Справа № 202/2763/16-а
Суддя: Марченко Н. Ю.
Дата ухвалення: 2016-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 202/2763/16-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 травня 2016 року суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська Марченко Н.Ю., розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з даним адміністративним позовом, ОСОБА_1 зазначає, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1986 році, є інвалідом ІІ групи та віднесений до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Відповідно до ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи він має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат. Проте відповідачем у 2016 році йому була виплачена щорічна допомога на оздоровлення в розмірі 120 грн. Листом відповідача йому було відмовлено у здійсненні перерахунку щорічної допомоги на оздоровлення. За цих підстав позивач просить визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради щодо відмови йому у перерахунку та виплаті щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат та зобов'язати відповідача здійснити йому перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2016 рік відповідно до ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат на дату прийняття рішення суду.

Відповідач - Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради відповідно до статті 183-2 КАС України надав заперечення проти позову, в яких посилається на те, що щорічна допомога на оздоровлення, передбачена ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виплачується у порядку та в розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562 щорічна одноразова допомога особам, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи, нараховується та виплачується інвалідам 2 групи у розмірі 120,00 грн.За цих підстав просить у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Оцінивши повідомлені сторонами обставини, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне:

Судом встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, визнаний інвалідом ІІ групи та віднесений до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради.

Згідно з розпорядженням № 701022 від 16.01.2016 року позивачу була призначена та виплачена щорічна допомога на оздоровлення, передбачена ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, за 2016 рік у розмірі 120 грн.

7 квітня 2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив нарахувати та виплатити йому щорічну допомогу на оздоровлення за 2016 рік в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат.

Листом від 19.04.2016 року № 1443 Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради повідомило позивача про відсутність підстав для нарахування та виплати щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат та, що щорічна допомога на оздоровлення призначена в розмірі 120 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562 Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно з частиною статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи № 796-XII від 28 лютого 1991 року в редакції, що існувала після визнання рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10рп/2008 неконституційними змін, внесених підпунктом 11 пункту 28 розділу ІІ Закону України Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28.12.2007 року № 107-VІ, щорічна допомога на оздоровлення інвалідам I і II групи виплачується у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат.

Разом із тим, відповідно до Закону України Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України № 76-VІІІ від 28.12.2014 року, який набрав чинності з 1 січня 2015 року, були внесені зміни, зокрема, до статті 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та вказану статтю викладено у такій редакції: «одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, дітям-інвалідам, сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, батькам померлого, щорічна допомога на оздоровлення виплачується у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України».

Отже, починаючи з 1 січня 2015 року, стаття 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи не містить положень щодо виплати щорічної допомоги на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 562 Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка є чинною, установлено громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, розмір щорічної допомоги на оздоровлення, зокрема, інвалідам I і II групи - 120 гривень.

Таким чином, відповідач правомірно відмовив позивачу в нарахуванні та виплаті щорічної допомоги на оздоровлення за 2016 рік у розмірі пяти мінімальних заробітних плат, здійснивши позивачу виплату щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 562 Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Крім того, суд звертає увагу, що 22 травня 2016 року набрав чинності Закон України Про внесення змін до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щодо усунення дискримінаційного ставлення до громадян, які брали участь у ліквідації наслідків інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях та військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї № 1339-VІІІ від 21 квітня 2016 року. Цим законом статтю 48 Закону № 796-XII від 28 лютого 1991 року викладено в новій редакції, але також передбачено, що щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та в їх задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. 183-2 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення, що передбачена ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, за 2016 рік в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат відмовити.

На постанову до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду може бути подана апеляційна скарга через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: Н. Ю. Марченко