Справа № 809/633/16
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2016-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

"01" червня 2016 р. Справа № 809/633/16

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Остап'юк С.В., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до старшого секретаря Косівського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій, притягнення до відповідальності та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

30.05.2016 ОСОБА_1 звернулася до адміністративного суду з позовом до старшого секретаря Косівського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_2 про визнання дій старшого секретаря Косівського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_2 неправомірними, притягнення її до відповідальності за використання свого службового становища для вчинення незаконних дій та зобовязання передати для долучення до матеріалів цивільної справи за №0910/950/2012 рішення сесії Старокутської сільської ради від 19.06.1992, яке було подано офіційно через канцелярію суду старшому секретарю Мусорук Наталії Іванівні особиста їй та прийнято нею під розпис для подальшої подачі судді у матеріали справи.

Пунктами 4, 6 частини 1 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства; немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституції чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно пункту 1 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

При цьому суд зазначає, що у випадку, якщо субєкт (у тому числі орган держаної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень) у спірних правовідносинах не здійснює владних управлінських функцій щодо іншого субєкта, який є учасником спору, то такий субєкт не знаходиться при здійсненні управлінських функцій та не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України необхідних ознак субєкта владних повноважень.

Згідно пункту 7 частини 1 статті 3 даного Кодексу суб'єкт владних повноважень орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

У відповідності до частини 2 статті 17 цього Кодексу юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.

Частиною 4 статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що адміністративний позов може містити вимоги про: скасування або визнання нечинним рішення відповідача суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень (пункт 1); зобов'язання відповідача суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії (пункт 2); зобов'язання відповідача суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій (пункт 3); стягнення з відповідача суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю (пункт 4); виконання зупиненої чи невчиненої дії (пункт 5); встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень (пункт 6); примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності (пункт 7).

Згідно статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач (частина 1). Позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб'єкти владних повноважень (частина 2). Відповідачем в адміністративній справі є суб'єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом (частина 3). Громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень (частина 4).

Згідно частини 3 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи: що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України; що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства; про накладення адміністративних стягнень; щодо відносин, які відповідно до закону, статуту (положення) об'єднання громадян віднесені до його внутрішньої діяльності або виключної компетенції.

Враховуючи обґрунтування заявлених позовних вимог та аналізуючи зазначені норми Кодексу адміністративного судочинства суд зазначає, що старший секретар Косівського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_2 не має встановлених Кодексом адміністративного судочинства України необхідних ознак субєкта владних повноважень, а вчинення дій по виконанню покладених на неї посадових обовязків не є управлінськими функціями.

Заявлені вимоги про притягнення особи, в даному випадку старшого секретаря Косівського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_2, до відповідальності не належить до юрисдикції адміністративних судів, а вирішується місцевими загальними судам у відповідності до Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кримінального кодексу України, в процесуальному порядку встановленому Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України.

Вимоги про зобовязання передати для долучення до матеріалів цивільної справи документи та інші докази також не є вимогами, що можуть бути заявлені в порядку адміністративного судочинства, оскільки питання витребування доказів, їх вилучення та долучення до матеріалів цивільної справи врегульовані положенням Цивільного процесуального кодексу України та вирішується судом, на розгляді у якого перебуває справа, докази в якій необхідно вилучити, витребувати чи долучити.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заявлений позивачем в порядку адміністративного судочинства позов не є адміністративним, оскільки вимоги позивача не стосуються захисту його прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування чи їхніх посадових осіб, тобто між даними особами не існує публічно-правового спору, що в свою чергу виключає його розгляд в порядку адміністративного судочинства.

Пунктом 1 частини 1 статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

У відповідності до частини 6 даної статті Кодексу адміністративного судочинства України у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

За таких обставин, даний спір не є публічно-правовим, а тому не може розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Оскільки даний спір не є публічно-правовим, тому не належить до юрисдикції адміністративних судів, а належить до юрисдикції місцевих загальних судів.

Враховуючи вищевикладене, у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до старшого секретаря Косівського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій, притягнення до відповідальності та зобовязання вчинити певні дії, потрібно відмовити.

На підставі наведеного та керуючись пунктом 1 частини 1 статті 109, статтею 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до старшого секретаря Косівського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій, притягнення до відповідальності та зобовязання вчинити певні дії.

Роз'яснити позивачу, що його позовна заява належить до юрисдикції місцевих загальних судів. Повторне звернення до адміністративного суду з таким самим позовними вимогами, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала може бути оскарженою в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Остап'юк С.В.