Справа № 820/1199/16
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2016-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

16 травня 2016 р. № 820/1199/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

при секретарі судового засідання - Самігулліній К.В.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Селянського (фермерського) господарства "ЛАН"
до Виконавчої дирекції Харківського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності
про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Селянське (фермерське) господарство "ЛАН", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати незаконним та скасувати рішення виконавчої дирекції Харківського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 21 жовтня 2015 року за №105-03-04.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 21 жовтня 2015 року директором виконавчої дирекції Харківського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності прийнято рішення за №105-03-04 про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності. Зазначеним рішенням визначено суму неправомірно витрачених коштів, які підлягають поверненню до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, у розмірі - 12709,20 грн. (виплачена допомога по тимчасовій непрацездатності за рахунок фонду) та штрафу за порушення порядку витрачання страхових коштів на суму 6320,70 грн. (50% від суми неправомірно витрачених коштів). Вказане рішення прийняте на підставі акту перевірки за №178 від 02.10.2015 року, який був складений за результатами планової перевірки по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності СФГ "ЛАН" за період з 01.10.2011 року по 30.06.2015 року.

В ході проведення перевірки, як зазначає позивач, були нібито встановлені порушення страхувальником СФГ "ЛАН" ст. ст.19, 30 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 23.09.1999 року №1105; ст.ст.4, 48, ч.2 ст.50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" від 18.01.2001 року №2240. Так, перевіркою по коштах Фонду встановлено, що комісією із соціального страхування СФГ "ЛАН" призначена допомога по тимчасовій непрацездатності (протокол №1 від 17.02.2015 року), а бухгалтерією СФГ "ЛАН" нарахована і виплачена допомога по тимчасовій непрацездатності по листку непрацездатності серії АГР №160951, виданому ОСОБА_3, який є головою СФГ "ЛАН", з 20.01.2015 року по 16.02.2015 року за рахунок коштів Фонду на загальну суму 12641,40 грн. Також, комісією із соціального страхування СФГ "ЛАН" у 2011-2013 рр. було видано голові СФГ "ЛАН" ОСОБА_3 дитячі новорічні подарунки за рахунок коштів Фонду на загальну суму 67,80 грн. в порушення ст.4, ст.48, ч.2 ст.50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" № 2240. Порушенням, на думку відповідача, є те що, ОСОБА_3 як член фермерського господарства, на день страхового випадку не був зареєстрований в Фонді як страхувальник на добровільних засадах (з обов'язковим укладенням договору) і, відповідно, не мав права на отримання допомоги по тимчасовій непрацездатності та соціальних послуг за рахунок коштів Фонду. Однак, позивач вважає, що висновки перевірки є необґрунтованими, а директором виконавчої дирекції Харківського обласного відділення Фонду соціального страхування тимчасової втрати працездатності прийняте рішення від 21 жовтня 2015 року за №105-03-04 з порушенням вимог чинного законодавства України, яке регулює підстави та порядок призначення допомоги працюючим громадянам, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров'я. За таких підстав, за судженням позивача, своїм рішенням відповідач порушив законні права та інтереси СФГ "ЛАН" як добросовісного суб'єкта господарювання, який своєчасно сплачує всі податки та внески, передбачені чинним законодавством.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав вимоги та доводи заявленого позову, просив суд позов задовольнити.

Відповідач, Виконавча дирекція Харківського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності позов не визнав.

У письмових запереченнях на позов відповідач вказав, що Селянське (фермерське) господарство "ЛАН" перебуває на обліку в Вовчанській міжрайонній виконавчій дирекції Харківського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, персональний код страхувальника 47. Згідно з планом-графіком проведення перевірок страхувальників на III квартал 2015, спеціалістом Фонду проведено планову перевірку по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності СФГ "ЛАН" за період з 01.10.2011 по 30.06.2015, результати якої оформлені актом від 02.10.2015 № 178. Перевіркою по коштах Фонду було встановлено, що комісією із соціального страхування СФГ "ЛАН" в порушення частини 1 статті 30 Закону від 23.09.1999 №1105 була призначена допомога по тимчасовій непрацездатності (протокол № 1 від 17.02.2015), а бухгалтерією СФГ "ЛАН" нарахована і виплачена допомога по тимчасовій непрацездатності по листку непрацездатності серії АГР № 160951, виданому ОСОБА_3, який є головою СФГ "ЛАН", з 20.01.2015 по 16.02.2015 за рахунок коштів Фонду на загальну суму 12641,40 грн. Також, в порушення статті 4, статті 48, частини 2 статті 50 Закону України №2240, комісією із соціального страхування СФГ "ЛАН" у 2011 - 2013 роках було видано голові СФГ "ЛАН" ОСОБА_3 три дитячі новорічні подарунки за рахунок коштів Фонду на загальну суму 67,80 грн. Отже, перевіркою встановлено неправомірне використання СФГ "ЛАН" коштів Фонду на загальну суму 12709,20 грн.

