Справа № 822/377/16
Суддя: Ковальчук А.М.
Дата ухвалення: 2016-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/377/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2016 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіКовальчук А.М.
при секретаріБачку А.М.
за участі:представника позивача та представника відповідачів
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Волочиськ-Агро", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області , Волочиського районного управління юстиції, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Відділ Держгеокадастру у Волочиському районі Хмельницької області, сільськогосподарське фермерське господарство "Лан" про скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

товариство з обмеженою відповідальністю "Волочиськ-Агро", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулося в суд з позовом до реєстраційної служби Волочиського районного управління юстиції Хмельницької області, ОСОБА_6, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Відділ Держгеокадастру у Волочиському районі Хмельницької області, сільськогосподарське фермерське господарство "Лан" про визнання протиправними дій та скасування рішення про державну реєстрацію.

Ухвалою суду від 28 квітня 2016 року замінено відповідачів - реєстраційну службу Волочиського районного управління юстиції Хмельницької області, ОСОБА_6 на належних - Головне територіальне управління юстиції у Хмельницькій області та Волочиське районне управління юстиції.

В ході судового розгляду представник позивача подав заяву про зменшення позовних вимог в якій просив скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Волочиського РУЮ Хмельницької області ОСОБА_6 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 24394216 від 14 вересня 2015 року, щодо державної реєстрації права оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 1,0954 га укладеним між СФГ "Лан" та ОСОБА_4.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ "Волочиськ-Агро" зазначає, що між ним та власником земельної ділянки ОСОБА_7 у 2010 р. було укладено на 5 років договір оренди землі, який зареєстровано Волочиським районним відділом Хмельницької регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру".

Вказує, що 03 червня 2016 року позивачу стало відомо, що один із співвласників даної земельної ділянки, якими користується позивач, а саме: ОСОБА_4 уклала 31 серпня 2015 року з СФГ "Лан" договір оренди землі на цю ж земельну ділянку (1/2 її частини - 1,0954 га) та зареєструвала право оренди 14.09.2015 року, про що прийнято оскаржуване рішення.

Відмічає, що державним реєстратором неправомірно здійснено повторну реєстрацію договору оренди тієї ж самої земельної ділянки, що є недопустимим, оскільки зумовлює ситуацію, за якої одну і ту ж земельну ділянку передано в оренду різним орендарям.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задоволити.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача в судові засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник відповідачів в задоволенні позовних вимог просив відмовити. Зазначив про відсутність вимог до Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області. Що стосується Волочиського районного управління юстиції зазначає, що згідно відповіді відділу Держземагенства у Волочиському районі від 09.09.2015 року щодо означеної земельної ділянки зареєстрований договір оренди із ДП "Цукровик Поділля" 03.09.2008 року терміном на 5 років. Вказує, що у вказаній відповіді не зазначається щодо здійснення державної реєстрації договору оренди від 14.12.2010 року, а тим більше про скасування попереднього договору оренди, зареєстрованого 03.09.2008 року терміном на 5 років. А тому просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів в судові засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що 17 серпня 2010 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Волочиськ-Агро" (орендарем) та ОСОБА_7 (орендодавцем) укладено договір оренди землі щодо земельної ділянки площею 2,19 га з кадастровим номером НОМЕР_1, яка розташована на території Холодецької сільської ради, строком на 5 років, який зареєстровано 14 грудня 2010 року в Волочиському районному відділі Хмельницької регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру".

Зазначені обставини підтверджуються, зокрема, договором оренди та копією з книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі.

03 березня 2014 року ОСОБА_7 помер, а спадкоємці за законом після його смерті 12.08.2015 року оформили свідоцтво про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку по 1/2 частці, а саме: дружина ОСОБА_4 та син ОСОБА_3 та зареєстрували право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №09. Дана земельна ділянка стала спільною частковою власністю вказаних спадкоємців, без виділення кожному із них реальних земельних ділянок.

