Справа № 821/204/16
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2016-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/204/16

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Василяки Д.К.,

при секретарі: Корнієнко Я.В., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 05.02.2016 р. № 000059/21-22-21-25-,

встановив:

ОСОБА_3 (далі по тексту - позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі по тексту - ГУ ДФС в Херсонській області або відповідач) про скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 05.02.2016 р. № 000059/21-22-21-25-.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем на підставі абз. 5 та 15 ч.2 ст.17 ЗУ "Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" 05 лютого 2016 року прийнято рішення про застосування фінансових санкцій № 000059/21-22-21-25-, відповідно до якого до позивача застосовано штраф у розмірі 27 000,00 гривень.

Позивач зазначив, що відповідно до податкового законодавства відповідач повинен був вручити ОСОБА_3 податкове повідомлення - рішення. Зазначив, що ГУ ДФС у Херсонській області не має повноважень на здійснення податкового контролю за діяльністю платника податків ОСОБА_3, в тому мислі і за дотриманням норм ЗУ "Про державне регулювання виробництва та обігу спирту ...", оскільки він не є контролюючим органом для цього платника податків. Крім того, позивач зареєстрований в ДПІ у м. Херсон ГУ ДФС в Херсонській області, тому даний орган не є контролюючим для позивача та з огляду на це, дія наказу про проведення перевірки на нього не розповсюджується. Крім того, зазначив, що з наказу на проведення перевірки не можливо встановити фактичну наявність підстав для проведення перевірки, в направленні визначено більший обсяг перевірки.

Крім того позивач зазначив, що для підставою у відмові допуску осіб для проведення перевірки було неналежне оформлення документів для перевірки. Про відмову в допуску осіб для проведення перевірки позивач склала відповідний акт, який посадові особи ГУ ДФС у Херсонській області відмовилися підписати.

У позовній заяві позивач вказав, що право на проведення перевірки відповідач обґрунтовує, нормою ст. 16 ЗУ "Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", яка надає йому право на здійснення перевірки за правилами відмінними від правил ПК України, відповідач заявляє, що він діє не як контролюючий орган , відповідно до ПК України, а діє як орган ліцензування.

Зазначив, що відповідно до податкового законодавства, перевірка має бути проведена за фактичної наявності підстав для неї, визначених пунктами ст. 80 ПК України, проте доказу наявності підстав для проведення перевірки не було надано. Неподання документів на перевірку унеможливлює проведення перевірки.

Щодо проведення експертизи відповідачем, позивач вказав, що ГУ ДФС в Херсонській області порушено процедуру її проведення, тому відсутні правові підстави для проведення експертизи та застосування її результатів.

Крім того вказав, що акт перевірки повинен бути обов'язково підписаний платником податків, оскільки акт не підписано, його не може бути прийнятий судом як доказ.

Також в обґрунтування позовної заяви вказав, що ГУ ДФС в Херсонській області не мало права розглядати акт перевірки , а мало направити його до контролюючого органу за місцем реєстрації платника податків, а саме, до ДПІ у м. Херсон ГУ ДФС у Херсонський області для прийняття рішення.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив адміністративний позов задовольнити.

Відповідач надав до суду заперечення. Заперечення обґрунтовано тим, що 16.12.2015 начальником Головного управління ДФС у Херсонській області керуючись ст.75, п.80.2.3, п.80.2.5 ст.80 та ст.81 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2756-УІ виданий наказ № 319 "Про проведення фактичної перевірки". Посадовими особами ГУ ДФС на підставі направлення на проведення фактичної перевірки від 16.12.2015 р., №64 та наказу №319 від 16.12.2015 р., в присутності позивача, здійснено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_3, за результатами якої складено акт (довідка) про результати фактичної перевірки від 18.12.2016 №34/21/НОМЕР_1.

ОСОБА_3, при проведенні перевірки було вручено копію наказу про проведення перевірки та направлення на проведення перевірки, та було допущено посадових осіб ГУ ДФС до проведення перевірки, за наслідками якої складено відповідний акт (довідка) фактичної перевірки.

За наслідками перевірки податковим органом не було прийнято жодних рішень, які б порушували права, свободи та інтереси ОСОБА_3

Від підписання та отримання акта (довідки) про результати фактичної перевірки ФОП ОСОБА_3, відмовилась.

Вважає, що права позивача не порушено, тому просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

В судовому засідання представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував та в задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного: 05 лютого 2016 року Головним управлінням ДФС у Херсонській області прийнято рішення про застосування фінансових санкцій № 000059/21-22-. Вказаним рішенням до позивача застосовано фінансові санкції у виглядів штрафу у розмірі 27000 грн., саме: за роздрібну торгівлю алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні ціни - 10000 грн. та зберігання алкогольних напоїв з підробленими марками акцизного податку - 1700 грн.

