Справа № 2518/2-а-9323/11
Суддя: Сташків В. Б.
Дата ухвалення: 2011-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Ріпкинський районний суд Чернігівської області
Справа № 2518/2-а-9323/2011
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

( в п о р я д к у с к о р о ч е н о г о п р о в а д ж е н н я )

26 вересня 2011 року суддя Ріпкинського районного суду Чернігівської області Сташків В.Б.,
розглянувши в смт. Ріпки в приміщенні суду, в порядку скорченого провадження, адмін.справу
за позовомОСОБА_1
до Управління Пенсійного фонду України в Ріпкинському районі Чернігівської області
провизнання неправомірними дій відповідача, зобовязання здійснити перерахунок та виплату додаткової пенсії та доплати до пенсії, й продовження виплати пенсії у відповідному розмірі,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до УПФУ в Ріпкинському районі з вищевказаним адміністративним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що він є потерпілим від наслідків аварії на ЧАЕС 4 категорії, непрацюючим пенсіонером, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю. Вказує, що розміри призначених і виплачуваних йому додаткової пенсії та доплати до пенсії не відповідають розмірам, передбаченим Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а тому просить визнати дії відповідача щодо відмови від проведення перерахунку доплати до пенсії з жовтня 2009 р. по грудень 2010 р. відповідно до ст.. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі 1 мінімальної заробітної плати та у виплаті додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю в розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи неправомірними та зобовязати його зробити перерахунок доплати до пенсії та додаткової пенсії заподіяної здоровю з жовтня 2009 р., виходячи з встановлених розмірів відповідно до ст.. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а саме 1 мінімальної заробітної плати, та провести перерахунок додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю в розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та виплатити з жовтня 2009 р. до грудня 2010 заборгованість за відрахуванням вже сплачених сум, та продовжити виплату пенсії у відповідному розмірі.

Ухвалою судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 18 травня 2011 р. адміністративний позов ОСОБА_1 до УПФУ в Ріпкинському районі за період з 1 жовтня 2009 року по 23.09.2010 року включно залишено без розгляду.

24.06.2011 року від УПФУ в Ріпкинському районі надійшло письмове заперечення проти позову, в якому вони просять відмовити в позові повністю за необґрунтованістю позовних вимог, оскільки розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяної здоровю у сумі 38 грн. 20 коп. обраховані відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530, а право на доплату до пенсії позивач не має, так як проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, який не входить до Переліку населених пунктів, в яких оплата праці громадян, що працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться за підвищеними тарифними ставками (відрядними розцінками) і посадовими окладами, який міститься в Додатку 3 до Постанови Кабінету Міністрів Української РСР «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23.07.1991р. №106.

Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, приходжу до висновку, що достатні підстави для прийняття законної і обґрунтованої постанови, в порядку скороченого провадження, про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з таких мотивів.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 є громадянином, який постійно проживав на території зони посиленого радіологічного контролю у 1986 - 1992 роках (Категорія 4), непрацюючим пенсіонером, який перебуває у відповідача на пенсійному обліку та отримує додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, на підставі статті 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 5 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 р. № 530 „Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян, що становить 38 грн. 20 коп..

В той же час, ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорій 4 призначається у розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком.

Виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами при визначенні розміру додаткової пенсії, передбаченої ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосуванню підлягає розмір мінімальної пенсії за віком для даної категорії громадян, а саме 15 % мінімальної пенсії за віком, яка визначається ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність на відповідний рік, а не розмір, який в спірний період отримувала позивач, обрахований відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 р. № 530 „Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян, а саме 5 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що становить 38 грн. 20 коп..

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 має право на отримання додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю відповідно до ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на рівні 15 % мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на території четвертої зони посиленого радіологічного контролю, підвищуються у розмірі однієї мінімальної заробітної плати.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 на даний час проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, яке відповідно Розпорядження Кабінету Міністрів України від 12 січня 1993 року № 17-р додатково включено до Переліку населених пунктів віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи (Додаток № 1 до Постанови Кабінету Міністрів Української РСР «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23.07.1991р. №106) та віднесено до четвертої зони посиленого радіологічного контролю.

Заперечення відповідача про відсутність у позивачки права на доплату до пенсії, передбаченої ст.. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з посиланням на не віднесення с. Кротинь до Переліку населених пунктів, в яких оплата праці громадян, що працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться за підвищеними тарифними ставками (відрядними розцінками) і посадовими окладами є безпідставним, оскільки в ст..39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відсутнє пряме посилання на те, що Перелік населених пунктів в яких виплачується підвищення до пенсії встановлюється Кабінетом Міністрів України, натомість у вказаній статті прямо указано, що мешканцям зони посиленого радіологічного контролю виплачується підвищення до пенсії в розмірі 1 мінімальної заробітної плати, а закон має вищу юридичну силу над урядовими підзаконними актами.

