Справа № 711/10911/15-а
Суддя: Русаков Г. С.
Дата ухвалення: 2016-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

провадження № 2-а/697/72/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.05.2016 р. м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого Русакова Г. С.,

при секретарі Береговій А. А.,

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши адміністративний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 територіального управління юстиції в особі відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби про поновлення строку на звернення до суду, визнання рішень посадової особи державної виконавчої служби протиправними та скасування постанов про повернення виконавчого документа, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про поновлення строку на звернення до суду, визнання рішень посадової особи державної виконавчої служби протиправними та скасування постанов про повернення виконавчого документа. В обґрунтування своїх вимог посилається на наступні обставини. 30 жовтня 2015 року він отримав листа від ОСОБА_3 управління юстиції м. Черкаси. Ознайомившись з вмістом конверта, позивач дізнався про те, що головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління виконавчої служби ОСОБА_3 управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_4 виніс дві постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 27.10.2015 року. Державний виконавець при винесенні протиправних постанов посилався на норми спеціального Закону, зокрема п.9 ч.1 ст. 47 та ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження». Позивач вважає, що головний державний виконавець Вакуленко С.М. при виконанні виконавчих провадження не вжив всіх заходів передбачених законом для його виконання, зокрема, ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено порядок накладення штрафу на боржника у разі невиконання ним рішення суду. Після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж: на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника-фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону. Наскільки відомо позивачу, що боржником не вчинено жодних дій спрямованих на виконання рішення суду та не надано про це підтверджуючих документів державному виконавцю.

Враховуючи вищевикладене вважає, що виконавчий лист повернутий йому - ОСОБА_2 передчасно так, як головним державним виконавцем Вакуленко С.М. не вчинено всіх зазначених законом дій. Дії державного виконавця є незаконними, свідчать про порушення законодавства та постанови про повернення виконавчих документів стягувачеві від 27.10.2015 підлягають скасуванню. Крім того, постанови про повернення виконавчих документів стягувачеві винесені 27.10.2015 року, а надійшли на його адресу лише 30.10.2015 року. Як зазначено п. 3 оскаржуваних постанов, що постанова може бути оскаржена до суду в 10-денний строк з моменту її надходження проте позивач з 30.10.2015 року по 11 листопада 2015 року знаходився на лікуванні, підтвердженням цього є довідка видана лікувальним закладом, а тому фізично не міг оскаржити протиправні постанови. Враховуючи це, позивач просить суд поновити йому строк для пред'явлення адміністративного позову так, як строк звернення до суду був пропущений з поважної причини.

В судовому засіданні представник позивача викладені в позовній заяві вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 територіального управління юстиції в особі відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби до суду не з'явився, надіслав до суду клопотання про розгляд справи без їх участі. В матеріалах справи є заперечення на позов, в якому позовні вимоги не визнали повністю та просили відмовити у задоволенні позову у зв'язку з тим, що винесені постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 27.10.2015 року законними та такими, що відповідають вимогам Закону України "Про виконавче провадження", оскільки боржник не міг виконати рішення з поважних причин. Вважає, що державний виконавець на підставі ст..75 та 89 Закону України «Про виконавче провадження» має право лише здійснювати перевірку виконання рішення суду, у випадку невиконання без поважних причин накладати штраф та в подальшому повідомляти органи поліції про факти скоєння правопорушень, то враховуючи часткове виконання рішення суду боржником в частині здійснення перерахунку, вбачається відсутність визначених Законом України «Про виконавче провадження» подальших заходів щодо виконання рішення суду, що в свою чергу фактично означає заборону вчиняти будь-які подальші дії.

Дослідивши матеріали справи, доводи заперечень, суд приходить до висновку про те, що адміністративний позов підлягає задоволенню, а строк звернення до суду був пропущений ним з поважних причин, оскільки постанови про повернення виконавчих документів стягувачеві винесені 27.10.2015 року, а надійшли на адресу позивача лише 30.10.2015 року. Як зазначено п. 3 оскаржуваних постанов, що постанова може бути оскаржена до суду в 10-денний строк з моменту її надходження проте позивач з 30.10.2015 року по 11 листопада 2015 року знаходився на лікуванні, підтвердженням цього є довідка видана лікувальним закладом, а тому фізично не міг оскаржити протиправні постанови.

Частинами 1, 2 ст. 181 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасники виконавчого провадження мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси.

В судовому засіданні встановлено, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Черкаській області перебували виконавчі листи № 697/18/15-а видані 20.07.2015 Канівським міськрайонним судом Чекраської області про зобов'язання управління Пенсійного Фонду України в м. Каневі та Канівському районі здійснити, починаючи з 24.06.2014 року по 15.08.2014р., перерахунок та виплату ОСОБА_2 щомісячної державної пенсії по інвалідності, як інваліду 2 групи, в розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком, встановленої законом на час виплат, відповідно до вимог ст..ст.54 ч.4 , 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991р. № 796-12, з урахуванням ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та з урахуванням вже проведених виплат та зобов'язання управління Пенсійного Фонду України в м. Каневі та Канівському районі здійснити, починаючи з 24.06.2014 року до 15.08.2014р., перерахунок та виплату ОСОБА_2, як інваліду другої групи внаслідок Чорнобильської катастрофи, щомісячної додаткової пенсії за віком у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплат, відповідно до вимог ст.ст.50, 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991р. №796-12, з урахуванням ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та з урахуванням вже проведених виплат.

