартість товарів ґрунтується на митній вартості за ціною угоди подібного товару іншого виробника та торгівельної марки за митною декларацією від 23.07.2015 №110070000/2015/306373 на рівні 4,398335 дол.США/кг.

З приводу послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 МК України, відповідачем зазначено, що за результатами проведеного контролю співставлення у відповідності до положень ст.337 МК України встановлено відсутність інформації митні оформлення за ціною угоди (вартість операції) ідентичних або подібних товарів з урахуванням торгової марки, виробника та країни походження відповідно до вимог ст.50-61 МК України. Наявна інформація про митне оформлення ПП «Владислав» партії подібного товару, імпортованого з Китаю за контрактом з виробником товару «Wulf Gaertner Autoparts АG» за митною декларацією від 23.07.2015 №110070000/2015/306373 за ціною угоди (вартість операції) на рівні 4,398335 дол.США/кг у перерахунку на дату оформлення. З урахуванням зазначеного та положень п.4 ст.59 та п.5 ст.60 МК України, неможливо застосування митної вартості за ціною договору щодо ідентичних (ст.59 МКУ) та подібних (ст.60 МКУ товарів). У зв'язку із неможливістю застосування вказаних методів визначення митної вартості товарів, посадовою особою послідовно розглядалася можливість застосування наступного методу визначення митної вартості. У разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена відповідно ж положень статей 58-61 МК України, їх митна вартість визначається згідно з положеннями ст.62 МК України на віднімання вартості, крім випадків, коли на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи послідовність застосування ст.62 та ст.63 МК України може бути зворотною. Методи на основі віднімання та додавання вартості повинні ґрунтуватися на даних, які є об'єктивними, підтверджуються документально, піддаються обчисленню та належать до вартості витрат, понесених виробником при виробництві оцінюваних товарів. Відсутність у митниці та у декларанта необхідних документів унеможливила застосування методів на основі віднімання та на основі додавання вартості товарів. У зв'язку з неможливістю застосування вказаних методів визначення митної вартості послідовно розглядалася можливість застосування резервного методу визначення митної вартості.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про помилковість висновків митного органу.

За правилами ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, міститься в частині 2 статті 53 Митного кодексу України.

Відповідно ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові, зазначені в цій частині, документи.

За правилами ч.6 ст. 53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч.6 ст.54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

За визначенням, наведеним у ч.1 ст.256 МК України, відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

У відповідності до ч.12 ст.264 МК України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів.

Згідно ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У статті 57 МК України наведені методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту.

Згідно даної статті такими методами є 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Порядок застосування резервного методу визначає стаття 64 МК України.

Так, згідно ч.ч.1, 2 вказаної статті у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

При цьому, митний орган при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, має діяти у спосіб, визначений Митним кодексом України, зокрема, ч.6 ст.54 МК України, яка визначає підстави, за наявності яких митний орган відмовляє декларанту у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю, а відомості, які містяться в ЄАІС ДМСУ, мають допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень.

Згідно п.п.1, 2, 4 ч.2 ст.55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

З аналізу наведених норм вбачається, що для витребування додаткових документів у митного органу повинні бути наявними обґрунтовані причини, якими б обумовлювалась неможливість визначення митної вартості товару, що ввозиться, за ціною договору (основний метод) відповідно до ст.58 МК України.

Відповідно до ч.5 ст.53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Згідно ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

В свою чергу, за визначенням, наведеним у статті 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За правилами ст.58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:

а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;

б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);

в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Згідно ч.2 ст.58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

У відповідності до частини 4 вказаної статті митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (що мало місце у даному випадку).

Відповідно до п.п.5, 6 ч.10 ст.58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: п.5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; п.6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов'язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Відповідно до статті VII п. 2. (a) Генеральної угоди по тарифам и торгівлі 1947 року (ГАТТ 1947) оцінка імпортованого товару для митної мети повинна ґрунтуватись на дійсній вартості імпортованого товару, який обкладається митом, або аналогічного товару, та не повинна ґрунтуватись на вартості товару національного походження або на вільних чи фіктивних оцінках.

В статті VII п.2 (b) цієї угоди зазначено, що під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. У тому ступені, в якому на ціну такого чи подібного товару впливає кількість окремої трансакції, ціна, що розглядається, повинна єдиним способом пов'язуватися або і) з порівнюваними кількостями, або іі) з кількостями, не менш сприятливими для імпортерів, ніж ті, в яких більший обсяг товарів продається у торгівлі між країнами експорту та імпорту.

Статтею 17 Угоди про застосування статті VII ГАТТ 1994 року визначено, що ніщо в цій Угоді не тлумачиться як обмежуюче або таким, що ставить під сумнів право податкових адміністрацій переконуватися у правдивості або точності будь якої заяви, документу або декларації, що надаються для цілей митної оцінки.

Як встановлено вище, не заперечується відповідачем, на підтвердження заявленої митної вартості митниці надано документи, передбачені ч.2 ст.53 Митного кодексу України, які в своїй сукупності підтверджують відповідність заявленої позивачем митної вартості товару ціні за зовнішньоекономічним контрактом № 70064-23012015 від 23.01.2015.