Відповідач стверджує, що отримання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду можливе застрахованою особою, тобто працівником підприємства, установи чи організації, лише під час перебування у трудових відносинах зі страхувальником, тобто роботодавцем. Головою СФГ "ЛАН" не було укладено договір про добровільну участь у загальнообовязковому державному соціальному страхуванні, і тому він не набув права на матеріальне забезпечення за рахунок коштів Фонду. Незважаючи на те, що за ОСОБА_3 сплачувалися страхові внески в повному обсязі, право на матеріальне забезпечення за рахунок коштів Фонду особа, яка бажає прийняти участь у загальнообовязковому державному соціальному страхуванні у звязку з тимчасовою втратою працездатності на добровільних засадах, набуває лише у разі наявності двох юридичних фактів: 1) у разі сплати єдиного внеску, 2) з моменту укладання договору про добровільну участь. Сплата внесків не дає права вважатися застрахованими особами у загальнообовязковому державному страхуванні у звязку з тимчасовою втратою працездатності.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала, просила суд відмовити у позові у повному обсязі.

Суд, вислухавши представників сторін, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, які врегульовують спірні відносини, виходить з наступних підстав та мотивів:

Відповідно до картки страхувальника - юридичної особи або суб'єкта без права юридичної особи, Селянське (фермерське) господарство "ЛАН" перебуває на обліку в Вовчанській міжрайонній виконавчій дирекції Харківського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, персональний код страхувальника 47 (т. 1 а.с. 171).

Селянське (фермерське) господарство "ЛАН" 23.02.2015 року подано до робочого органу Фонду заяву-розрахунок (т. 1 а.с. 18), в якій позивач просив Фонд здійснити фінансування для надання матеріального забезпечення застрахованій особі ОСОБА_3, згідно листка непрацездатності серії АГР №160951, період непрацездатності - з 20 січня 2015 року по 16 лютого 2015 року на суму за рахунок коштів Фонду в розмірі 12614,40 грн.

На підставі поданої позивачем заяви-розрахунку (т. 1 а.с. 18), робочим органом Фонду 18.03.2015 року профінансовано суму матеріального забезпечення застрахованим особам згідно вказаної заяви-розрахунку в сумі 12614,40 грн., що підтверджується банківською випискою (т. 2 а.с. 6-8).

Відповідно до плану-графіку проведення перевірок страхувальників на III квартал 2015 року, затвердженим наказом від 19.06.2015 № 91-ос, та направлення від 14.09.2015 року №160 (т. 1 а.с. 173) спеціалістом Фонду проведено планову перевірку по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності СФГ "ЛАН" за період з 01 жовтня 2011 року по 30 червня 2015 року.

За результатами перевірки відповідачем складено акт від 02 жовтня 2015 року №178, яким зафіксовано порушення: статті 19, статті 30 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування" від 23.09.1999 № 1105-ХІV; статті 4, статті 48, частини 2 статті 50 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" від 18.01.2001 № 2240 (який діяв до 01.01.2015) (т. 1 а.с. 174-180).

В ході перевірки перевіряючими відповідача встановлено, що комісією із соціального страхування СФГ "ЛАН" призначена допомога по тимчасовій непрацездатності, а бухгалтерією позивача нарахована і виплачена допомога по тимчасовій непрацездатності по листку непрацездатності серії АГР № 160951, виданому ОСОБА_3, який є головою СФГ "ЛАН", з 20 січня 2015 року по 16 лютого 2015 року за рахунок коштів Фонду на загальну суму 12641,40 грн. Крім того, перевіркою зафіксовано, що СФГ "ЛАН" у 2011 - 2013 роках видано голові СФГ "ЛАН" ОСОБА_3 три дитячі новорічні подарунки за рахунок коштів Фонду на загальну суму 67,80 грн. Отже, позивачем, за висновками перевірки, в перевіреному періоді неправомірно використано коштів Фонду на загальну суму 12709,20 грн.

