Справа № 804/466/16
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2016-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2016 р. Справа №804/466/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
представника позивача ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпродзержинська теплоелектроцентраль» до Дніпродзержинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про скасування рішення, -
21.01.2016 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулось Публічне акціонерне товариство «Дніпродзержинська теплоелектроцентраль» з позовом до Дніпродзержинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, в якому просить суд:
Представник позивача під час судового засідання підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі та пояснив обставини справи таким чином, як про це вказано вище.
Представник відповідача у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, причини неявки суду не зазначив, будь-яких письмових заперечень в обґрунтування своєї правової позиції щодо цього адміністративного позову не надавав.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд приходить до висновку про необхідність задоволення адміністративного позову у повному обсязі з огляду на таке.
Це рішення прийняте на підставі ч.2, ч.10, п.2 ч.11 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», яким за період з 21.08.2015 року до 02.12.2015 року до ПАТ «Дніпродзержинська теплоелектроцентраль» застосовані штрафні санкції у сумі 519399,16грн. та нарахована пеня в сумі 115885,80грн. за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, на загальну суму 635284,96грн.
Оскаржуваним рішенням до позивача застосовані штрафні санкції та нарахована пеня за період до порушення провадження у справі про банкрутство та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів (з 21.08.2015 року до 02.12.2015 року). Це відбулось внаслідок незабезпечення належного виконання основного зобовязання зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування.
Згідно ч.2, ч.10, п.2 ч.11 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.
На суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.
Орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції, в тому числі за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.
За п.109.1 ст.109, ст.111 Податкового кодексу України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
За порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються такі види юридичної відповідальності: фінансова; адміністративна; кримінальна.
Фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.
Згідно пп.14.1.162, пп.14.1.265 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) це плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
А пеня це сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.
Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів.
У відповідності до положень ст.19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції чинній станом на момент прийняття оспорюваного рішення) мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобовязань і зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобовязань та зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.
Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення виконавчого провадження. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє органи державної виконавчої служби за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та знаходженням його майна.
Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, в тому числі не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобовязань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій.
Дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів; на виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; відшкодування шкоди, заподіяної здоровю та життю громадян; на виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобовязують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення.
Дія мораторію не поширюється на задоволення вимог кредиторів у разі одночасного задоволення вимог кредиторів у процедурі розпорядження майном керуючим санацією згідно з планом санації або ліквідатором у ліквідаційній процедурі в порядку черговості, встановленому цим Законом.
Стягнення грошових коштів за вимогами кредиторів за зобовязаннями, на які не поширюється дія мораторію, провадиться з рахунку боржника в установі банку. Контроль за такими стягненнями здійснює арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор).
Звернення стягнення на майно боржника за вимогами, на які не поширюється дія мораторію, здійснюється виключно за ухвалою господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника.
Під час процедури розпорядження майном боржнику дозволяється задовольняти лише ті вимоги кредиторів, на які згідно з частиною пятою цієї статті не поширюється дія мораторію.
Отже, враховуючи, що ухвала господарського суду Дніпропетровської області про порушення провадження у справі про банкрутство була прийнята 17.12.2015 року, а спірне рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені 06.01.2016 року, відповідач мав бути повідомленим про порушення щодо позивача справи про банкрутство відповідно до вимог ст.19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».
Як зазначив позивач, ним сплачувались єдині соціальні внески та направлялись відповідні платіжні доручення на підтвердження цього, а саме: від 20.08.2015 року в сумі 856928,41грн., від 21.09.2015 року в сумі 852371,30грн., від 20.10.2015 року в сумі 887693,85грн., копії яких містяться в матеріалах справи. Проте, такі не брались до уваги банківськими установами та повертались, у звязку із арештом рахунків ПАТ «Дніпродзержинська теплоелектроцентраль». Це підтверджується копіями постанов про арешт коштів боржника в рамках зведених виконавчих проваджень (від 11.04.2013 року, від 01.06.2013 року, від 13.02.2013 року, від 21.06.2013 року, від 18.01.2007 року, від 13.02.2013 року, від 05.11.2014 року, від 12.02.2013 року, від 03.07.2014 року, від 14.01.2016 року, від 25.12.2015 року).
Суд приймає до уваги твердження позивача про те, що він з обєктивних причин не мав змоги виконувати свої зобовязання своєчасно.
Тому, застосування до нього норм чинного законодавства щодо нарахування штрафних санкцій та пені за несплату єдиного внеску у встановлені строки у період порушення провадження про банкрутство щодо нього та у період дії мораторію на задоволення вимог кредиторів є протиправним.
Згідно ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Суд згідно ст.86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Натомість відповідач не обґрунтував суду правомірності винесення оскаржуваного рішення, не надав належних доказів на підтвердження своєї правової позиції.
Що стосується вирішення питання про розподіл судових витрат, то суд зазначає, що з урахуванням положень ст.ст.87, 94 КАС України, положень Закону України «Про судовий збір», сплачений ПАТ «Дніпродзержинська теплоелектроцентраль» судовий збір за подання адміністративного позову майнового характеру у загальному розмірі 9529,27грн. (за платіжним дорученням №205 від 01.02.2016 року) підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 60, 86, 160, 161, 163 КАС України, суд,

Адміністративний позов задовольнити повністю.
Присудити з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Дніпродзержинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області на користь Публічного акціонерного товариства «Дніпродзержинська теплоелектроцентраль» сплачену суму судового збору у розмірі 9529,27грн.
Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд.

Повний текст постанови складений 04.04.2016 року.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 04 квітня 2016 року. Суддя З оригіналом згідно. Суддя ОСОБА_1 ОСОБА_1 ОСОБА_1