Справа № 679/239/16-а
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2016-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 679/239/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Ходоровського Б.В.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

25 травня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Загороднюка А.Г. Полотнянка Ю.П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Нечаюк Т.В.,

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 01 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в м.Нетішин Хмельницької області про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

08.02.2016 року позивач - ОСОБА_4 звернувся до Нетішинського міського суду Хмельницької області з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Нетішин Хмельницької області про стягнення заборгованості.

Постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 01.03.2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

24.05.2016 року на адресу Вінницького апеляційного адміністративного суду від відповідача надійшли заперечення на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, представник відповідача, в свою чергу, заперечив проти апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити з наступних підстав.

Як досліджено з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інвалідом 2-ї групи від захворювання, пов'язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та належить до І категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно постанови Нетішинського міського суду Хмельницької області від 12 жовтня 2011 року по справі №2-а-2259/11, що набрала законної сили 24.03.2014 року зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Нетішин Хмельницької області провести ОСОБА_4 перерахунок та виплату державної пенсії згідно із ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, згідно зі ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, з урахуванням вимог ч.3 ст. 67 цього Закону та виходячи з мінімального розміру пенсії за віком, визначеної у ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за період з 07.03.2011 року по 22.07.2011року.

Вказана постанова 20 травня 2014 року була прийнята управлінням Пенсійного фонду України в м. Нетішин Хмельницької області до добровільного виконання та виконана в частині нарахування пенсії позивачу.

Згідно листа управління Пенсійного фонду України в м. Нетішин Хмельницької області №1/К-10 від 22.01.2016 року сума згідно проведеного перерахунку становить 22120,56 грн. і є невиплаченою по даний час, оскільки відповідно до ст. 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи» фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Бюджетні призначення на виплату підвищення до пенсії відповідно до ст. 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи», визначених у інших розмірах ніж ті, що встановлені постановою КМУ від 23.11.2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», не передбачені.

На думку позивача невиконання постанови Нетішинського міського суду Хмельницької області від 12 жовтня 2011 року є протиправним, що стало підставою звернення до суду.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Закону України "Про виконавче провадження", прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Згідно з ч. 1ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Таким чином, особа, вважаючи, що боржником в добровільному порядку не виконується рішення суду, яке набрало законної сили, на підставі вищезазначених документів звертається до органів Державної виконавчої служби з виконавчим листом та заявою про примусове виконання судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

При цьому, спірні правовідносини щодо визначення розміру належних позивачу виплат вже були вирішені в судовому порядку.

Отже, позивач фактично просить зобов'язати відповідача вчинити дії, спрямовані на виконання рішення суду, яке набрало законної сили, в той час як чинне законодавство не передбачає такого способу захисту права, як звернення до суду з позовом про зобов'язання вчинити дії, спрямовані на виконання рішення суду.

Аналізуючи вище викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що обов'язок виконання рішення суду, яке набрало законної сили, прямо передбачено Кодексом адміністративного судочинства України та Законом України "Про виконавче провадження", а тому не потребує врегулювання в судовому порядку, у зв'язку з чим позовні вимоги не підлягають задоволенню.

З урахуванням вищевикладених норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини сторін, та встановлених обставин даної справи, колегія суддів дійшла висновку про безпідставність заявлених позивачем вимог, які обгрунтовано залишені судом першої інстанції без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 01 березня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 31 травня 2016 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6