Справа № 815/736/16
Суддя: Корой С. М.
Дата ухвалення: 2016-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/736/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2016 року 12 год. 09 хв. м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Корой С.М.

секретаря судового засідання Лєсної Т.О.,

за участю сторін:

представника позивача Легенченко О.А. (за довіреністю),

представника відповідача Махортова І.О. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-технічне підприємство "Інжпроект" до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови № 29 від 12.02.2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-технічне підприємство «Інжпроект» до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови № 29 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 12.02.2016 року, прийнятої Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 27 січня 2016 року посадовою особою Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, на підставі наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України за № 1299 від 24.12.2015 року було проведено планову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівельної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил за замовником будівництва - ТОВ «ВТП «Інжпроект».

За результатами перевірки було складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівельної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 29 січня 2016 року, який було надіслано позивачу поштою та отримано ним 17.02.2016 року.

Також за результатами перевірки та на підставі акту винесено припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівельної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 29 січня 2016 року та складено протокол про порушення у сфері містобудівельної діяльності від 29 січня 2016 року.

12.02.2016 року Інспекцією ухвалено постанову № 29 про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності, а саме: за експлуатацію реконструйованого об'єкту.

Перевірка проводилась на об'єкті будівництва ІІІ категорії складності, розташованому за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 140-В.

В акті перевірки перевіряючим, зазначено, що в приміщенні реконструйованого об'єкту, на час проведення перевірки, знаходився автомобіль та було зафіксовано складання паливно-мастильних матеріалів.

Позивач зазначає, що жодних ознак ремонту вказаного транспортного засобу, чи ознак реалізації позивачем товарів чи послуг в акті перевірки не зафіксовано та не підтверджено жодним доказом, а сам факт перебування на об'єкті автомобіля не свідчить про експлуатацію даного об'єкту.

З приводу зберігання паливно-мастильних матеріалів в реконструйованому об'єкті позивач зазначає, що дані бочки залишились в ході реконструкційних робіт, та на час проведення перевірки були порожніми.

Фотографії, що були зроблені відповідачем під час перевірки, відображають лише факт перебування в приміщенні автомобіля та порожніх бочок, втім не відображають факту експлуатації реконструйованого об'єкту.

Позивач вважає, що висновок перевіряючого, щодо експлуатації реконструйованого об'єкту не відповідає дійсності, є лише суб'єктивною думкою перевіряючого, яка не підтверджена жодним доказом.

Позивач висновком перевіряючого не погоджується, вважає, що оскаржувана постанова винесена відповідачем з грубим порушенням норм діючого законодавства, не відповідає фактичним обставинам та не підтверджується належними доказами, у зв'язку з чим звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив суд задовольнити його у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення заявленого позову з підстав викладених у письмових запереченнях на адміністративний позов (а.с. 48-55), в яких зазначив, що позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за № 553 від 23.05.2011року, основними завданнями Держархбудінспекції та її територіальних органів є виконання дозвільних, реєстраційних функцій та здійснення контролю і нагляду у сфері будівництва, містобудування та архітектури. Крім того, інспекції державного архітектурно-будівельного контролю є єдиним органом державної влади уповноваженим на встановлення факту готовності об'єкту до експлуатації. Прийняття в експлуатацію об'єктів проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації на підставі акта готовності об'єкта до експлуатації шляхом видачі Інспекцією сертифіката.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та згідно з Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553, на підставі наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України за № 1299 від 24.12.2015 року проведено планову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил - товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-технічне підприємство «Інжпроект», м. Одеса, Київський район, вул. Люсторфська дорога, 140-В, , з реконструкції з розширенням нежилих будівель спец автоцентру «Тойота», будівля станції технічного обслуговування літ. «А» за адресою: м. Одеса, Київський район, вул. Люсторфська дорога, 140-В.

Про проведення планової перевірки замовника будівництва було проінформовано листом Департаменту за № 1015-05/1-144 від 11.01.2016 (поштове відправлення ОД УДППЗ «Укрпошта» № 682).

