Справа № 808/1050/16
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2016-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2016 року о 16 год. 12 хв.Справа № 808/1050/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Семененко М.О.

за участю секретаря судового засідання Бірюкової І.В.

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача 1 ОСОБА_2,

відповідача 2 не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» ОСОБА_3, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб,

про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

29 березня 2016 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» ОСОБА_3 (далі відповідач 1), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі відповідач 2, Фонд), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною відмову відповідача 1 щодо включення позивача до загального реєстру акцептованих вимог кредиторів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк» до договору №875 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая on-line» від 27 грудня 2013 року;

- зобовязати відповідачів включити вимоги позивача до реєстру акцептованих вимог кредиторів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк» до договору №875 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая on-line» від 27 грудня 2013 року та віднести вимоги позивача до відповідної черги в порядку, встановленому чинним законодавством.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона є клієнтом ПАТ «ОСОБА_2 банк», з яким нею укладено договір банківського вкладу в іноземній валюті, строк дії якого закінчився. Після віднесення банку до категорії неплатоспроможних та введення тимчасової адміністрації, позивач зверталась до банківської установи з питання повернення вкладених коштів та отримала грошові кошти в розмірі 200000,00 грн. в межах суми, ґарантованої Фондом гарантування вкладів фізичних осіб. Також позивач стверджує, що до запровадження процедури ліквідації банківської установи звернулася до відповідача 1 з заявою про включення її до загального реєстру акцептованих вимог кредиторів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк» до договору №875 банківського вкладу (депозиту), проте позивача не було включено до загального реєстру акцептованих вимог кредиторів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк». Після запровадження ліквідаційної процедури позивач повторно звернулась із заявою про включення її до загального реєстру акцептованих вимог кредиторів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк», однак їй було відмовлено з підстав пропущення строку звернення із відповідною заявою. Вважає що така відмова порушує її право на отримання коштів, які залишились на її рахунку після отримання гарантованого розміру відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк», оскільки діючим законодавством встановлено лише граничний термін звернення із заявою про включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів та не заборонено звертатись з такою заявою до запровадження процедури ліквідації банківської установи. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача 1 позов не визнає, просить в його задоволенні відмовити, посилається на те, що відповідно до приписів чинного законодавства прийом заяв про предявлення кредиторських вимог до ПАТ «Дельта Банк» здійснювався протягом 30 календарних днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, а саме з 08.10.2015 по 09.11.2015. Разом з тим, позивач із кредиторською вимогою до ПАТ «Дельта Банк» звернулась лише 20.02.2016, тобто з пропуском передбаченого чинним законодавством строку. Також, зазначає, що строки предявлення кредиторських вимог не підлягають поновленню. У звязку з тим, що протягом встановленого строку позивач не зверталась з кредиторськими вимогами, залишок грошових коштів на її рахунку було списано на доходи незаявлених вимог кредиторів, на підставі п.8 ст.49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Також зазначає, що подана позивачем в період запровадження в банківській установі тимчасової адміністрації заява не є за своїм змістом заявою про предявлення кредиторських вимог, а носить характер інформаційного запиту.

Представник відповідача 2 в судове засідання не зявився, про час, місце та дату судового розгляду повідомлений належним чином, подав до суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що позивачем пропущено строк звернення з кредиторськими вимогами до ПАТ «Дельта Банк», у звязку з чим відсутні підстави для включення її до загального реєстру акцептованих вимог кредиторів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк». Крім того, зазначає, що відповідно до норм чинного законодавства включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів здійснюється уповноваженою особою Фонду, а відтак вимоги про зобовязання відповідача 2 включити позивача до реєстру акцептованих вимог кредиторів є необґрунтованими. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, всебічно зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, надавши оцінку доказам у їх сукупності та взаємозвязку, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду справи судом встановлено, що 27 грудня 2013 року між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір №9875 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая on-line» у доларах США, сума вкладу за яким складає 11928,00 доларів США, строк дії до 25.06.2014 включно. За вказаним договором банком відкритий на імя позивача вкладний (депозитний) рахунок №5256. Нараховані проценти за вкладом виплачуються щомісячно, починаючи з першого робочого дня місяця, що слідує за місяцем, в якому проценти нараховані відповідно до умов цього договору, а також у день повернення вкладу в кінці строку дії цього Договору або в інший термін дострокового припинення дії цього Договору у випадах, передбачених цим Договором та Правилами, шляхом зарахування на поточний рахунок Вкладника з використанням платіжної картки №6101, відкритий в установі Банку. За змісту п.1.10 договору вбачається, що вклад виплачується по закінченню строку розміщення вкладу, зазначеного в п.1.3 договору, шляхом зарахування на поточний рахунок вкладника з використання платіжної картки №6101, відкритий в установі банку (а.с.13).

27 грудня 2013 на вказаний депозитний рахунок позивачем перераховано кошти в сумі 11928,00 доларів США, що підтверджується платіжним дорученням №3298568, копія якого додана до матеріалів справи (а.с.14).

Постановою Правління Національного банку України від 02.03.2015 №150 ПАТ «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних (а.с.46-47).

На підставі вказаної постанови Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 №51, яким розпочато з 03.03.2015 процедуру виведення ПАТ «Дельта Банк» з ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації строком на три місяці, з 03.03.2015 по 02.06.2015, та призначено Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_3В.(а.с.48).

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 08.04.2015 №71 внесенні зміни до рішення від 02.03.2015 №51 щодо строку запровадження тимчасової адміністрації - на шість місяців з 03.03.2015 по 02.09.2015 включно.(а.с.49).