Так, згідно коносаменту (BillofLading) 68 від 15.05.2015 товар перевозився з місця завантаження - Циндао, Китай на морському судні до порту розвантаження - Гамбург (а. с.23-25).

При цьому за Митною декларацією по експорту з КНР (а. с.89, 90) умови поставки - CIF.

CIF (Інкотермс 2010) означає, що цей термін належить до використання тільки для морського або внутрішнього водного транспорту і що Продавець поставляє товар на борт судна чи надає поставлений таким чином товар. Ризик втрати або пошкодження товару переходить, коли товар знаходиться на борту судна. Продавець зобов'язаний укласти договір і оплатити всі витрати й фрахт, необхідні для доставки товару до вказаного порту призначення. Продавець також укладає договір страхування, що покриває ризик втрати або пошкодження товару під час перевезення. При використанні терміну CIF Продавець виконує своє зобов'язання з поставки, коли передає товар перевізнику визначеним у даному терміні способом.

Тобто з цих умов поставки заявленої до митного оформлення партії Товару вбачається, що витрати на пакування, маркування, страхування та на транспортування до м.Гамбург, Німеччина включені Продавцем до вартості товару, що додатково підтверджується умовами Додаткової угоди № 1 до Контракту (а. с.52, 53).

Як пояснює позивач і підтверджується матеріалами справи, на виконання умов Контракту ППФ «Владислав» засобами електронного зв'язку на адресу Продавця здійснено замовлення № O_GL04152 від 21.01.2015 (а. с.87).

Після виконання замовлення Продавець виставив комерційний інвойс № VС20150415 від 15.04.2015 та платіжне доручення № 117 від 29.04.2015 для проведення Підприємством попередньої сплати за автозапчастини.

Попередня сплата здійснена 07.05.2015, про що свідчить платіжне доручення №117 від 29.04.2015 (а. с.27) та довідка УкрСибБанку № 54/2/463/694 від 25.07.2015 про те, що ППФ «Владислав» (код ЄРДПОУ 20215412) був сплачений платіж № 117 від 29.04.2015 в сумі 30819,20 доларів США на компанію JINAN GOLD PHOENIX BRAKE SISTEMS CO.,LTD, Китай по Контракту № 70064-23012015 від 23.01.2015 згідно рахунків VС20І50415А та VС20150415В від 15.04.2015 з призначенням платежу: попередня сплата, яка є банківським документом, що підтверджує факт оплати згідно з Наказом № 599 і отримання якої Митницею не заперечується.

Також, як пояснює позивач, що не спростовано матеріалами справи, діставшись порту, Продавець дізнався, що загальна вага замовленої партії товару перевищувала допустиму норму навантаження на стандартний вантажний автомобіль для транспортування дорогами загального користування, у зв'язку з чим, за попередньою домовленістю, виключно для дотримання вимог законодавства в сфері автомобільного вантажоперевезення, для подальшого транспортування Покупцеві, вантаж із комерційного інвойсу VС20150415 від 15.04.2015 було розділено продавцем в м.Гамбург (Німеччина) на дві частини згідно інвойсів VС20150415А від 15.04.2015 на суму 15 575,58 дол. США та VС20150415В від 15.04.2015 на суму 15 243,62 дол. США, що підтверджується матеріалами справи (а. с.38-45, 31).

Відповідно до міжнародної накладної № 802 від 07.07.2015 перевізником - «Камаз-Транс-Сервіс» перевезений вантаж вагою 10486,00 кг транспортним засобом ВК 0952АН/ВК2775 ХХ за маршрутом Гамбург (Німеччина) - Дніпропетровськ (Україна) за рахунком (інвойсом) VC20150415В. Доставлений на пункт пропуску - Ягодин 11.07.2015.

При цьому позивач не заперечує, що в книжці МДП (Carnet TIR) від 11.07.2015 (а. с.26) дійсно вказані 4 інвойси, але тільки один з них, а саме № VС20150415В від 15.04.2015 (а. с.22) має відношення до поставки за Контрактом, тому відомості про інші інвойси в декларацію не вносились та копії не надавались.

Наведеними обставинами пояснюється невідповідність суми, вказаної у платіжному дорученні № 117 від 29.04.2015 - 30 819,20 дол. США (а. с.27), сумі, зазначеній у МД від 23.07.2015 №110070000/2015/306361 - 15243,62 дол. США (а. с.108, 109), оскільки остання є частиною від замовленої партії товару та оплаченої за інвойсом №VС20150415 від 15.04.2015.

Апеляційний суд також приймає до уваги, що за висновком експерта Дніпропетровської торгово-промислової палати України № ГО-2391 від 17.07.2015 ринкова ціна гальмівних дисків може складати ціни, за якими позивач придбав їх за контрактом № 70064-23012015 від 23.01.2015.

