Справа № 826/15163/15
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2016-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2016 року м. Київ К/800/46313/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів Рецебуринського Ю.Й. (доповідача),

Заїки М.М.,

Стародуба О.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Українсько-Шведське АТП 10943» до Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті про скасування рішення,

за касаційною скаргою Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті (далі - Укртрансінспекція) на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 серпня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 7 жовтня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року ТОВ «Українсько-Шведське АТП 10943» звернулося до суду з адміністративним позовом, про скасування наказу Укртрансінспекції від 3 липня 2015 року №263 «Про позбавлення дозволів та призначення перевізника».

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 серпня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 7 жовтня 2015 року, позов задоволено.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалені ними судові рішення та постановити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

З'ясувавши обставини справи, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права згідно статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги з врахуванням наступного.

Судами встановлено, що ТОВ «Українсько-Шведське АТП 10943» є переможцем конкурсів на перевезення пасажирів на приміських та міжміських автобусних маршрутах загального користування, що виходять за межі області (міжобласні маршрути), зокрема, на самостійне виконання рейсів 51/52 за маршрутом «Ватутіне - Київ» та 642/641, 640/639, 634/633 за маршрутом «Малин - Київ».

16 грудня 2014 року та 23 січня 2015 року Укртрансінспекцією позивачу було видано дозвіл серії УП № 001259 на перевезення пасажирів на міжобласному автобусному маршруті загального користування «Ватутіне - Київ», рейсами 51/52 та дозвіл серії УП № 001341 на перевезення пасажирів на міжміському міжобласному автобусному маршруті загального користування «Малин - Київ», рейсами 642/641, 640/639, 634/633.

3 липня 2015 року відповідачем прийнято наказ №263, яким позивача позбавлено зазначених дозволів та призначено іншого перевізника на маршрут «Малин - Київ» - ТОВ «Авто-Транс-Буд».

Задовольняючи позовні вимоги суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, на якого покладено обов'язок доказування правомірності свого рішення, не було надано суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували правомірність позбавлення позивача дозволів серії УП № 001259 та серії УП № 001341.

Статтею 4 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, зокрема здійснює державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті; контроль за дотриманням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах.

Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Позапланові перевірки проводяться лише на підставі заяви (повідомлення в письмовій формі) про порушення автомобільним перевізником вимог законодавства про автомобільний транспорт уповноваженими особами органів, яким надано право здійснення державного контролю, з метою перевірки наведених фактів та виконання припису про порушення зазначеного законодавства.

Згідно з пунктом 1 Положенням про Державну інспекцію України з безпеки на наземному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2014 року №299 (далі - Положення №299), Державна інспекція України з безпеки на наземному транспорті (Укртрансінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті (далі - автомобільний, міський електричний, залізничний транспорт).

Підпунктом 26 пункту 4 Положення №299 передбачено, що Укртрансінспекція відповідно до покладених на неї завдань здійснює контроль за додержанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення пасажирів на міжобласних автобусних маршрутах.

Згідно з частинами 1, 2 статті 43 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування здійснюється виключно на конкурсних засадах.

Об'єктом конкурсу можуть бути: маршрут (кілька маршрутів), оборотний рейс (кілька оборотних рейсів).

Підпунктом 3 пункту 55 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2008 року №1081, встановлено, що організатор має право: достроково розірвати договір (позбавити дозволу) з автомобільним перевізником у разі: порушення ним умов договору (дозволу). У такому разі для роботи на маршруті призначається автомобільний перевізник, який за результатами конкурсу визнаний таким, що зайняв друге місце, на строк до закінчення дії договору (дозволу), який було розірвано (позбавлено), а в разі його відмови чи відсутності - призначати до проведення конкурсу іншого автомобільного перевізника один раз на строк не більш як три місяці; надходження від органів виконавчої влади письмової інформації, що підтверджує факт подання ним недостовірної інформації; порушення ним умов договору (дозволу) під час виконання перевезень на маршруті як перевізника, який за результатами конкурсу визнаний таким, що зайняв друге місце.

Отже, правильними є висновки судів попередніх інстанцій, що чинним законодавством регламентовано повноваження Укртрансінспекції приймати рішення про позбавлення перевізника виданого йому дозволу на перевезення пасажирів (анулювання дозволів) в разі порушення ним умов такого дозволу. Водночас, реалізація Укртрансінспекцією зазначених повноважень повинна здійснюватися за допомогою заходів контролю (нагляду) за дотриманням суб'єктом господарювання (перевізником) умов виданого йому дозволу, а саме: шляхом проведення перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи, 9 квітня 2015 року на адресу відповідача від ПАТ «Черкаське обласне підприємство автобусних станцій» надійшов лист, в якому повідомлялось про те, що ТОВ «Українсько-Шведське АТП 10943» не розпочало виконання маршруту «Ватутіне-Київ» № 51/52.

10 квітня 2015 року на адресу відповідача надійшов лист ДП «Київпастранс» із відповідними додатками, в якому повідомлялось про нерегулярне виконання перевізниками, зокрема й ТОВ «Українсько-Шведське АТП 10943», рейсів.

Укртрансінспекцією 8 травня 2015 року направлено ТОВ «Українсько-Шведське АТП 10943» лист, в якому повідомлялось про вказане звернення автостанцій та вимагалось від позивача розпочати перевезення.

15 травня 2015 року на адресу відповідача надійшов ще один лист ДП «Київпассервіс», в якому повідомлялось, що автомобільні перевізники, серед яких вказано й позивача, допускають зриви рейсів на міжміських міжобласних маршрутах загального користування і коефіцієнт регулярності руху складає менше 90 %.

10 червня 2015 року на адресу Укртрансінспекції надійшов лист ДП «Київпастранс» № 1/08-12/1266 із відповідними додатками, в якому повідомлялось про нерегулярне виконання та зриви перевізниками, зокрема й ТОВ «Українсько-Шведське АТП 10943», рейсів з пасажирських перевезень на міжміських та міжнародних маршрутах, включаючи «Ватутіне-Київ» і «Малин-Київ».

24 червня 2015 року до відповідача звернулось ТОВ «Авто-Транс-Буд» з проханням надати в тимчасове обслуговування рейси по маршруту «Київ-Малин».

3 липня 2015 року відповідачем на підставі зазначених листів автостанцій, ДП «Київпассервіс», СБУ і ТОВ «Авто-Транс-Буд» було прийнято оскаржуваний наказ.

Таким чином, оскаржуваний наказ був прийнятий відповідачем виключно на підставі вказаних листів без проведення жодної перевірки достовірності зазначених у них даних, як того вимагає стаття 4 Закону України «Про автомобільний транспорт» .

При цьому, Укртрансінспекцією не було надано до суду жодних розрахунків коефіцієнту реально виконаних позивачем рейсів за маршрутами «Ватутіне-Київ» та «Малин-Київ» по відношенню до загальної місячної кількості таких рейсів, які він мав виконати, відповідно до умов дозволів та будь-яких доказів, які б підтверджували, що такі розрахунки взагалі нею проводились.

Суди першої та апеляційної інстанцій повно і всебічно встановили обставини справи, дали їм належну юридичну оцінку, правильно застосували норми матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 серпня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 7 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута у порядку і з підстав, передбачених статтями 235-237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ю.Й. Рецебуринський

Судді М.М. Заїка

О.П. Стародуб