Відповідно до статей 34, 36, 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядку виконання будівельних робіт , затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466, та Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461, встановлено декларативний принцип на отримання права на виконання підготовчих і будівельних робіт та прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до І-ІІІ категорій складності. При цьому, замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт та готовність об'єкту до експлуатації та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації.

На момент перевірки будівельні роботи на об'єкті завершені та не виконувалися.

Відповідно до ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, неприйнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

На момент перевірки зафіксовано, що реконструйований об'єкт експлуатується, так як в приміщенні присутній автомобіль та зафіксовано складування паливно-мастильних матеріалів.

Таким чином замовником будівництва ТОВ «ВТП» Інжпроект» порушено ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Всі виявлені порушення під час планової перевірки підтверджуються фотофіксацією.

За результатами перевірки, Департаментом було прийнято постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 29 від 12.02.2016 року, якою на позивача за вчинене ним порушення, передбаченого п.6 ч.2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності» а накладено штраф в розмірі 124 020 гривень 00 копійок та винесено припис про усунення правопорушення у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 29.01.2016 року.

Щодо нібито порушення відповідачем процедури проведення перевірки, відповідач зазначив, що відповідно до роз'яснення Президій Вищого арбітражного суду України № 02-5/35 від 26.01.2000 недодержання вимог правових норм, які регулюють порядок прийняття акта, у тому числі стосовно його форми, строків прийняття тощо, може бути підставою для визнання такого акта недійсним лише у тому разі, коли відповідне порушення спричинило прийняття неправильного акта. Якщо ж акт в цілому узгоджується з вимогами чинного законодавства і прийнятий відповідно до обставин, що склалися, тобто є вірним по суті, то окремі порушення встановленої процедури прийняття акта не можуть бути підставою для визнання його недійсним, якщо інше не передбачено законодавством.

Схожа правова позиція викладена, також, у Постанові Вищого адміністративного суду України від 223.04.2014 року № К/800/2118/14 «Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що порушення процедури здійснення перевірки та притягнення суб'єкта будівництва до відповідальності не може бути підставою для звільнення позивача від сплати відповідних штрафних санкцій у випадку, якщо порушення ним вимог будівельного законодавства підтверджено належними та допустимими доказами».

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в справі письмові докази, оцінивши їх за власним внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді справи, суд встановив наступні факти та обставини.

Головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Лисим С.О. у присутності генерального директора ТОВ «Виробничо-технічне підприємство «Інжпроект» Лято М.І., відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та згідно з Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553, на підставі наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції за № 1299 від 24.12.2015 року проведена планова перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил за замовником будівництва - товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-технічне підприємство «Інжпроект», об'єкта будівництва: реконструкція з розширенням нежилих будівель спец автоцентру «Тойота», будівля станції технічного обслуговування літ. «А» за адресою: м. Одеса, Київський район, вул. Люстдорфська дорога, 140-В.

За результатами перевірки 29 січня 2016 року складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким зафіксовано порушення вимог частини восьмої статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та пункту 12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461, а саме: експлуатація закінченого будівництвом об'єкта без введення його в експлуатацію в установленому законодавством порядку.

Також 29 січня 2016 року на підставі акта перевірки за фактом вказаного порушення відповідач склав протокол про порушення у сфері містобудівної діяльності відносно ТОВ «Виробничо-технічне підприємство «Інжпроект» та видав 29 січня 2016 року припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким зобов'язав позивача усунути виявлені перевіркою порушення до 29 лютого 2016 року.

На підставі вказаних документів головний інспектор будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області прийняв спірну постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 29 від 12 лютого 2016 року, згідно з якою позивачем порушено ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та визнано його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 124 020,00 гривень.

Відносини у сфері містобудування, містобудівної, архітектурної діяльності регулюються Конституцією України, Цивільним, Господарським і Земельним кодексами України, законами України «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про Генеральну схему планування території України», «Про основи містобудування», «Про архітектурну діяльність», «Про комплексну реконструкцію кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду», «Про землеустрій», іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

Однією з функцій управління у сфері містобудівної діяльності є контроль за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, проектної документації.

Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» у частині першій статті 41 визначає державний архітектурно-будівельний контроль як сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Згідно з частиною другою статті 41 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абзацу другого пункту 1 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Держархбудінспекцією та її територіальними органами.