Рішенням державного реєстратора реєстраційної служби Волочиського районного управління юстиції Хмельницької області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №24394216 від 14.09.2015 року проведено реєстрацію іншого речового права (права оренди земельної ділянки) за договором оренди від 31.08.2015 року вищезазначеної земельної ділянки, укладеного між СФГ "Лан" та ОСОБА_4

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 4 ст. 124 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Статтею 125 ЗК України передбачено, що право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

При цьому, відповідно до ст.18 Закону України "Про оренду землі" від 6 жовтня 1998 року №161-XIV (в редакції, чинній на момент реєстрації договору оренди, укладеного між позивачем та ОСОБА_3М.) договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Згідно з Порядком державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1998 року №2073, і відповідно до Указу Президента України від 17 лютого 2003 року "Про заходи щодо створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру", обов'язок щодо здійснення у складі державного земельного кадастру реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них, договорів оренди земельних ділянок покладено на Державний комітет України по земельних ресурсах.

Наказом Державного комітету України по земельним ресурсам від 23.05.2003 року №135 "Про створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру та удосконалення структури державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах", установлено, що реєстрацію земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них, договорів оренди землі здійснює Державне підприємство "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах".

Як вказувалось вище, договір оренди землі між сторонами (позивачем та ОСОБА_3М.) зареєстрований в Волочиському районному відділі Хмельницької регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру" при Держкомземі України, тобто у встановленому законом порядку.

Крім того, відповідно до пункту 42 вказаного договору він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Також в договорі відсутні застереження щодо його дії протягом п'яти років з моменту підписання, тому він чинний протягом п'яти років саме з моменту державної реєстрації.

Договір оренди, укладений між ТОВ "Волочиськ Агро" та ОСОБА_7, був чинним станом на 31.08.2015 року, так як набрав чинності саме з моменту його державної реєстрації - 14.12.2010 року.

Таким чином, при проведенні державної реєстрації речового права за договором оренди землі, державний реєстратор здійснив повторну реєстрацію договору оренди однієї і тієї самої земельної ділянки, що є неприпустимим, оскільки зумовлює ситуацію, за якої одну і ту ж земельну ділянку було передано в оренду різним орендарям.

Суд зважає на те, що відповідно до ч.2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" №1952-IV (далі - Закон №1952-IV) державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Статтею 15 Закону №1952-IV визначено, що порядок проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень включає, зокрема, встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Згідно з п.6 ч.1 ст.24 Закону №1952-IV у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Як наслідок, в порушення вимог законодавства державним реєстратором було повторно зареєстровано право оренди земельної ділянки (за СФГ "Лан") на ту ж саму ділянку, на яку вже було зареєстровано аналогічне право за ТОВ "Волочиськ Агро".

Суд також звертає увагу на те, що згідно ч.1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Дана земельна ділянка стала спільною частковою власністю двох спадкоємців, без виділення кожному із них реальних земельних ділянок. Однак спірна земельна ділянка передана в оренду одним спадкоємцем без згоди іншого, що є суттєвим порушенням при прийнятті рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Одночасне існування державної реєстрації кількох прав оренди на одну і ту ж земельну ділянку суперечить вимогам Закону № 1952-ІV, який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою речових та інших прав, які підлягають державній реєстрації, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

Зазначена позиція висловлена в постанові Верховного суду України від 30 березня 2016 року по справі №814-3015-14.

Правову позицію стосовно обов'язку саме державного реєстратора під час проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно перевірити інформацію про наявність або відсутність вже зареєстрованих речових прав з метою недопущення одночасного існування їх подвійної державної реєстрації висловлено у постанові Верховного суду України від 29 вересня 2015 року по справі №802/37191.

Згідно ч. 1 ст. 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу ( у справі №802/37191 - з підстави п.1), є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржуваним рішенням допущено одночасне існування подвійної державної реєстрації договору оренди на одну земельну ділянку, а тому воно є протиправним та підлягає скасуванню.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 01 березня 2016 р. по справі №802/1510/15-а.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З врахуванням зазначених обставин, норм чинного законодавства, суд приходить до висновку, що відповідачами не доведено, що оскаржуване рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень є законним, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 71, 158 - 163, 254 КАС України, ст. 19 Конституції України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

позов товариства з обмеженою відповідальністю "Волочиськ-Агро" задоволити.

Скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Волочиського РУЮ Хмельницької області ОСОБА_6 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 24394216 від 14 вересня 2015 року, щодо державної реєстрації права оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 1,0954 га укладеним між СФГ "Лан" та ОСОБА_4.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 30 травня 2016 року

Суддя/підпис/
"Згідно з оригіналом" Суддя А.М. Ковальчук