Справа № 2-а/264/11/2016
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Тарасенко І. М.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2016 року справа №2-а/264/11/2016

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 28 березня 2016 року у справі № 2-а/264/11/2016 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області, Іллічівського відділу Державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції про скасування рішення начальника УПФУ в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області № 161 від 15.02.2011 року та постанови заступника начальника Іллічівського ВДВС Маріупольського МУЮ ОСОБА_3 від 27.02.2012 року про відкриття виконавчого провадження № 24957782,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 26.03.2012 року звернувся з адміністративним позовом до суду, мотивуючи свої вимоги тим, що 24.12.2010 року її підприємством на рахунок Іллічівського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції була перерахована сума 9248, 95 гривень, як оплата штрафних санкцій по рішенням Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя. Проте посадові особи Іллічівського ВДВС Маріупольського МУЮ, неналежним чином виконали свої службові обов'язки, оскільки тільки 26.01.2011 року необхідна сума була перерахована на рахунок управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя. Даний факт невчасного перерахування грошових коштів став причиною того, що начальник управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя стосовно підприємства ТОВ «Лама» ухвалив рішення № 161 від 15.02.2011 року про нарахування пені за період з 11.06.2009 року по 26.01.2011 року в сумі 4674, 74 грн., після чого заступник начальника Іллічівського відділу ДВС Маріупольського МУЮ Донецької області 27.02.2012 року виносить постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 24957782.

Позивач просив суд: скасувати рішення начальника Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області № 161 від 15.02.2011 року; скасувати постанову заступника начальника Іллічівського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції ОСОБА_3 від 27.02.2012 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 24957782.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 28 березня 2016 року у справі № 2-а/264/11/2016 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області, Іллічівського відділу Державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції про скасування рішення начальника УПФУ в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області № 161 від 15.02.2011 року та постанови заступника начальника Іллічівського ВДВС Маріупольського МУЮ ОСОБА_3 від 27.02.2012 року про відкриття виконавчого провадження № 24957782 відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу про скасування оскаржуваної постанови та прийняття нової, якою задовольнити позов в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що хоча органи ПФУ і наділені повноваженнями застосовувати штрафні санкції, але вказані штрафні санкції повинні накладатись тільки в разі доведення винуватості, а в даному випадку посадові особи Іллічівського відділу Державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції неналежним чином виконали свої службові обовязки, внаслідок несумлінного відношення до них і тому тільки 26.01.2011 року, тобто за перебігом часу більш як місяць, необхідна сума була перерахована на рахунок Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області. Даний факт невчасного перерахування грошових коштів став причиною того, що пенсійним органом стосовно ТОВ «Лама» ухвалив рішення № 161 від 15.02.2011 року про нарахування пені за період з 11.06.2009 року по 26.01.2011 року в сумі 4674,74 грн.

Сторони у судове засідання не зявились, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

За нормами пункту другого частини першої статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, так як не прибула жодна з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 згідно наказу № 1 від 10.09.1992 року призначена директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Лама» (а.с. 14).

Рішеннями Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя №№ 361, 362 від 18.05.2009 року на підставі п. 5 ч. 9 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за несвоєчасне подання відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку та іншої звітності визначеної законодавством в територіальні органи Пенсійного фонду до ТОВ «Лама» застосовані фінансові санкції у розмірі 7405, 65 грн. та 479, 42 грн. (а.с. 42, 43).

24.12.2010 року ТОВ «Лама» перерахувало на депозитний рахунок Іллічівського ВДВС Маріупольського МУЮ на користь УПФУ в Іллічівському районі м. Маріуполя кошти в сумі 9248, 95 грн. (а.с. 8).

Відповідно до листа начальника управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя від 11.04.2011 року № 3935/04 стягнуті кошти в сумі 7846, 12 грн. на рахунок Пенсійного фонду надійшли від Іллічівського ВДВС Маріупольського МУЮ 26.01.2011 року (а.с. 9).

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя № 161 від 15.02.2011 року на підставі пункту 2 частини 9 статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) до ТОВ «Лама» застосовано пеню за період з 11.06.2009 року по 26.01.2011 року в розмірі 4674, 74 грн. (а.с. 7).

Постановою від 27.02.2012 року заступником начальника Іллічівського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження з виконання рішення Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя № 161 від 15.02.2011 року про стягнення з ТОВ «Лама» пені за період з 11.06.2009 року по 26.01.2011 року в розмірі 4674,74 грн. на користь УПФУ в Іллічівському районі м. Маріуполя (а.с. 16).

З зазначеним рішенням позивач не погодився, вважає, що рішення № 361, 362 вона виконала 24.12.2010 року, шляхом перерахування грошових коштів в сумі 9248, 95 гривні, які складаються з суми штрафних санкцій 7846,12 гривні та відсотків на користь Іллічівського ВДВС Маріупольського МУЮ за виконання цього рішення.

Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволені позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (в редакції, чинній на час прийняття пенсійним органом рішень №№ 361, 362) за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою або подання недостовірних відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку та іншої звітності, передбаченої законодавством, до територіальних органів Пенсійного фонду накладається штраф у розмірі 10 відсотків суми страхових внесків, які були сплачені або підлягали сплаті за відповідний звітний період, за кожний повний або неповний місяць затримки подання відомостей, звітності, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а в разі повторного протягом року такого порушення - у розмірі 20 відсотків зазначених сум та не менше 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 2 частини 9 статті 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (в редакції чинній на час прийняття пенсійним органом рішень №№ 361, 362) виконавчі органи Пенсійного фонду застосовують до страхувальників такі фінансові санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Як зазначалося вище, 24.12.2010 року ТОВ «Лама» перерахувало на депозитний рахунок Іллічівського ВДВС Маріупольського МУЮ на користь УПФУ в Іллічівському районі м. Маріуполя кошти в сумі 9248, 95 грн., вказані кошти надійшли від Іллічівського ВДВС Маріупольського МУЮ 26.01.2011 року (а.с. 8, 9).

На підставі п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсійним органом прийнято рішення № 161 від 15.02.2011 року, яким ТОВ «Лама» нараховано пеню за несвоєчасну сплату страхових внесків в розмірі 4674,74 грн.

Абзацом 5 пункту 7 Розділу VIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» визначено, що стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється.

Відповідно до абз. 6 п. 7 Розділу VIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» На період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що за відповідачем після 01.01.2011 року збереглося право здійснювати контроль за правильністю нарахування та своєчасністю сплати страхових внесків та штрафних санкцій за період й до 01.01.2011 року. У разі виявлення порушень має право застосувати штрафні санкції та нарахувати пеню, визначені законом, чинним на момент вчинення таких порушень.

В апеляційній скарзі апелянт вказує на той факт, що ТОВ «Лама» 24.12.2010 року на рахунок Іллічівського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції була перерахована сума 9248,95 грн. як оплата штрафних санкцій по рішенням УПФУ в Іллічівському районі м. Маріуполя за №№ 361, 362. Але вказані кошти на рахунок пенсійного органу надійшли лише 26.01.2011 року, що, на думку апелянта, і стало підставою для пені відповідно до рішення № 161 від 15.02.2011 року.

Колегія суддів вважає такий довід хибним, оскільки, як вбачається з рішень №№ 361, 362 від 18.05.2009 року, за несвоєчасне подання відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку та іншої звітності визначеної законодавством в територіальні органи Пенсійного фонду до ТОВ «Лама» застосовані фінансові санкції у розмірі 7405, 65 грн. та 479, 42 грн. У вказаних рішеннях зазначено, що суми, зазначені у рішенні, підлягають сплаті в 10-денний строк з дня одержання цього рішення, у разі несплати суми штрафу в установлений строк, рішення передається до органу державної виконавчої служби для стягнення в примусовому порядку протягом року з дати набрання ним чинності. Вказані рішення набрали чинності 12.06.2009 року (а.с. 42, 43).

Тобто, у добровільному порядку ТОВ «Лама» фінансові санкції у розмірі 7405, 65 грн. та 479, 42 грн. не сплачені. Рішення передано до органу державної виконавчої служби для стягнення в примусовому порядку.

У звязку з тим, що ТОВ «Лама» несвоєчасно сплачено штрафні санкції, то 15.02.2011 року Управлінням Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя застосовано до товариства пеню за період з 11.06.2009 року по 26.01.2011 року в розмірі 4674, 74 грн. (а.с. 7).

Доводи апелянта не заслуговують на увагу, оскільки 24.12.2010 року на рахунок Іллічівського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції ТОВ «Лама» була перерахована сума 9248,95 грн. як оплата штрафних санкцій по рішенням УПФУ в Іллічівському районі м. Маріуполя за №№ 361, 362 за примусовим виконанням. А отже, таке виконання не можна вважати своєчасним.

Днем зарахування сум штрафних санкцій вважається день зарахування платежу на рахунок Пенсійного фонду.

Частиною першою статті 69 Кодексу адміністративного судочинства передбачено, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Отже, беручи до уваги вище викладене, суд дійшов висновку про відсутність порушених прав та законних інтересів позивача відповідачем.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

В силу положень частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Водночас, належних і достатніх доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, позивачем не надано, а також не довели суду обставин щодо неправомірності рішення № 161 УПФУ в Іллічівському районі м. Маріуполя від 15.02.2011 року.

Виходячи з наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволені позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення спору, тому підстав для скасування ухваленого судового рішення колегія суддів не вбачає.

З огляду на викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги апелянта не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, спір за суттю вирішений вірно, підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 165, 167, 195,197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, 206, 211, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 28 березня 2016 року у справі № 2-а/264/11/2016 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді Судді Т.Г. Арабей

ОСОБА_4