Справа № 813/3683/15
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2016-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2016 року Справа № 876/3051/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Костіва М.В. та Бруновської Н.В.,

з участю секретаря судового засідання - Гнатик А.З.,

а також сторін (їх представників):

від позивача - ОСОБА_1;

від відповідача - ОСОБА_2;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Галицькому районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській обл. на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12.04.2016р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Підприємство «Кліше» до Державної податкової інспекції у Галицькому районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській обл. про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень щодо збільшення суми грошових зобовязань з податку на прибуток та податку на додану вартість, зменшення суми відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток,-

В С Т А Н О В И Л А:

14.07.2015р. позивач ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ «Підприємство «Кліше» звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними та скасувати винесені 14.02.2015р. відповідачем ОСОБА_4 податковою інспекцією /ДПІ/ у Галицькому районі м.Львова Головного управління /ГУ/ ДФС у Львівській обл. податкові повідомлення-рішення №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3; стягнути з державного бюджету на його користь понесені судові витрати (Т.1, а.с.4-6).

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 12.04.2016р. заявлений позов задоволено, визнано протиправними та скасовані винесені 14.02.2015р. відповідачем ДПІ у Галицькому районі м.Львова ГУ ДФС у Львівській обл. податкові повідомлення-рішення №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3; стягнуто з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судові витрати в розмірі 487 грн. 20 коп. (Т.4, а.с.113-130).

Не погодившись з винесеним судовим рішенням, постанову суду оскаржила відповідач ДПІ у Галицькому районі м.Львова ГУ ДФС у Львівській обл., яка покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволенні заявлених позовних вимог відмовити (Т.4, а.с.135-138).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що висновки суду щодо розбіжності між перехідним залишком по рахунку 28 «Товари» в сумі 22162 грн. 10 коп., яка виникла внаслідок відображення в бухгалтерському обліку інвентаризації коштів та розрахунків станом на 31.12.2012р., ґрунтуються виключно доказах про інвентаризацію, які під час проведення перевірки не надавалися.

В частині реальності господарських операцій позивача з ТзОВ «НПО «Фортекс» та ТзОВ «НВО ОСОБА_5» по придбанню обладнання та послуг щодо пусконалагоджувальних робіт, гарантійному обслуговуванню судом не витребовувано сертифікату якості, технічних документів, що передбачені умовами договору поставки, а також не враховані недоліки товарно-транспортних накладних.

Судом не зясовано суми та вид заборгованості, на які позивачем були видані прості векселі від 30.06.2011р., спосіб їх погашення; під час перевірки були надані оригінали цих векселів з одним індосаментом щодо проведення платежів по наказу ТзОВ «Фольга Центр». Також обмін векселів, який мав місце 29.06.2012р., здійснений за відсутності заборгованості за поставлені товари і послуги перед ТзОВ «Фоілком-Україна». Фактично погашення попередніх векселів здійснено безоплатно, тобто, із дисконтом (знижкою), через що така знижка вважається безповоротною фінансовою допомогою.

Під час перевірки позивачем на вимогу ревізорів не надавалися документи щодо амортизації виробничих основних фондів, а також інші витребовувані документи.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, представника відповідача на підтримання поданої скарги, заперечення представника позивача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, протягом 15.12.2014р.-19.01.2015р. відповідачем ДПІ у Галицькому районі м.Львова ГУ ДФС у Львівській обл. проведена планова виїзна перевірка ТзОВ «Підприємство «Кліше» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012р. по 30.09.2014р., за результатами якої складено ОСОБА_2 перевірки № 130/13-04-22-01/3319375 від 26.01.2015р. (Т.1, а.с.19-65).