Державна архітектурно-будівельна інспекція України діє відповідно до Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 9 липня 2014 року № 294.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Відповідно до п. 3 Положення основними завданнями Держархбудінспекції є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, та серед іншого:

здійснення державного контролю та нагляду за дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил;

виконання дозвільних та реєстраційних функцій у будівництві, ліцензування у визначених законодавством випадках.

Згідно з пунктом 5 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок.

Статтею 4 Закону України «Про архітектурну діяльність» передбачено, що під час створення об'єкта архітектури виконується комплекс робіт, який, зокрема, включає прийняття спорудженого об'єкта в експлуатацію.

Відповідно до частин першої та п'ятої статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I-III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

Як встановлено частиною восьмою статті 39 цього Закону, експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію, забороняється.

Аналогічні положення закріплені в пунктах 11, 12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461.

Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» встановлено відповідальність юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (суб'єктів містобудування) за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Згідно зі статтею 1 цього Закону правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб'єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами. Вчинення суб'єктами містобудування правопорушень у сфері містобудівної діяльності тягне за собою відповідальність, передбачену цим та іншими законами України.

Відповідно до абзацу третього пункту 6 частини другої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення: експлуатація або використання об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації чи акті готовності об'єкта до експлуатації: об'єктів III категорії складності - у розмірі дев'яноста мінімальних заробітних плат.

В контексті хронології правового регулювання спірних відносин поняття «експлуатація не прийнятого в експлуатацію об'єкта» не може тлумачитись як триваюче правопорушення. Змістом цього правопорушення є невиконання обов'язку із введення в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта містобудування до початку його експлуатації. Суспільна небезпека такого правопорушення насамперед полягає не в недотриманні встановленого порядку, а в небезпеці, яка може мати місце в результаті відсутності контролю за безпечністю побудованого об'єкта містобудування з початку його використання.

Таким чином, логічним висновком має бути судження про те, що обов'язок введення об'єктів в експлуатацію, відповідальність за експлуатацію об'єктів, не введених в експлуатацію, можуть стосуватися лише тих суб'єктів, які після закінчення будівництва та початку використання, маючи відповідний обов'язок, не ввели об'єкти містобудування в експлуатацію, за що встановлена відповідна відповідальність.

Така правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 04 березня 2014 року у справі № 21-433а13, рішення якого є обов'язковим для всіх судів України відповідно до ст. 244-2 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною 1 статті 80 КАС України передбачено, що речовими доказами є предмети матеріального світу, що містять інформацію про обставини, які мають значення для справи. Речовими доказами є також магнітні, електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи.

Згідно з частинами 1-3 статті 79 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Відповідно до пункту 14 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 06.04.1995 року № 244, до протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності можуть додаватися оригінали або копії документів, фотоматеріали, які підтверджують факт вчинення правопорушення у сфері містобудівної діяльності, винність суб'єкта містобудування в його вчиненні та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до зазначених норм діючого законодавства та встановлених обставин суд критично оцінює надані відповідачем матеріали фотофіксації (а.с. 81-84), які були зроблені під час перевірки та мали б підтверджувати факт експлуатації завершеного будівництвом об'єкта містобудування та не введеного в експлуатацію, з огляду на наступне.

Експлуатація - це комплекс заходів, який забезпечує процес використання об'єкта, включаючи заходи, які спрямовані на підтримання об'єкта в справному стані.

Тобто, експлуатація є динамічним, триваючим процесом, що є неможливим за відсутності в приміщенні наступних складових: персоналу, обладнання, інструментів, матеріалів, тощо.

Цільове призначення об'єкту, що перевірявся - станція технічного обслуговування автомобільного транспорту.

Статтею 22 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено вимоги до технічного обслуговування і ремонту транспортних засобів. Так, відповідно до норм, вказаного Закону, виконавцями технічного обслуговування і ремонту транспортних засобів є суб'єкти господарювання, які відповідають наступним вимогам:

мають власні або орендовані засоби технічного обслуговування і ремонту, що відповідають установленим законодавством вимогам;

роботи з технічного обслуговування і ремонту здійснює персонал необхідного рівня професійної кваліфікації відповідно до видів цих робіт;

мають виробничі споруди, засоби технічного обслуговування і ремонту, що відповідають встановленим законодавством вимогам.