12 червня 2015 року позивачем, у встановленому законодавством порядку, отримано грошові кошти 200000,00 грн., в розмірі, гарантованому Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.(а.с.19-20).

22.06.2015 ОСОБА_1 звернулася до відповідача 1 з заявою, в якій позивач зазначала, що вона є клієнтом ПАТ «Дельта Банк» та просить видати їй з особистого рахунку №6101 грошові кошти, що залишились після видачі гарантованої суми 200000,00 грн., а також просила ознайомити її з процедурою отримання залишку коштів з її рахунку.(а.с.21-22).

03 липня 2015 року ПАТ «Дельта Банк» повідомило позивача, що нею вже отримано гарантовану Фондом суму коштів, а у випадку виникнення додаткових питань, рекомендовано звертатися на номери контактного центру Банку та/або Фонду (а.с.53).

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 03.08.2015 №147 строки здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» та повноваження Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» ОСОБА_3 продовжено до 02.10.2015 включно. (а.с.147)

Постановою Національного банку України №664 від 02.10.2015 прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» (а.с.51).

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №181 від 02.10.2015 розпочато процедуру ліквідації АТ «Дельта Банк» з 05.102015 по 04.10.2017 включно (а.с.52).

Оголошення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку розміщено у газеті «Голос України» №187 (6191) від 08.10.2015.

20 лютого 2016 року позивач звернулася відповідача 2 з повторною кредиторською вимогою, в якій просила визнати її кредитором АТ «Дельта Банк» за заборгованістю, що виникла за всіма Договорами, укладеними між ОСОБА_1 та АТ «Дельта Банк», та за іншими видами заборгованості, у сумі всіх належних позивачу коштів. Крім того, позивач просив визнати її кредитором АТ «Дельта Банк» за заборгованістю, що виникла на підставі Договору №9875 від 27.12.2013.

Листом від 11.03.2016 №21-036-14170/15 Фонд повідомив позивача про те, що кредиторські вимоги приймалися до 09.11.2015, у звязку з чим відсутні підстави для включення позивача до загального реєстру акцептованих вимог кредиторів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк».

Позивач, не погодившись з діями відповідачів щодо не включення її до загального реєстру акцептованих вимог кредиторів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк», звернулась з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС), відповідно до яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зазначає, що правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків встановлюються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі Закон).

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону (тут і в подальшому в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Частиною 1 статті 26 Закону закріплено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

При цьому, відповідно до частини 2 цієї ж статті, вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до ч.5 ст.27 Закону Протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 20 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий курєр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно частин 1, 2, 3, 5 ст.45 Закону Фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет. Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку в газеті "Урядовий курєр" або "Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня початку процедури ліквідації банку. Відомості про ліквідацію банку повинні містити: 1) найменування та інші реквізити банку, що ліквідується; 2) дату та номер рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 3) дату та номер рішення виконавчої дирекції Фонду про початок процедури ліквідації банку; 4) інформацію про місце та строк прийняття вимог кредиторів. Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Пунктом 3 частини 1 статті 48 Закону передбачено, що Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює такі повноваження: складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Відповідно ч.1 ст.49 Закону Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Згідно п.4.22 розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку (далі - Положення), затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 05.07.2012 №2, Фонд в особі відповідного структурного підрозділу Фонду або уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку (у разі делегування їй відповідних повноважень) припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» відповідно до вимог частини другої статті 45 Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Відповідно до ч.8 ст.49 Закону вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними.

Як встановлено під час розгляду справи, оголошення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» розміщено в газеті «Голос України» №187 (6191) від 08.10.2015.

Враховуючи викладене, з урахуванням приписів ч.1 ст.49 Закону, заяви з кредиторськими вимогами до ПАТ «Дельта Банк» приймалися протягом 30 днів, з дня розміщення оголошення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Дельта Банк», а саме з 08.10.2015 по 09.11.2015.

Суд зазначає, що позивач звернувся з кредиторською вимогою до відповідача 1 20.02.2016, тобто з пропуском строку встановленого ч.1 ст.49 Закону, а відтак, у відповідача 1 були відсутні підстави для включення позивача до загального реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Дельта Банк» на підставі заяви від 20.02.2016.

Щодо заяви позивача від 22.06.2015, суд зазначає, що дана заява була подана позивачем на стадії тимчасової адміністрації ПАТ «Дельта Банк» та фактично не містила вимог про включення позивача до загального реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Дельта Банк», а тому не може вважатися кредиторською вимогою до ПАТ «Дельта Банк».

Суд зазначає, що в листі від 22.06.2015 позивач просив відповідача 1 повернути залишок коштів, які залишились на рахунку, та повідомити про встановлену процедуру отримання коштів з рахунку позивача, що не може вважатися кредиторською вимогою.

З урахуванням викладено, суд зазначає, що кредиторська вимога подана позивачем 20.02.2016, не може вважатися повторною, оскільки ані позивачем, ані відповідачами до матеріалів справи не надано доказів звернення позивача з кредиторською вимогою до 20.02.2016.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням того, що кредиторські вимоги до ПАТ «Дельта Банк» були заявлені позивачем після 09.11.2015, тобто після спливу передбаченого Законом строку, відмова відповідача 1 у включенні позивача до загального реєстру акцептованих вимог кредиторів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк» до договору №875 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая on-line» від 27 грудня 2013 року є правомірною, підстави для включення позивача до реєстру акцептованих вимог кредиторів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк» відсутні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 71, 86, 94, 158-163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.О. Семененко