27.10.2015 року державним виконавцем винесено постанови про повернення виконавчого документа стягувачу.

В обґрунтування свого рішення державний виконавець посилався на те, що Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Черкаській області до Канівського міськрайонного суду Черкаської області було направлено подання про встановлення чи зміну способу і порядку виконання, згідно з яким державний виконавець просив замінити «зобовязання виплатити» на «стягнення», оскільки в такому випадку стягувачу можливо було б звернутися до казначейської служби для безспірного списання коштів. Ухвалою Канівського міськроайонного суду Черкаської області від 16.10.12015 року у справі № 697/15/15-а у задоволенні подання державного виконавця відмовлено, а тому державним виконавцем вичерпано спектр можливих виконавчих дій для виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження", державною виконавчою службою здійснюється примусове виконання рішень на підставі виконавчих документів.

Згідно ст.ст. 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження це сукупність дій органів і посадових осіб державної виконавчої служби, яка входить до системи Міністерства юстиції України, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів, які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених чинним законодавством України, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В мотивувальних частинах оскаржуваних постанов державний виконавець посилається на те, що рішення суду не виконано з поважних причин, а саме: спеціального Закону, зокрема п.9 ч.1 ст. 47 та ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, для повернення виконавчого листа з цієї підстави, державний виконавець мав встановити, що безпосередньо у законі встановлена заборона, щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника у виконавчому провадженні, і у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також, що в законі наявна заборона щодо проведення інших виконавчих дій стосовно цього боржника, що виключає можливість виконання виконавчого листа. Про наявність обставини, зазначених у пункті 9 частини 1 статті 47 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний скласти акт, що передбачено частиною 2 статті 47 зазначеного Закону. Однак, відповідачем доказів складення такого акта не надано, хоча у цій категорії справ, відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, обов'язок доказування правомірності своїх дій та рішень покладається на суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Згідно з положеннями ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до висновків Європейського суду з прав людини у рішеннях від 29 червня 2004 року у справі «Жовнер проти України» п. 38 та від 07 травня 2002 року у справі «Бурдов проти Росії», державний орган не може посилатися на відсутність коштів, щоб не виплачувати борг, підтверджений судовим рішенням. Відсутність грошових коштів не є для влади (держави) виправданням для невиконання рішення суду. Згідно п.29 рішення Європейського суду з прав людини від 13 липня 2006 року по справі «Васильєв проти України» виконання рішення щодо боржника залишається обов'язком держави.

Таким чином, Держава повинна виконувати взяті на себе зобов'язання та не може посилатися на власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності.

За таких обставин, суд вважає, що державний виконавець передчасно виніс постанови про повернення виконавчого документа позивачу, оскільки не здійснив усіх можливих і вичерпних заходів виконання судового рішення. Крім того, якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції", пункт 68).

Також слід зазначити, що повернення виконавчого документу на підставі пункту 9 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» можливе у разі наявності встановленої законом заборони щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного судового рішення, а тому повернення виконавчого документу в зв'язку з відсутністю бюджетного фінансування суперечить закону.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

Керуючись статтями 9, 11, 69-86, 158-163, 167 КАС України, Закон України «Про виконавче провадження» -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 територіального управління юстиції в особі відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби про поновлення строку на звернення до суду, визнання рішень посадової особи державної виконавчої служби протиправними та скасування постанов про повернення виконавчого документа - задовольнити повністю.

Поновити ОСОБА_2 строк звернення до суду.

Визнати дії відділу примусового виконання рішень управління виконавчої служби ОСОБА_3 управління юстиції у Черкаській області неправомірними в частині:

- винесення постанов ВП 48122075 та ВП 48122253 про повернення виконавчого документа стягувачеві ОСОБА_2 від 27.10.2015 року (ВП 48122075);

Визнати протиправним та скасувати постанови про повернення виконавчого документа від 27.10.2015 року ВП 48122075 та ВП 48122253 відділу примусового виконання рішень управління виконавчої служби ОСОБА_3 управління юстиції у Черкаській області.

Зобов'язати відділ примусового виконання рішень управління виконавчої служби ОСОБА_3 управління юстиції у Черкаській області вчинити всі законні необхідні дії для виконання постанови Канівського міськрайонного суду від 26.10.2015 року справа № 697/18/15-а.

Судові витрати по сплаті судового збору компенсувати за рахунок держави.

Постанова суду може бути оскаржена а апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАСУ апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя / підпис/ ОСОБА_5

З оригіналом згідно: оригінал зберігається при матеріалах провадження № 2-а/697/72/2016

Суддя Г . С . ОСОБА_5