Позивач не погодившись з актом перевірки №178 від 02.10.2015 року подав скаргу директору ФСС з ТВП Харківського обласного відділення, в якій фермерське господарство просило анулювати акт перевірки у зв'язку з невідповідністю його висновків реальним подіям та фактам (т. 1 а.с. 27-28).

Листом від 21.10.2015 року №1875-07-12 директор виконавчої дирекції Фонду повідомив позивача, що його заперечення не підлягають задоволенню та даним листом направило рішення про повернення коштів Фонду (т. 1 а.с. 29-33).

21 жовтня 2015 року директором виконавчої дирекції Фонду прийнято рішення №105-03-04/крв про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності, яким визначено суму неправомірно витрачених коштів, які підлягають поверненню до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, у розмірі 12709,20 грн. та вирішено застосувати до СФГ "ЛАН" фінансові санкції в таких розмірах: штраф за порушення порядку витрачання страхових коштів 6320,70 грн. (50% від суми неправомірно витрачених коштів) (т. 1 а.с. 13).

Відповідач скористався своїм правом на адміністративне оскарження рішення про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності №105-03-04/крв від 21.10.2015 року, та подав 26.10.2015 року скаргу на дане рішення (т. 1 а.с. 34-35).

Рішенням відповідача від 06.11.2015 року №1998-07-13, залишено без змін рішення про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності (т. 1 а.с. 36-41).

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Повноваження комісії з соціального страхування визначені Положенням про комісію (уповноваженого) підприємства, установи, організації із загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, затвердженим постановою правління Фонду від 23.06.2008 року №25.

Відповідно до п.2.2 Положення №25 комісія (уповноважений) із соціального страхування здійснює контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення, приймає рішення про відмову в його призначенні, про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково), розглядає підставу і правильність видачі листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг.

Правові, організаційні та фінансові основи загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян на випадок тимчасової втрати працездатності до 01.01.2015 року врегульовано Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" від 18.01.2001 року №2240.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообовязкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці" №77 від 28.12.2014 року визнано Закон №2240 таким, що втратив чинність, та викладено у новій редакції Закон України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування" № 1105-ХІV від 23.09.1999 року.

З 01.01.2015 року Закон України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування" № 1105-ХІV від 23.09.1999 року визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообовязкового державного соціального страхування.

Пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування" № 1105-ХІV від 23.09.1999 року визначено, що до завершення заходів, пов'язаних з утворенням Фонду соціального страхування України та його робочих органів, виконання функцій та завдань, передбачених цим Законом, забезпечують у межах компетенції відповідні виконавчі дирекції та їх робочі органи Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Також, пунктами 8 і 9 вказаних положень визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Нормативно-правові та розпорядчі акти Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності діють до затвердження відповідних рішень Фондом.

Відповідно до п.7 ч.1, п. 6 ч.2 ст.9 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування" № 1105-ХІV від 23.09.1999 року, фонд та його робочі органи відповідно до покладених на них завдань здійснюють контроль за використанням коштів Фонду, веденням і достовірністю обліку та звітності щодо їх надходження та використання, застосовують в установленому законодавством порядку фінансові санкції та накладають адміністративні штрафи.

Згідно п.5 ч.1 ст.10 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування" № 1105-ХІV від 23.09.1999 року, фонд має право накладати і стягувати фінансові санкції та адміністративні штрафи, передбачені законом за порушення вимог цього Закону.

Пунктами 2, 3 ч.2 ст. 10 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування" № 1105-ХІV від 23.09.1999 року на фонд покладено обовязок здійснювати контроль за дотриманням порядку використання страхувальником страхових коштів та контролювати правильність витрат за соціальним страхуванням, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань соціального страхування.

Порядок проведення перевірок страхувальників по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, порядок прийняття рішень за результатами перевірок та процедуру оскарження рішень за результатами перевірок встановлено Інструкцією про порядок проведення перевірок страхувальників по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, прийняття рішень за їх результатами та процедури оскарження, затвердженої постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 22.12.2010 року №29.