Положенням про технічне обслуговування і ремонт дорожніх транспортних засобів автомобільного транспорту визначено поняття наступних термінів:

технічне обслуговування (ТО) - комплекс операцій чи операція щодо підтримки робото здатності або справності виробу під час використання за призначенням, зберігання та транспортування;

ремонт - комплекс операцій щодо відновлення справності або робіт здатності виробів та відновлення ресурсів виробів чи їх складових частин.

Враховуючи вищевикладене, вбачається, що безумовною складовою факту експлуатації приміщення, цільове призначення якого є технічне обслуговування і ремонт транспортних засобів є наявність в цьому приміщенні засобів технічного обслуговування та ремонту, а також перебування в ньому персоналу необхідного рівня професійної кваліфікації.

Також, з огляду на зміст визначених в Положенні про технічне обслуговування і ремонт дорожніх транспортних засобів автомобільного транспорту термінів, вбачається, що експлуатація приміщення, в якому надаються послуги з технічного обслуговування автомобільного транспорту за відсутності спеціальних технічних засобів, інструменту, матеріалів та працівників - не можлива.

Надані відповідачем матеріали фотофіксації не підтверджують факту використання та експлуатації закінченого будівництвом об'єкту містобудування та не введеного в експлуатацію, оскільки на них відсутні підтвердження наявності в приміщенні станції технічного обслуговування автомобільного транспорту - необхідного обладнання та інструментів для здійснення такого обслуговування, а також наявність техперсоналу.

Поряд з цим, з наданих матеріалів фотофіксації не вбачається жодних дій щодо здійснення технічного обслуговування відносно автомобіля, який знаходиться в приміщенні, відсутні будь які ознаки розкомплектованості зазначеного транспортного засобу.

Крім зазначеного, слід зауважити, що відповідачем до суду не надано жодного доказу на підтвердження зовнішнього вигляду - об'єкта містобудування як закінченого будівництвом об'єкту (СТО) - (наявність зовнішньої реклами - станції технічного обслуговування, розпорядку роботи, тощо, що могло б підтвердити факт використання об'єкту містобудування по наданню послуг з технічного обслуговування, а значить - експлуатації приміщення).

Щодо зберігання позивачем в приміщенні бочок - відповідачем, як суб'єктом владних повноважень на якому лежить обов'язок доказування в суді не доведено факт, наявності чи відсутності в них саме паливно-мастильних матеріалів, а тим самим, відповідачем не доведено обставини, якими він обґрунтовує свої заперечення по позову пов'язуючи їх з цільовим призначенням та використанням перевіряємого об'єкта містобудування.

З урахуванням вищевикладеного, суд зазначає, що знаходження транспортного засобу та порожніх бочок в приміщенні об'єкту містобудування без жодних ознак щодо здійснення послуг з технічного обслуговування та використання приміщення за його цільовим призначенням, а також не підтвердження належними і беззаперечними доказами факту експлуатації об'єкту містобудування не дають можливості суду дійти обґрунтованого й переконливого висновку про факт закінчення будівництва і обладнання та експлуатації об'єкту містобудування, що перевірявся.

Враховуючи наведене, суд вважає, що адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-технічне підприємство «Інжпроект» до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови № 29 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 12.02.2016 року, прийнятої Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області - підлягає задоволенню, оскільки факт експлуатації позивачем об'єкту: «Реконструкції з розширенням нежилих будівель спец автоцентру «Тойота», будівлі станції технічного обслуговування літ. «А» за адресою: м. Одеса, Київський район, вул. Люстдорфська дорога, 140-В» - не підтверджено.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 6, 9, 11, 69-72, 86, 94, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-технічне підприємство «Інжпроект» до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови № 29 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 12.02.2016 року, прийнятої Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області - задовольнити.

Скасувати постанову № 29 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 12.02.2016 року, прийняту Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний суддею 27 травня 2016 року.

Суддя С.М. Корой

.