Отже при визначенні чи має право особа, яка проживає в зоні посиленого радіологічного контролю на отримання підвищення до пенсії слід виходити з загального Переліку населених пунктів віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи Додаток № 1 до Постанови.

Таким чином, ОСОБА_1, як житель ІНФОРМАЦІЯ_2 має право на отримання доплати до пенсії, що передбачена ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 1 мінімальної заробітної плати.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що дії УПФУ в Ріпкинському район: щодо не виплати позивачу доплати до пенсії відповідно до ст. 39 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 24 вересня 2010 р. по 22 липня 2011 р., та щодо обрахування розмірів та виплати позивачу у заниженому розмірі додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю відповідно до ст. 51 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 24 вересня 2010 р. по 22 липня 2011 р. слід визнати протиправними.

У звязку з цим, враховуючи те, що позивач вказав кінцеву дату проведення виплат 31 грудня 2010 р., вважаю за можливе з метою повного захисту його прав, відповідно до ст.. 11 КАС України, вийти за межі позовних вимог, зобовязавши УПФУ в Ріпкинському районі Чернігівської області призначити, нарахувати та виплатити позивачу доплату до пенсії відповідно до ст. 39 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі 1 мінімальної заробітної плати, за період з 24 вересня 2010 р. по 22 липня 2011 р. включно та перерахувати та виплатити позивачу додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю відповідно до ст. 51 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі 15 процентів мінімальної пенсії за віком, за період з за період з 24 вересня 2010 р. по 22 липня 2011 р. включно, оскільки з 01.01.2011 р. і по 22 липня 2011 р. продовжують порушуватись права позивача, а з 23 липня 2011 року набрала чинності Постанова Кабінету Міністрів України вiд 06.07.2011 р. № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», яка прийнята на виконання п. 4 Закону України від 14 червня 2011 року N 3491-VI «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», з якого випливає, що визначення порядку та розмірів виплат зазначеним категоріям громадян делеговано Кабінету Міністрів України.

Враховуючи те, що Закон України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та Закон України від 14 червня 2011 року N 3491-VI «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» є однопредметними законодавчими нормами рівної ієрархії, проте остання законодавча норма прийнята пізніше, тому саме Закон України від 14 червня 2011 року N 3491-V підлягає застосуванню до спірних правовідносин, в порядку визначеному Постановою Кабінету Міністрів України вiд 06.07.2011 р. № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету».

У звязку з цим, слід відмовити в задоволені вимог щодо виплати вказаних доплати до пенсії та додаткової пенсії в подальшому.

Керуючись ст.ст. 39, 49, 51, 71 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ч.ч. 2 ст. 19, ст. 22, ч.1 ст.46, ст. 50 Конституції України, ст.. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 52, 53 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік», ст.ст. 21, 22 Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», п. 4 Прикінцеві положення до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», з урахуванням змін внесених до нього Законом України від 14 червня 2011 року N 3491-VI, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати», ст.ст. 6, 8 - 11, 70, 71, 86, 158-163, 183-2, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ріпкинському районі Чернігівської області задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Ріпкинському районі Чернігівської області щодо не виплати ОСОБА_1 за період з 24 вересня 2010 р. по 22 липня 2011 р. доплати до пенсії відповідно до ст.. 39 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та щодо обрахування розміру та виплати ОСОБА_1 за період з 24 вересня 2010 р. по 22 липня 2011 р. у заниженому розмірі додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю відповідно до ст. 51 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи протиправними.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Ріпкинському районі Чернігівської області:

- призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 24 вересня 2010 р. по 22 липня 2011 р. включно доплату до пенсії відповідно до ст. 39 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі 1 мінімальної заробітної плати, який визначається виходячи із ст.. 53 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік», ст. 22 Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» й ст. 2 Закону України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати»;

- перерахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 24 вересня 2010 р. по 22 липня 2011 р. включно додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю відповідно до ст. 51 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі 15 процентів мінімальної пенсії за віком, який визначається виходячи із ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та встановлюється у розмірах прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначених ст.. 52 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік», ст. 21 Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», й ст.. 1 Закону України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати», з обовязковим урахуванням фактично виплачених коштів.

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ріпкинському районі Чернігівської області щодо продовження виплати пенсії у відповідному розмірі відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст.. 256 КАС України, покласти на Управління Пенсійного фонду України в Ріпкинському районі Чернігівської області обовязок виконати вказану постанову негайно.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі протягом десяти днів з дня отримання копії постанови апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду через Ріпкинський районний суд Чернігівської області з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.Б.Сташків