Згідно п.1 ст.2 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" №2240 (чинного на час виникнення відповідних правовідносин щодо надання соціальних послуг) сторонами у загальнообов'язковому державному соціальному страхуванні у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням (далі - страхування), є три сторони: застрахована особа, страхувальник та страховик.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" №2240 (чинного на час виникнення відповідних правовідносин щодо надання соціальних послуг), право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, мають застраховані громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно п.2 ст. 2 вищевказаного Закону (чинного на час виникнення відповідних правовідносин щодо надання соціальних послуг), застрахована особа - найманий працівник, а у випадках, передбачених цим Законом, також інші особи (громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України), на користь яких здійснюється загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням.

Суд зауважує, що ОСОБА_3 не є застрахованою особою (тобто найманим працівником або іншою особою, на користь якої здійснюється страхування) в розумінні діючого законодавства, через наступне.

Статтею 3 Кодексу законів про працю України передбачено, що особливості праці членів фермерських господарств визначаються законодавством та їх статутами.

Відповідно до норм статті 3 Закону України "Про фермерське господарство" від 19.06.2003 № 973-IV, членами фермерського господарства не можуть бути особи, які працюють у ньому за трудовим договором (контрактом).

Згідно із частиною 1 статті 4 Закону України "Про фермерське господарство" від 19.06.2003 № 973-IV, головою фермерського господарства є його засновник або інша визначена в Статуті особа.

Статтею 27 Закону України "Про фермерське господарство" від 19.06.2003 № 973-IV визначено, що трудові відносини у фермерському господарстві базуються на основі праці його членів. Трудові відносини членів фермерського господарства регулюються Статутом, а осіб, залучених до роботи за трудовим договором (контрактом), законодавством України про працю.

Відповідно до частини першої статті 34 Закону України "Про фермерське господарство" від 19.06.2003 № 973-IV, члени фермерського господарства і особи, які працюють у ньому за трудовим договором, підлягають загальнообовязковому державному соціальному страхуванню в порядку, встановленому законом.

Трудовий договір (контракт) укладається з особами, які залучаються до роботи в фермерському господарстві, та які не являються членами такого фермерського господарства.

Кодекс законів про працю України та Закон України "Про фермерське господарство" від 19.06.2003 № 973-IV передбачають різний правовий статус членів фермерського господарства та найманих працівників, що працюють на фермерському господарстві. При цьому, прямо зазначається, що робота найманих працівників є трудовою діяльністю, що регулюється на загальних підставах, а робота членів фермерського господарства не регулюється Кодексом законів про працю України, а регулюється окремими спеціальними нормативними актами (в даному випадку - Законом України "Про фермерське господарство" від 19.06.2003 № 973-IV та Статутом фермерського господарства).

З аналізу вищевказаного випливає, що законодавство не визнає роботу членів фермерського господарства найманою працею.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про фермерське господарство" від 19.06.2003 року №973-IV передбачено, що фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону.

Таким чином, член фермерського господарства не є найманим працівником господарства, від своєї діяльності він отримує прибуток, а не заробітну плату.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" №2240 (чинного на час виникнення відповідних правовідносин щодо надання соціальних послуг) визначено коло осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням: 1) особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності та господарювання або у фізичних осіб, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах; 2) члени колективних підприємств, сільськогосподарських та інших виробничих кооперативів.

Ці особи підлягають вказаному виду страхування в обов'язковому порядку.

Отже, вказані особи згідно з пунктом 2 статті 5 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" №2240 (чинного на час виникнення відповідних правовідносин щодо надання соціальних послуг) беруть участь у страхуванні у звязку з тимчасовою втратою працездатності на добровільних засадах і на підставі ч.3 ст.6 цього Закону мають право на матеріальне забезпечення та страхові послуги відповідно до цього Закону за умови сплати страхових внесків до Фонду відповідно до діючого законодавства.

Нормативно-правовим актом, який регулює участь зазначеної категорії осіб у загальнообовязковому державному соціальному страхуванні у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням є Порядок страхування осіб на добровільних засадах за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, затверджений постановою правління Фонду від 02.06.2005 № 62.

Крім того, частиною 3 статті 19 Закону №1105 (який діє з 01.01.2015 на час виникнення відповідних правовідносин щодо призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності) передбачено, що право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у звязку з тимчасовою втратою працездатності мають особи, які забезпечують себе роботою самостійно (займаються підприємницькою, адвокатською, нотаріальною, творчою та іншою діяльністю, пов'язаною з одержанням доходу від цієї діяльності, в тому числі члени творчих спілок, творчі працівники, які не є членами творчих спілок), мають право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги відповідно до цього Закону за умови сплати страхових внесків до Фонду згідно із законом.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464, платниками, які мають право на добровільну сплату єдиного внеску, є члени фермерського господарства.

