Справа № 826/14995/15
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2016-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

01 червня 2016 року письмове провадження № 826/14995/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Арсірія Р.О., суддів: Огурцова О.П., Кузьменка В.А. вирішив у письмовому провадженні адміністративну справу

За позовомНаціональної акціонерної компанії «Нафтогаз України»
до Державної фінансової інспекції України
провизнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі - позивач або НАК «Нафтогаз України») з позовом до Головного державного аудитора Департаменту операційного аудиту Державної фінансової інспекції України Гаркавець І.В., в якому просила:

1. Визнати протиправними дії Державного аудитора щодо відмови у погодженні заявок на здійснення оплат (платіжних доручень) № 29/ та №29/ за послуги, надані ТОВ «Мега Текнолоджі Груп» у березні та квітні 2015 року за Договором про закупівлю послуг № 14511 від 13.05.15 (далі - вимога 1).

2. Зобов'язати державного аудитора погодити заявки на здійснення оплат (платіжні доручення) за послуги, надані ТОВ «Мега Текнолоджі Груп» за Договором про закупівлю послуг № 14511 від 13.05.15 у березні на суму 109 950,00 грн. та у квітні 2015 року на суму 109 950,00 грн. (далі - вимога № 2).

В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача зазначив, що відповідачем протиправно відмовлено позивачу у погодженні заявок на здійснення оплати послуг, наданих контрагентом за договором, що призвело до порушення його прав та законних інтересів.

Представником ДФС України подано суду клопотання про заміну первинного відповідача на належного - ДФС України (далі - відповідач або ДФС України), за результатом розгляду якого, суд керуючись статтею 52 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснив таку заміну.

Письмових пояснень та заперечень по суті позовних вимог представником відповідача суду не подано.

Відповідно до частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, за спільним клопотанням представників сторін, суд перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Представником відповідача подано суду клопотання про закриття провадження у справі у зв'язку з примиренням сторін, оскільки відповідачем самостійно виконано вимогу позивача № 2. Враховуючи, що з боку позивача не надано підтвердження досягнення примирення з відповідачем, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача.

В той же час, представником позивача подана суду заява про відмову від чистини позовних вимог, яка задоволена судом.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, судом встановлено наступне.

За результатами проведення переговорної процедури закупівлі послуг з розвитку та підтримки програмного комплексу «Навігатор- НАК», позивачем акцептовано пропозицію ТОВ «Мега Текнолоджі Груп», у зв'язку з чим між зазначеними сторонами укладено договір про закупівлю послуг № 14511 від 13.05.2015 року (далі - Договір).

Відповідно до умов Договору, ТОВ «Мега Текнолоджі Груп» зобов'язується у 2015 році надати послуги із розвитку та підтримки програмного комплексу «Навігатор-НАК». Розрахунки за належним чином надані послуги здійснюються Компанією щомісячно протягом 15 робочих днів з дати підписання акту приймання - передачі наданих послуг за відповідний місяць та надання рахунку фактури. ТОВ «Мега Текнолоджі Груп» належним чином виконав договірні зобов'язання у березні-травні 2015 року, тому 02.06.2015 року Сторонами підписано акти приймання-передачі №№ 1, 2 та 3, а ТОВ «Мега Текнолоджі Груп» надано рахунки - фактури №№ 1451-1, 1451-2 та 1451-3 від 02.06.2015 року.

На виконання вимог Порядку проведення Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами державного фінансового аудиту окремих господарських операцій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №214 від 25.06.2014 року щодо моніторингу платіжних доручень на проведення банківських розрахунків, позивачем були сформовані заявки на здійснення оплати №№ 29/, 29/ та 29/ та надані для моніторингу головному державному аудитору Департаменту операційного аудиту ДФС України Гаркавець І.В.

08.06.2015 року державним аудитором відмовлено у погодженні зазначених заявок позивача на підставі довідки службових осіб ДФС України № 19 від 17.04.2015 року, в якій зазначено, що підставою для відмови у погодженні вищезазначених заявок на оплату послуг стала невідповідність пункту 10.1. Договору вимогам частини 4 статті 40 Закону України «Про здійснення державних закупівель» щодо заборони укладання договорів, які передбачають оплату замовником послуг до/без проведення процедур закупівель.

Вважаючи вищезазначені дії та рішення відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Дослідивши та надавши оцінку наявним у матеріалах справи письмовим доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимоги позивача № 1, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 6 та частини 2 статті 19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Відповідачем не виконано обов'язку щодо доказування, не подано суду жодних пояснень, заперечень та доказів на спростування доводів позивача, покладених в основу адміністративного позову.

В той же час, враховуючи, що відповідачем самостійно, після звернення позивача до суду, вчинені дії, про зобов'язання вчинення яких просив позивач у вимозі № 2, суд вважає, що відповідач фактично визнав протиправність своїх дій щодо відмови у погодженні заявок позивача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, за правилами, встановленими статтею 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимоги позивача № 1.

Згідно частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно статті 95 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відмови позивача від адміністративного позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються із позивача, крім випадків, коли позивач звільнений від сплати судових витрат. Однак якщо позивач відмовився від адміністративного позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання адміністративного позову, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача.

Приймаючий до уваги викладене у сукупності, керуючись вимогами статтями 69-71, 94, 160-165,167,254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо відмови у погодженні заявок на здійснення оплат (платіжних доручень) № 29/ та №29/ за послуги, надані ТОВ «Мега Текнолоджі Груп» у березні та квітні 2015 року за Договором про закупівлю послуг № 14511 від 13.05.15.

3. Судові витрати в сумі 146,16 грн. присудити на користь Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» за рахунок Державного бюджету України.

Покласти на відповідний підрозділ Державної казначейської служби України виконання постанови суду в частині стягнення судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий Суддя Р.О. Арсірій

Судді В.А. Кузьменко

О.П. Огурцов