Проведеною перевіркою виявлено порушення платником податку наступних вимог:

пп.135.5.12, 135.5.4 п.135.5 ст.135, п.п.138.1, 138.2, 138.4, 138.8, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139, п.144.1 ст.144 Податкового кодексу /ПК/ України, у звязку з чим занижено податок на прибуток, що підлягає сплаті до бюджету, на загальну суму 375183 грн. 42 коп.;

п.п.138.1, 138.2, 138.4, 138.8, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139, п.144.1 ст.144 ПК України, в результаті чого завищено відємне значення обєкта оподаткування податком на прибуток за 9 місяців 2014 року на суму 10496 грн.;

п.п.198.1, 198.3 ст.198 ПК України, через що занижено податок на додану вартість /ПДВ/, що підлягає сплаті до бюджету, на загальну суму 185061 грн. 69 коп.

На підставі цього ОСОБА_2 перевірки відповідачем прийняті наступні податкові повідомлення-рішення:

№ НОМЕР_1 від 14.02.2015р. про збільшення суми грошового зобовязання з податку на прибуток на 562775 грн. 13 коп., в тому числі за основним платежем 375183 грн. 42 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями 187591 грн. 71 коп. (Т.1, а.с.8);

№ НОМЕР_2 від 14.02.2015р. про збільшення суми грошового зобовязання з ПДВ на 277592 грн. 53 коп., в тому числі за основним платежем 185061 грн. 69 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями 92530 грн. 84 коп. (Т.1, а.с.9);

№ НОМЕР_3 від 14.02.2015р. про зменшення суми відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток за три квартали 2014 року на 10496 грн. (Т.1, а.с.10).

За результатами процедури апеляційного узгодження збільшення сум грошових зобовязань з ПДВ та податку на прибуток, зменшення суми відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток скарги позивача були відхилені, а спірні податкові повідомлення-рішення залишені без змін (Т.1, а.с.66-114).

Підставою для винесень спірних рішень про збільшення сум грошових зобовязань з ПДВ та податку на прибуток, зменшення суми відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток є наступні висновки податкового органу.

Висновок про заниження податкового зобовязання з ПДВ за січень 2013 року на суму 4432 грн. грунтується на підставі даних оборотно-сальдових відомостей по бух.рахунку 28 «Товари», згідно яких станом на 31.12.2012р. сальдо цього рахунку становить 61005 грн. 58 коп., а станом на 01.01.2013р. - 38843 грн. 48 коп., розбіжність між перехідним залишком товарів складає 22162 грн. 10 коп.

Завищення податкового кредиту суми ПДВ в розмірі 180629 грн. 27 грн. виникло через безпідставне включення до складу податкового кредиту суми ПДВ із вартості отриманого обладнання від ТзОВ «НПО «Фортекс» в сумі 179828 грн. 27 коп. та вартості послуг, наданих ТзОВ «НВО ОСОБА_5» в сумі 801 грн., оскільки належним чином заповнених підтверджуючих документів, які б фіксували факт отримання обладнання та надання послуг по його введенню в експлуатацію, платником податків не представлено, у звязку з чим вказані господарські операції слід вважати безтоварними.

Окрім цього, позивачем допущено заниження інших доходів, що враховуються при визначенні обєкта оподаткування, за 2013 рік на підставі встановленої розбіжності між перехідним залишком товарів на підставі оборотно-сальдових відомостей по бух.рахунку 28 «Товари» на загальну суму 22162 грн. 10 коп., а також згідно отриманого дисконту по векселях від 30.06.2011р., отриманих 29.06.2012р. від ТзОВ «Фіолком-Україна» за ІІ квартал 2012 року в розмірі 1132260 грн.

Також позивачем завищені витрати, що враховуються при визначенні обєкта оподаткування, у звязку із розбіжністю між даними бухгалтерського обліку та даними декларації з податку на прибуток щодо собівартості придбаних та реалізованих товарів на загальну суму 408525 грн. 09 коп., безпідставним включенням до складу витрат амортизаційних відрахувань по обєкту основних засобів «Високошвидкісний гравірувально-оброблювальний центр» (отриманого від ТзОВ «НПО «Фортекс») на загальну суму 313656 грн., а також непредставлення актів виконаних робіт або будь-яких інших документів, що свідчать про вартість понесених витрат на транспортування товару в сумі 3996 грн. 50 коп. (500 доларів) за інвойсом до ВМД № 20912000/2013/808338 від 22.03.2013р. та в сумі 1305 грн. 03 коп. (120 євро) за інвойсом до ВМД № 20912000/2013/800911 від 16.01.2014р.

Задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що висновки проведеної перевірки не ґрунтуються на фактичних обставинах справи та суперечать вимогам чинного законодавства, а відтак спірні податкові повідомлення-рішення не ґрунтуються на вимогах закону.

Колегія суддів вважає, що наведені висновки суду першої інстанції є правильними, оскільки ґрунтуються на фактичних обставинах справи та відповідають вимогам чинного законодавства, з огляду на таке.

Як встановлено судом першої інстанції, розбіжність між перехідним залишком товарів в сумі 22162 грн. 10 коп., що утворилася по сальдо бух.рахунку 28 «Товари» станом на 31.12.2012р. та 01.01.2013р. внаслідок відображення в бухгалтерському обліку результатів інвентаризації коштів та розрахунків станом на 31.12.2012р.

Такі дії в бухгалтерському обліку проведені підприємством на підставі наступних первинних документів: наказу № 22 від 26.12.2012р. «Щодо проведення річної інвентаризації основних засобів, ТМЦ, коштів та розрахунків станом на 31.12.2012 року» (Т.3 а.с.180); відомості результатів інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, ТМЦ, грошових коштів та розрахунків станом на 31.12.2012 року по ТзОВ «Підприємство «Кліше» (додаток № 3 Інструкції по інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків, затв. наказом Міністерства фінансів України № 69 від 11.08.1994р.), де в рядку 7 «готова продукція, товари» в графі 4 значиться сума встановлених інвентаризацією лишків « 22162,10», а в графі 7 списано в межах норм убутку цінностей на таку ж суму « 22162,10» (Т.3, а.с.182-183).

Підтвердженням правильності таких дій є також оборотно-сальдова відомість по рахунку 281 за 31.12.2012р. (Т.3, а.с.181), бухгалтерська довідка від 31.12.2012р., згідно якої за результатами інвентаризації встановлено в бухгалтерському обліку по рах.28.1 (товари) недосписану продукцію на загальну суму 22162 грн. 10 коп., яка підлягає списанню на фінансовий результат і без віднесення на витрати в податковому обліку (Т.3, а.с.184), податкова декларація з податку на прибуток підприємства за 2013 рік (Т.3, а.с.185-191).

Окрім цього, з наданих позивачем документів вбачається, що одночасно з власним капіталом та зобовязаннями при перенесенні залишків бухгалтерського обліку зменшилися активи ТзОВ «Підприємство «Кліше» на суму 26419 грн. 03 коп. (а не на 22162 грн. 10 коп.), про що свідчать змінені показники не тільки рахунку 28, а й ще ряду рахунків (Таблиця 1 та Таблиця 2 - Т.3, а.с.158).

В ході документальної планової виїзної перевірки контролюючим органом не встановлено будь-якої прихованої реалізації позивачем активів у 2012 році або фактів невідображення у податковій та фінансовій звітності 2012 року операцій з продажу активів, які відображались на рахунку 28 «Товари»; не зафіксовано порушення позивачем вимог ст.44 ПК України, яка встановлює вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, що підтверджує факт того, що звітність, яка подавалась у 2012 та 2013 році, була складена на підставі відповідних первинних документів та даних регістрів бухгалтерського обліку.

За відсутності документального підтвердження будь-якої прихованої позивачем реалізації активів у 2012 році або фактів невідображення у податковій та фінансовій звітності 2012 року операцій з продажу активів, які відображались на рахунку 28 «Товари» або будь-якому іншому рахунку ТзОВ «Підприємство «Кліше» та невстановлення факту самостійного виявлення підприємством будь-яких доходів 2012 року, не врахованих у відповідному періоді та невідображених у податковій та фінансовій звітності, у контролюючого органу не було правових підстав для висновків щодо заниження суми ПДВ у розмірі 4432 грн. за січень 2013 року та заниження інших доходів, що враховуються при визначенні обєкта оподаткування податком на прибуток, за 2013 рік, на суму 22132 грн. 10 коп.