Такі особи відповідно до частини 3 статті 10 Закону № 2464 подають до органу доходів і зборів за місцем проживання відповідну заяву в порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування. Органом доходів і зборів з особою, яка подала заяву про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування в строк не пізніше ніж 30 календарних днів з дня отримання заяви укладається договір про добровільну участь відповідно до типового договору, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Проте, ОСОБА_3 не скористався цим правом та на день настання тимчасової непрацездатності та отримання соціальних послуг не був зареєстрований в Фонді як страхувальник на добровільних засадах, та не мав права на отримання допомоги по тимчасовій непрацездатності за рахунок коштів Фонду.

З урахуванням викладеного вище, суд доходить висновку, що отримання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду можливе застрахованою особою, тобто працівником підприємства, установи чи організації, лише під час перебування у трудових відносинах зі страхувальником, тобто роботодавцем.

Головою СФГ "ЛАН" не було укладено договір про добровільну участь у загальнообовязковому державному соціальному страхуванні, і тому він не набув права на матеріальне забезпечення за рахунок коштів Фонду.

Дана позиція суду узгоджується із позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною у справах з аналогічним предметом спору (ухвала ВАСУ від 28.05.2014 по справі №К/9991/24542/12; ухвала ВАСУ від 23.11.2015 по справі №К/800/45135/15; постанова ВАСУ від 25.02.2015 по справі №К/800/47851/14).

Окрім іншого, суд зауважує, що сплата ОСОБА_3 страхових внесків в повному обсязі не дає останньому законного та беззаперечного права на матеріальне забезпечення за рахунок коштів Фонду, за відсутністю двох юридичних фактів: по-перше сплата єдиного внеску; по-друге наявність укладеного договору про добровільну участь.

Відсутність даних фактів, не дає особі право вважатись застрахованою особою у загальнообовязковому державному страхуванні у звязку з тимчасовою втратою працездатності.

Щодо посилань позивача у позовній заяві на той факт, що Фонд протягом 2005-2015 років жодного разу не виявив факту неправомірного нарахування та сплати внесків до Фонду з заробітної плати, у тому числі за ОСОБА_3, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.2, п.4 ч.2 ст. 10 Закону № 1105, Фонд зобовязаний здійснювати контроль за дотриманням порядку використання страхувальником страхових коштів та контролювати правильність витрат за соціальним страхуванням, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань соціального страхування.

Таким чином, в ході проведення перевірки по коштам Фонду перевіряються лише наступні питання: правомірність призначення та виплати матеріального забезпечення застрахованим особам; правильність обчислення середньоденної заробітної плати, з якої обраховуються суми матеріального забезпечення застрахованим особам; правомірність заявлення і використання страхових коштів, які надійшли від органів Фонду; правомірність видачі та використання путівок на санаторно-курортне лікування працівниками та правильність ведення її обліку, своєчасність сплати її часткової вартості; дотримання вимог нормативно-правових актів Фонду позашкільного обслуговування дітей; правильність складання звітності по коштах Фонду та своєчасність її надання до органів Фонду; робота комісії (уповноваженого) із соціального страхування підприємства, установи, організації; відповідність даних бухгалтерського обліку даним звітності по коштах Фонду та даним статистичної звітності.

Фонд перевіряє саме правильність використання страхувальниками страхових коштів та витрат за соціальним страхуванням.

Оскільки, за час діяльності СФГ "ЛАН" у ОСОБА_3 вперше настав страховий випадок з тимчасової втрати працездатності, то при проведенні перевірки перевірялась саме правомірність призначення та виплати йому матеріального забезпечення.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проаналізувавши вищевикладені обставини, приймаючи до уваги те, що суб'єктом владних повноважень, який є відповідачем в даній адміністративній справі, доведено належними та допустимими доказами факт правомірності рішення виконавчої дирекції Харківського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 21 жовтня 2015 року за №105-03-04, суд знаходить позов таким, що задоволенню не підлягає.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 11, 12, 51, 71, ст. 158, ст. 159, ст. 160, ст. 161ст. 162, ст. 163, ст. 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Селянського (фермерського) господарства "ЛАН" до Харківського обласного відділення Виконавчої дирекції Харківського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про скасування рішення - відмовити.

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 23 травня 2016 року.

Суддя Панченко О.В.