При вирішенні питання щодо правомірності рішення про застосування фінансових санкцій суд виходить з наступного.

Згідно п. 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України (далі - ПК України), контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

Відповідно до положень п.п.19-1.1.16 п.19.1 ст.19 ПК України контролюючі органи виконують такі функції, зокрема, здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 р. № 481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР) визначено основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України.

Пунктом 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України передбачено, що з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об'єктів оподаткування або об'єктів, які пов'язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).

Судом встановлено, що позивач зареєстрований в ДПІ у м. Херсоні ГУ ДФС в Херсонській області. Вказаний податковий орган є структурним підрозділом ГУ ДФС в Херсонській області, при цьому, повноваження щодо вказаних перевірок надано відділу контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Державної фіскальної служби України, тому суд не приймає до уваги твердження позивача, що лише ДПІ у м. Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області є її контролюючим органом.

Статтею 16 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 № 481/95-ВР, передбачено, що контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Відповідно до п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України).

Пунктом 80.1 ст.80 ПК України передбачено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Пунктом 80.2. ст. 80 ПК України передбачено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин:

- письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування (пп. 80.2.3 п. 80.2 ст. 80 ПК України);

- у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України).

Відповідно до п.80.5 ст.80 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органі до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Згідно із п.81.1 ст.81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Судом встановлено, що 16 грудня 2015 року Головним управлінням ДФС у Херсонській області видано наказ № 319 "Про проведення фактичної перевірки". Наказ видано на підставі п. 75.1.3 ст. 75, п. 80.2.3, п. 80.2.5 ст. 80 та ст. 81 Податкового кодексу України та з метою дотримання суб'єктом господарювання вимог чинного законодавства у сфері обігу алкогольних напоїв і тютюнових виробів, підакцизних товарів.

Отже, суд не приймає до уваги посилання позивача, що не можливо встановити підстави для проведення перевірки.

Додатком до вказаного наказу передбачено перелік платників податків, які підлягають відпрацюванню, шляхом проведення фактичних перевірок, у відповідності до вимог ст. 80 Податкового кодексу України, яким передбачено проведення перевірки ФОП ОСОБА_3 за адресою м. Херсон, пр. Сенявіна, 156-б, кафе "Птичка" на підставі пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України.

16 грудня 2015 року видано направлення № 64 від 16 грудня 2015 року про проведення фактичної перевірки з 16 грудня 2015 року по 25 грудня 2015 року.

Судом встановлено, що наказ про проведення перевірки та направлення на її проведення має всі необхідні реквізити.

Позивачем направлення на проведення перевірки та наказ про проведення перевірки отримано, про що ним особисто зроблено запис в зазначеному направленні.

18 грудня 2015 року позивачем складено акт відмови у допуску до перевірки діяльності ФОП ОСОБА_3 у зв'язку з ненаданням наказу на перевірку.

Абзацом 6 п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України встановлено, що відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

Допитані в судовому засіданні свідки, які проводили перевірку, а саме, головний державний ревізор - інспектор Мигирич О.М. та головний державний ревізор - інспектор Бевзюк О.О. надали в судовому засіданні покази, що ними проведено перевірку. Перед проведенням перевірки надано наказ про проведення перевірки та направлення на її проведення особі, яка здійснювала розрахункові операції та вказаною особою передано документи позивачу. При проведенні перевірки споживачем було придбано горілку "Пшеничну", чек та вказану горілку передано перевіряючим. Працівником кафе - барменом було знято з вказаної пляшки та надано акцизну марку перевіряючим.

Отже, суд не приймає до уваги посилання позивача про ненадання документів, необхідних для проведення перевірки та поважності причини недопуску осіб відповідача до проведення перевірки, оскільки з показів свідків та наданих документів, судом встановлено, що перевірку було проведено без відмови позивача в її проведенні.

Судом встановлено, що за результатами перевірки складено акт (довідка) про результати фактичної перевірки від 18.12.2016 №34/21/НОМЕР_1. Вказаним актом зафіксовано порушення, а саме, зберігання алкогольних напоїв, які марковано акцизного податку з візуальними ознаками підробки. Зазначено, що марки акцизного збору буде направлено на експертизу. При цьому, перевіркою встановлено реалізація горілки, а саме горілка "Пшенична" 0,5 40 %, виробництва Харків за ціною нижчою від встановлених мінімальних роздрібних цін.

В акті перевірки зафіксовано, що позивача ознайомлено з вказаним актом. При цьому, ФОП ОСОБА_3 від підпису та отримання акту відмовилася.

Суд зазначає, що відповідно до положень п.п.19-1.1.16 п.19.1 ст.19 ПК України контролюючі органи виконують такі функції, зокрема, здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

Отже, притягнення суб'єкта господарювання до відповідальності шляхом накладення відповідним рішенням штрафу - є одним із способів здійснення контролюючим органом заходів, спрямованих на запобігання порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Частиною 1 статті 17 Закону № 481/95-ВР передбачено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 р. № 790 затверджений порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", пунктом 3 якого визначено, що до суб'єктів підприємницької діяльності, винних у вчиненні порушень, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірах, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Пунктом 5 Постанови № 790 визначено, що підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є: акт перевірки додержання суб'єктом підприємницької діяльності встановлених законодавством вимог, обов'язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства; результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб'єкта підприємницької діяльності, пов'язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

З матеріалів справи слідує, що підставою для застосування до ФОП ОСОБА_3 фінансових санкцій згідно рішення від 05.02.2016 р. № 000059/21-22-21- став акт перевірки №34/21/НОМЕР_1 від 18.12.2015 р.

З оскаржуваного рішення вбачається, що до ФОП ОСОБА_3 згідно з абз.13, 15, ч.2 ст.17 Закону № 481/95-ВР застосовано фінансові санкції за зберігання алкогольних напоїв з підробленими марками акцизного податку у розмірі 17000 грн., за роздрібну торгівлю алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні ціни, у розмірі 10000 грн., за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензії у розмірі 17000 грн.

Абзацом 13 ч. 2 ст. 17 Закону України № 481/95-ВР до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень.

До суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень (абз. 15 ч. 2 ст. 17 Закону України № 481/95-ВР).

Щодо застосування до позивача фінансових санкцій за зберігання алкогольних напоїв з підробленими марками акцизного податку, суд зазначає наступне: статтею 11 Закону 481/95-ВР передбачено, що алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Статтею 226 ПК України встановлено порядок виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

Відповідно до п.п.226.1, 226.2, 226.3 ст.226 ПК України у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов'язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару. Наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів. Виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюються відповідно до положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 226.6 ст.226 ПК України визначено, що маркуванню підлягають усі алкогольні напої з вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об'ємних одиниць. Маркування вироблених в Україні алкогольних напоїв із вмістом спирту етилового від 1,2 до 8,5 відсотка об'ємних одиниць не здійснюється.

За приписами п.226.9 ст.226 ПК України вважаються такими, що немарковані, зокрема, алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Згідно п.228.9 ст.228 ПК України відповідальність за недодержання порядку маркування, продажу алкогольних напоїв і тютюнових виробів, несплату чи несвоєчасну сплату податку несуть виробники (замовники), імпортери, продавці таких товарів та їх посадові особи відповідно до закону.

Щодо проведення експертизи акцизної марки суд зазначає наступне: спільним наказом Міністерства фінансів, Служби безпеки, Міністерства внутрішніх справ України від 25, 15, 24 листопада 1993 р. N 98/118/740 затверджено Правила виготовлення бланків цінних паперів і документів суворого обліку.

Пунктом 8 вказаних правил передбачено, що експертиза бланків цінних паперів і документів суворого обліку проводиться на вимогу замовника та за його рахунок. Експертиза проводиться Держзнаком України.

Головним управлінням ДФС у Херсонській області супровідним листом від 25 грудня 2016 року направлено до Управління державної політики у сфері пробного нагляду та документів суворої звітності Міністерства фінансів України марки акцизного податку для підтвердження або спростування їх автентичності.

Актом експертизи марок акцизного податку для маркування алкогольних напоїв вітчизняного виробництва № 005-01-16 від 18 січня 2016 року, затвердженого начальником відділу організації та контролю за виготовлення цінних паперів і документів суворої звітності (Держзнак) Управління державної політики у сфері пробірного нагляду та документів суворої звітності Міністерства фінансів України, визначено, що надані на експертизу марки акцизного податку для алкогольних напоїв вітчизняного виробництва з реквізитами, зокрема, АВ ЛГП 20АААД № 731460, 09/14, 14,106 грн. державним підприємством "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів" не виготовлялися та є підробленими.

Отже, проаналізувавши викладене, заслухавши покази свідків, судом встановлено, що порушення зафіксовані перевіркою дійсно були наявні. Матеріали справи підтверджують факт здійснення правопорушення позивачем.

Суд не приймає до уваги твердження позивача щодо порушення процедури проведення перевірки та оформлення її результатів, як і не вбачає підстав для скасування рішення № 000059/21-22-21-25- від 05 лютого 2016 року.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що в даному випадку позовні вимоги ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 05.02.2016 р. № 000059/21-22-21-25- не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 17, 18, 19, 158-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

В задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 30 травня 2016 р.

Суддя Василяка Д.К.

кат. 8.3.5