Окрім цього, наданими первинними документами стверджується, що 09.08.2012р. позивач уклав з ТзОВ «НПО «Фортекс» договір № 02-0Б на поставку високошвидкісного гравірувально-оброблювального центру «АЕМ-680 АТ» з числовим програмним управлінням; технічні характеристики та комплектність поставки якого були обумовлені цим договором (Т.1, а.с.229-238, Т.2, а.с.1).

Оплата за обладнання проводилася частинами з 09.08.2012р. по 01.04.2013р. (Т.2, а.с.13-30).

Поставка обладнання здійснена постачальником 20.11.2012р., що підтверджується видатковою накладною № 7 від 20.11.2012р. та товарно-транспортною накладною, виписаною перевізником ТзОВ «Старкад» (т.2, а.с.3-12).

Обладнання доставлене у визначене місце поставки: м.Київ, вул.Автозаводська, 2. За вказаною адресою знаходяться приміщення, які орендовані ТзОВ «Підприємство «Кліше» в Інституту надтвердих матеріалів ім.В.М.Бакуля НАН України на підставі договору оренди № 74 від 01.01.2012р. (Т.4, а.с.6-11).

Обладнання прийнято відповідальною особою ОСОБА_6, що підтверджується відповідними наказами ТзОВ «Підприємство «Кліше» (Т.4, а.с.12-13).

Для введення в експлуатацію вказаного обладнання позивачем був укладений договір № 03-ПН від 09.08.2012р. з ТзОВ «НВО ОСОБА_5», предметом якого є виконання пусконалагоджувальних робіт та гарантійне обслуговування високошвидкісного гравірувального оброблювального центру моделі «АЕМ-680 АТ» з числовим програмним забезпеченням (Т.2, а.с.31-35).

Факт виконання вказаних робіт стверджується представленими позивачем первинними документами, а саме: актом до договору № 03-ПН від 09.08.2012р. технічного стану високошвидкісного гравірувального оброблювального центру моделі «АЕМ-680 АТ» з числовим програмним управлінням від 23.11.2012 року (Т.2, а.с.36); актом виконаних робіт до договору № 03-ПН від 09.08.2012р. від 16.01.2013р. (Т.2, а.с.37); податковою накладною № 5 від 16.01.2013р. на суму 23970 грн., в т.ч. ПДВ (Т.2, а.с.38); актом надання послуг № 3 від 16.01.2013р. (Т.2, а.с.39); карткою рахунку 6851 за 2013 рік та оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 6851 за 2013 рік по контрагенту ТзОВ «НВО ОСОБА_5 (Т.2, а.с.40-41); карткою рахунку 6442 за період 01.01.2013р. - 16.01.2013р. та оборотно-сальдовою відомістю рахунку 6442 за період 01.01.2013р. - 16.01.2013р. по ТзОВ «НВО ОСОБА_5»(Т.3, а.с.81-84); банківською випискою від 23.01.2013р. (Т.3, а.с.85).

Також позивачем надано фотографію високошвидкісного гравірувально-оброблювального центру «АЕМ-680 АТ» з числовим програмним управлінням (Т.4, а.с.14-16).

Таким чином, під час судового розгляду позивачем подані усі підтверджуючі документи, які підтверджують фактичний рух активів та зміни у зобовязаннях ТзОВ «Підприємство «Кліше» у звязку з його господарською діяльністю та придбанням (введенням в експлуатацію) обладнання, а також про підтвердження включення сум ПДВ, сплачених ТзОВ «Фортекс» у ціні товару (обладнання), до складу податкових зобовязань постачальника (лист № 160222/01 від 22.02.2016р., декларації з ПДВ з відповідними додатками) (Т.4, а.с.37-59).

Факт відображення у складі податкових зобовязань ТзОВ «НПО «Фортекс» та ТзОВ «НВО ОСОБА_5» сум ПДВ, сплачених ТзОВ «Підприємство «Кліше», відповідачем не заперечується.

Всі представлені позивачем документи відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» до первинних документів, не викликають сумнівів щодо їх достовірності та в сукупності з іншими доказами підтверджують реальність (товарність) здійснення господарських операцій ТзОВ «Підприємство «Кліше» по придбанню обладнання у ТзОВ «НПО «Фортекс» та одержанню послуг в ТзОВ «НВО ОСОБА_5», свідчать про правомірність віднесення до складу податкового кредиту сум ПДВ та формування валових витрат по вказаних операціях за охоплений перевіркою період.

Також наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не можуть вважатися достатньою підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з сукупності інших даних убачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобовязаннях платника податків у звязку з його господарською діяльністю мали місце.

Зокрема, виправлення дати в акті прийому-передачі обладнання, неспівпадіння місця складання цього акту та місця передачі обладнання, виправлення дати укладення договору на виконання пусконалагоджувальних робіт та гарантійне обслуговування обладнання не мають значного впливу на дійсність проведених господарських операцій; укладені договори не відносять до первинних бухгалтерських документів; виправлення дати здійснено в межах одного періоду (в межах місяця) і не впливають на дані бухгалтерського та податкового обліку; чинним законодавством не встановлено обмежень щодо необхідності співпадіння місця передачі товару з місцем складання договірних або первинних документів.

Звідси, висновки податкового органу щодо безпідставного включення до складу податкового кредиту суми ПДВ із вартості отриманого від ТзОІ «НПО «Фортекс» обладнання в розмірі 179828 грн. 27 коп. та із вартості послуг, наданих ТзОВ «НВО ОСОБА_5» в розмірі 801 грн., а також безпідставного включення до складу витрат амортизаційних відрахувань по обєкту основних засобів - високошвидкісний гравірувально-оброблювальний центр «АЕМ-680 АТ» з числовим програмним управлінням на загальну суму 313656 грн. не ґрунтуються на вимогах закону.

Окрім цього, станом на 29.06.2011р. існувала заборгованість ТзОВ «Підприємство Кліше» перед ТзОВ «Фоілком-Україна» в сумі 1132260 грн. 31 коп., яка обліковувалась на бух.рахунку 621 та виникла на підставі договору поставки № 6 від 05.01.2009р., укладеному між позивачем та вказаним контрагентом (Т.2, а.с.48-142, Т.3, а.с.1-10).

30.06.2011р. між договірними сторонами був укладений договір щодо проведення розрахунків із застосуванням векселів, за умовами якого сторони дійшли згоди про заміну грошового зобовязання на вексельне, для забезпечення якого 30.06.2011р. виписані векселі в кількості 9 штук (серія АА 1925594; серія АА 1925595; серія АА 1925596; серія АА 1925597; серія АА 1925598; серія АА 1925599; серія АА 1925600 та серія АА 1924421) зі строком платежу «по предявленню» (Т.3, а.с.11-12).

29.06.2012р. вказані векселі були предявлені векселедержателем до оплати, про що складені акти предявлення векселів до оплати (Т.3, а.с.30-31).

У звязку із неможливістю погашення вказаних векселів договірні сторони уклали угоду про обмін векселів (одержання платежу за допомогою нових векселів, виданих зі строком платежу у відповідності до ст.ст.43, 52, 77 Уніфікованого закону про переказні та прості векселі) від 29.06.2012р., за умовами якої сторони дійшли згоди про одержання платежу за векселям за допомогою нових векселів, виданих зі строком платежу, шляхом передачі кредитору восьми нових простих векселів такого самого номіналу, терміном погашення 29.06.2017р. із новими реквізитами (Т.3, а.с.32, 33).

В подальшому вказані векселі були погашені позивачем, що стверджується наявними матеріалами справи (Т.3. а.с.34-43, 44-46).