Стосовно включення до митної вартості товару транспортної складової у розмірі 19585,60 грн. апеляційний суд погоджується з висновком митниці, що подані митниці документи не підтверджують заявленого декларантом рівня транспортної складової митної вартості у вказаному розмірі.

Як вбачається з матеріалів справи, для перевезення вантажу з м.Гамбург (Німеччина) до м.Дніпропетровськ (Україна) направлені дві вантажівки згідно: договору № 90 від 07.07.2015, укладеного між ППФ «Владислав» та ПАТ «АТП 11263» та договору ППФ «Владислав» та ТОВ «ВіаПрайм» (Експедитор) № 016/05/10 від 11.05.2010 (а. с.63-66) та договору на перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні № 06/09/22 від 05.06.2009, укладеного ТОВ «ВіаПрайм» (Експедитор) та ТОВ «Камаз-Транс-Сервіс» (а.с.74-76).

На підтвердження транспортної складової митної вартості товару позивачем первісно надавались митному органу:

- міжнародна автомобільна накладна (CMR) 802 від 07.07.2015, в якій міститься посилання на партію товару за інвойсом VС20150415В та на здійснення перевезення ТОВ «Камаз-Транс-Сервіс» з Гамбургу, Германія до Дніпропетровська, Україна, транспортним засобом ВК0952АН/ВК2775ХХ (а. с.22);

- калькуляція витрат на доставку вантажу 397/Т від 13.07.2015, здійснену позивачем, яка містить посилання на CMR 802 від 07.07.2015 і згідно якої доставка вантажу вагою 10486 кг від м.Гамбург, Німеччина до кордону України - Ягодин (без ПДВ) - 19 384,80 грн., експедиційні послуги - 200,80 грн. (а. с.28), тобто всього - 19 585,60 грн.;

- документ від ТОВ «ВіаПрайм» «для пред'явлення митні органи» - довідка від 13.07.2015, згідно якої вартість транспортно-експедиційних послуг по доставці вантажу автомобілем ВК0952АН/ВК2775ХХ складає: від м.Генсхаген, Німеччина до кордону України - Ягодин - 36 201,49 грн. (без ПДВ), експедиційні послуги - 375 грн., ПДВ з експедиційних послуг - 75 грн. (а. с.28).

Додатково на підтвердження транспортної складової митної вартості товару позивачем надавались митному органу:

- рахунок № 1310 від 05.07.2015, виписаний ТОВ «ВіаПрайм» (а. с.114) та акт виконаних робіт № 1310 від 15.07.2015 (а. с.115), складений ТОВ «ВіаПрайм» та ППФ «Владислав», згідно яких міжнародні транспортно-експедиційні послуги за маршрутом Гамбург, Генсхаген (Німеччина), Ягодин (Україна) становить 36 201,49 грн. (без ПДВ).

Так, з опису вищевказаних документів вбачається, що в довідці ТОВ «ВіаПрайм» від 13.07.2015 та рахунку № 1310 від 05.07.2015 і акті виконаних робіт № 1310 від 15.07.2015 фігурує сума 36 201,49 грн. без ПДВ.

І лише калькуляція, складена підприємством, містить іншу суму транспортно-експедиційних послуг - 19 585,60 грн., яка і включена до митної вартості товару.

При цьому позивачем ніяким чином не пояснюється і не підтверджується належними доказами наявність підстав для віднесення зазначеної ним у калькуляції та задекларованої у митній вартості товару транспортної складової у сумі 19 585,60 грн.

Проте вказана обставина, за умови того, що інші подані митниці документи (зазначені вище) - рахунок від 15.07.2015 № 1310 від «ВіаПрайм», акт про надання послуг від 15.07.2015 № 1310 підтверджують вартість міжнародних транспортно-експедиційних витрат за маршрутом Гамбург (Німеччина)-Ягодин 36201,49 грн., експедиційних послуг - 500 грн. (сума без ПДВ), не є підставою для визначення митної вартості заявленого позивачем товару із застосуванням резервного методу визначення митної вартості.

ПП Фірмою «Владислав» надано документально підтверджені відомості, що піддаються обчисленню та відображають всі обов'язкові складові митної вартості, згідно п.2 ст.53 Митного кодексу України.

З урахуванням наведеного апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про необґрунтоване визначення митної вартості товару за резервним методом на підставі наявної інформації про митне оформлення партії подібного товару, імпортованого з Китаю за контрактом з виробником товару «Wulf Gaertner Autoparts АG» за митною декларацією від 23.07.2015 №110070000/2015/306373, оскільки, відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний, інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень.

Та обставина, що в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками є інформація про те, що товар, який задекларовано однією особою, іншими особами розмитнювався за іншою вартістю, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за другорядним методом, адже, торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому, безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками з об'єктивних причин не може містити усієї інформації, що стосується суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про безпідставність прийняття відповідачем оскаржуваного рішення про визначення митної вартості та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України.

Суд першої інстанції під час розгляду даної справи дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив правильне за своєю суттю рішення про задоволення позову. Передбачені ст.202 КАС України підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці ДФС залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2015 року у справі № 804/14413/15 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко