Справа № 826/27829/15
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2016-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

27 травня 2016 року м. Київ К/800/14327/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Іваненко Я.Л., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 лютого 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної фінансової інспекції України про визнання неправомірним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення коштів,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, в якому просила визнати неправомірним та скасувати наказ від 18 грудня 2014 року № 1180-о; поновити позивача на посаді директора Департаменту інспектування органів державної влади та місцевого самоврядування Державної фінансової інспекції України; стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 18 грудня 2014 року по день поновлення на посаді; стягнути з відповідача невиплачену та ненараховану заробітну плату за період з 28 листопада 2014 року по 18 грудня 2014 року та відповідно до листка непрацездатності за 27 листопада 2014 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 лютого 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання неправомірним та скасування наказу від 18 грудня 2014 року № 1180-о, поновлення позивача на посаді директора Департаменту інспектування органів державної влади та місцевого самоврядування Державної фінансової інспекції України, стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 18 грудня 2014 року по день поновлення на посаді, стягнення з відповідача невиплаченої та ненарахованої заробітної плати за період з 28 листопада 2014 року по 18 грудня 2014 року та відповідно до листка непрацездатності за 27 листопада 2014 року залишено без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2016 року скасовано ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 лютого 2016 року в частині залишення без розгляду позовних вимог про стягнення з відповідача невиплаченої та ненарахованої заробітної плати за період з 28 листопада 2014 року по 18 грудня 2014 року та виплат відповідно до листка непрацездатності за 27 листопада 2014 року та в цій частині справу направлено для продовження розгляду до Окружного адміністративного суду міста Києва. В іншій частині ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 лютого 2016 року залишено без змін.

Судом першої інстанції було встановлено, що позивачу стало відомо про порушення своїх прав внаслідок звільнення у грудні 2014 року, проте з позовом щодо оскарження наказу від 18 грудня 2014 року позивач звернувся лише 24 грудня 2015 року. При цьому, поважних причин пропуску строку звернення до суду позивачем наведено не було, як і не було встановлено таких судом першої інстанції. За таких обставин суд першої інстанції, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, дійшов висновку щодо пропуску позивачем строку звернення до суду, встановленого частиною 3 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення невиплаченої заробітної плати за період з 28 листопада 2014 року по 18 грудня 2014 року та відповідно до листка непрацездатності за 27 листопада 2014 року підлягають розгляду судом першої інстанції з огляду на те, що звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати не обмежується будь-яким строком.

У касаційній скарзі позивач ставить питання про скасування ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 лютого 2016 року та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2016 року з підстав порушення норм процесуального права.

Вважає, що намагання позивача протягом тривалого часу врегулювати з відповідачем спір в позасудовому порядку та перебування позивача у період з 19 квітня 2015 року по 05 грудня 2015 року на Закарпатті за станом здоров'я безпідставно не визнано судами попередніх інстанцій поважними причинами пропуску строку звернення до суду.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Касаційна скарга ОСОБА_1 є необґрунтованою, оскільки викладені в ній обставини і зміст оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції та оскаржуваного рішення суду першої інстанції у не скасованій частині не дають підстав для висновку про те, що судами першої та апеляційної інстанцій допущено порушення або неправильне застосування норм процесуального права, а зазначені в касаційній скарзі доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и л а :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 лютого 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної фінансової інспекції України про визнання неправомірним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення коштів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Я.Л. Іваненко