На думку відповідача, у розглядуваному випадку позивачем допущено порушення вимог пп.135.5.4 п.135.5 ст.135 ПК України, оскільки ним не включено до складу обєкта оподаткування грошового еквівалента виписаних векселів. Тобто, мало місце заниження інших доходів (дисконту по векселях), що слід вважати безповоротною фінансовою допомогою. Також на момент видачі векселів у позивача не існувало заборгованості перед ТзОВ «Фоілком Україна», що є порушенням вимог ст.4 Закону України «Про обіг векселів в Україні»; представлені під час перевірки векселі містили лише один індосамент, який вказував на сплату коштів по векселям іншій, ніж ТзОВ «Фоілком Україна», особі.

Разом з тим, такі твердження відповідача спростовуються матеріалами справи.

Зокрема, згідно картки бух.рахунку 631 за період 01.01.2009р.-31.12.2011р. та оборотно-сальдової відомості бух.рахунку 631 по ТзОВ «Фоілком-Україна» обліковувалася заборгованість по договору поставки № 6 від 05.01.2006р. по вказаному контрагенту в загальному розмірі 1341206 грн. 31 коп. (Т.3. а.с.1-10).

Відповідно до наявних у справі копій векселів, які були видані 30.06.2011р., на таких вчинено два індосаменти, при цьому згідно останнього індосаменту позивач зобовязаний сплатити кошти згідно наказу ТзОВ «Фоілком-Україна» (Т.3, а.с.22-29).

Також векселі серії АА №№ 1925594, 1925595, 1925596, 1925597, 1925598, 1925599, 1925600 номіналом 149000 грн. кожний та вексель серія АА № 1924421 номіналом 89206 грн. 31 коп., які видані 30.06.2011р., грошовими коштами не оплачувались, відмітки про погашення (викуп) на вказаних векселях не проставлялися, що вказує на відсутність отримання позивачем дисконту по цим векселям. Також приписи пп.135.5.4 п.135.5 ст.135 ПК України не передбачають такого доходу як доходи у вигляді дисконту.

Натомість, видані 30.06.2011р. векселі є борговими цінними паперами в розумінні ч.2 ст.5 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок».

Дохід від операцій з борговими зобовязаннями регулюється нормами пп.153.4.3 п.153.4 ст.153 ПК України (у редакції, діючій на момент виникнення спірних правовідносин), відповідно до яких у разі розміщення платником податку боргових цінних паперів вище/нижче номінальної вартості, прибуток/збиток від їх розміщення відноситься до складу його доходів/витрат у податковий період, протягом якого відбулося погашення/викуп таких цінних паперів, однак такого порушення контролюючим органом не встановлено.

Звідси, висновки податкового органу щодо заниження інших доходів, що враховуються під час визначення обєкта оподаткування податком на прибуток, на суму дисконту по векселях, отриманих 29.06.2012р. (векселі з датою видачі 30.06.2011р.) від ТзОВ «Фоілком Україна» за ІІ квартал 2012 році в сумі 1132260 грн. не ґрунтуються на вимогах закону.

Окрім цього, у складеному акті перевірки відповідачем зазначений висновок про завищення витрат, що враховуються при визначенні обєкта оподаткування, на загальну суму 408525 грн. 09 коп. внаслідок наявності розбіжності між даними бухгалтерського обліку та даними декларації з податку на прибуток в частині собівартості придбаних та реалізованих товарів, а саме: за 2013 рік - на суму 237529 грн. 41 коп., за 9 місяців 2014 року - на суму 170995 грн. 68 коп.

Наведений висновок спростовується податковими деклараціями по податку на прибуток підприємства за 2013 рік, за І-й квартал 2014 року, за І півріччя 2014 року, за три квартали 2014 року (Т.3, а.с.185-191, 200-205, 212- 217, 224-229); оборотно-сальдовими відомостями за І квартал 2014 року, за І півріччя 2014 року, за 9 місяців 2014 року (Т.3, а.с.206-211, 218-223, 230-235); аналізом рахунку 13 за 2013 рік та рахунку 131 за 2013 рік (Т.3. а.с.198-199); оборотно-сальдовими відомостями по рахунку 131 за 2013 рік, за І-й квартал 2014 року, за ІІ-й квартал 2014 року, за перше півріччя 2014 року, за ІІІ-й квартал 2014 року за 9 місяців 2014 року та оборотно-сальдовими відомостями по рахунку 131 «Високошвидкісний грав. обробл. центр мод. АЕМ- 680 АТ» за 2013 рік; за І-й квартал 2014 року; за ІІ-й квартал 2014 року; за перше півріччя 2014 року; за ІІІ-й квартал 2014 року; за 9 місяців 2014 року (Т.3, а.с.241-246, Т.4., а.с.1-5).

Таким чином, всі показники фінансової та податкової звітності позивача сформовані на підставі наявних первинних документів та бухгалтерських даних підприємства.

Складений акт перевірки не містить посилання на порушення позивачем вимог ст.44 ПК України, яка регламентує та встановлює вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, та порушенням вимог ст.85 вказаного Кодексу, яка встановлює вимоги до надання платниками податку документів, в тому числі під час перевірок. Водночас, в акті перевірки не вказано, в чому полягало порушення норм п.138.2 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України.

Також всупереч вимогам п.5.2 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затв. наказом ДПА України № 984 від 22.12.2010р., в акті перевірки не зазначено жодної господарської операції, в результаті якої здійснено завищення собівартості; відсутні посилання на первинні документи, розрахунки та докази, з яких вбачається завищення підприємством витрат, що враховуються при визначенні обєкта оподаткування, а саме собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг) на загальну суму 408525 грн. 08 коп.; не зазначено жодного факту відсутності первинних документів або їх ненадання для перевірки; в ході перевірки не складалось актів про відмову від надання документів, фактів про складання такого акта в акті документальної перевірки не відображено.

Із наявних у справі матеріалів (оборотно-сальдові відомості та декларації по податку на прибуток за 2013 рік, І-й квартал 2014 року, 6 місяців 2014 року, 9 місяців 2014 року) слідує, що розбіжність між показниками бухгалтерського та податкового обліку існує лише в одному показнику - амортизації виробничих основних фондів. Проте, акт перевірки не містить висновку про порушення позивачем вимог ст.ст.144-146 ПК України при заповненні додатку AM до рядка 06.4.27, додатка ІВ до рядка 06.4 Декларації по податку на прибуток (в якому наводяться амортизаційні відрахування) за жоден період подання в частині завищення на суму 408525 грн. 08 коп.

Звідси, висновки податкового органу щодо завищення витрат, які враховуються під час визначення обєкта оподаткування податком на прибуток, що виникло через розбіжності між даними бухгалтерського обліку та даними декларації з податку на прибуток собівартості придбаних та реалізованих товарів, на загальну суму 408525 грн. 09 коп. не ґрунтуються на вимогах закону.

Окрім цього, під час перевірки відповідач дійшов до висновків про те, що позивачем допущено завищення витрат, що враховуються при визначенні обєкта оподаткування: у звязку із ненаданням актів виконаних робіт або будь-яких інших документів, що свідчать про вартість понесених витрат на транспортування товару в сумі 3996 грн. 50 коп. (500 доларів США) за інвойсом до ВМД № 20912000/2013/808338 від 22.03.2013р. та в сумі 1305 грн. 03 коп. (120 євро) за інвойсом до № ВМД 20912000/2013/800911 від 16.01.2014р.

Підставою для таких висновків слугувало ненадання позивачем актів виконаних робіт або будь-яких інших документів, що свідчать про вартість понесених витрат на транспортування товару у вищевказаних розмірах.

Позивач заперечив транспортні витрати на вказані суми за наведеними інвойсами, в обґрунтування своїх заперечень надав наступні документи: контракт № 01/2013 від 15.01.2013р. з додатковою угодою до нього та специфікаціями; ВМД від 16.01.2014р. з інвойсами та CMR; платіжні доручення від 12.03.2014р., 24.03.2014р. 16.05.2013р.; банківські виписки від 12.03.2014р., 24.03.2014р., 16.05.2013р., 10.11.2014р.; платіжне доручення в іноземній валюті від 10.11.2014р.; картку рахунку 632 за період 16.01.2014р.-10.11.2014р.; оборотно-сальдова відомість рахунку 632 за період 16.01.2014р.-10.11.2014р.; контракт № 02/13 від 18.12.2012р. з специфікацією; ВМД від 22.03.2013р. з інвойсами та CMR; картку рахунку 632 за період 22.03.2013р.-12.03.2014р.; оборотно-сальдову відомість рахунку 632 за період 22.03.2013-12.03.2014р. (Т.3, а.с.96-128).

На підставі аналізу змісту вказаних документів встановлено, що вказані у ВМД № 20912000/2013/808338 від 22.03.2013р., ВМД № 20912000/2013/800911 від 16.01.2014р., відповідних інвойсах та CMR фірми ITALSNIK та EASONNEWMATERIAL є виробниками придбаної продукції.

Позивачем долучено до матеріалів справи документи на підтвердження господарських операцій по доставці придбаної за контрактами № 02/13 від 18.12.2012р. та № 01/2013 від 15.01.2013р. продукції за наступними маршрутами: Ільїчівський порт м.Одеса - м.Львів, м.Томашів м.Рава Руська, м.Рава Руська м.Львів, а саме:

договір № 19/02/13 від 19.02.2013р. транспортного експедирування, який укладений між ПП «Савікон» та ТзОВ «Підприємство «Кліше»; довідка № 25/02/02 від 25.02.2013р. про транспортні витрати; акт здачі-прийняття виконаних робіт від 22.03.2013р.; банківська виписка від 18.04.2013р. (Т.4, а.с.62-70);

договір № 10 від 14.01.2014р. на транспортне обслуговування, укладений ТзОВ «Підприємство «Кліше» з ФОП ОСОБА_7; довідка про транспортні витрати від 15.01.2014р.; рахунок № 2 від 15.01.2014р.; акт № 2 здачі-прийому виконаних робіт (послуг) від 16.01.2014р.; банківська виписка від 31.01.2014р. (Т.4, а.с.71-76).

Вказані первинні документи у своїй сукупності спростовують висновки контролюючого органу про надання транспортних послуг від нерезидентів та відповідно завищення витрат в 2013 році та в І кварталі 2014 року в сумі 3996 грн. 50 коп. (500 доларів США) та 1305 грн. 03 коп. (120 євро).

Звідси, висновки податкового органу щодо завищення витрат, що враховуються при визначенні обєкта оподаткування: у звязку із ненаданням актів виконаних робіт або будь-яких інших документів, що свідчать про вартість понесених витрат на транспортування товару в сумі 3996 грн. 50 коп. (500 доларів США) та в сумі 1305 грн. 03 коп. (120 євро), не ґрунтуються на вимогах закону.

Стосовно покликань апелянта на непідтвердження позивачем під час проведення перевірки проведення інвентаризації (в частині розбіжностей по бух.рахунку 28 «Товари») колегія суддів враховує, що згідно вимоги № 2 від 18.12.2014р. про надання документів податковий орган пропонував надати пояснення щодо вказаних розбіжностей (без витребовування будь-яких підтверджуючих документів) (Т.1, а.с.135).

Інші висновки постанови суду першої інстанції колегія суддів вважає підставними і обгрунтованими, оскільки такі відповідають вимогам ПК України.

Доводи апелянта в іншій частині на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Із урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що заявлений позов є підставним та обґрунтованим, а тому підлягає до задоволення.

При цьому висновок суду про неправомірність рішень податкового органу зроблено з дотриманням вимог КАС України, оскільки він, вживши заходів, необхідних для з'ясування всіх обставин у справі, всебічно, повно та об'єктивно оцінив наявні у справі докази і постановив законне й обґрунтоване рішення.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Галицькому районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській обл. на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12.04.2016р. в адміністративній справі № 813/3683/15 залишити без задоволення, а вказану постанову суду без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: М.В.Костів

ОСОБА_8