Справа № 808/652/15
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2016-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

17 травня 2016 рокусправа № 808/652/15
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Шелепова Ю.О.

за участю представників:

позивача: - Кузьміна В.О. дов від 20.02.2012

відповідача: - Сонгуля В.В. дов від 11.01.2016

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 28жовтня 2015 року

у справі № 808/652/15

за позовом Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту «Запоріжелектротранс»

до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області

про скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Запорізьке комунальне підприємство міського електротранспорту «Запоріжелектротранс», звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення:

- від 08.10.2014 №2201 про застосування штрафних санкцій за порушення норм регулювання обігу готівки у розмірі 4372,73 грн.

- від 07.10.2014 № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб у розмірі 2954,12 грн., в тому числі за основним платежем - 1252021, за штрафними (фінансовими) санкціями - 590,85 грн.

- від 25.12.2014 № про збільшення розміру штрафних (фінансових) санкцій по податку з доходів найманих працівників у розмірі 1090,05 грн.

- від 08.10.2014 №2201 з врахуванням рішення ГУ ДФС у Запорізькій області від 16.12.2014 № 287/10/08-01-10-04-13 (податкове повідомлення - рішення від 25.12.2014 №2201) про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 1879817 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю висновків податкового органу щодо наявності в діях позивача порушень податкового законодавства, оскільки господарська діяльність здійснюється суб'єктом господарювання з дотриманням норм чинного законодавства, правомірність відображення результатів господарської діяльності в податковому обліку підтверджено належним чином сформованою первинною документацією. Так, господарські операції з ТОВ «Транс - Експрес» та ТОВ «Бізнес Консалтинг Менеджмент» безпосередньо пов'язані з господарською діяльністю позивача, про їх реальність свідчать належні первинні документи. Щодо висновку відповідача стосовно необґрунтованого виділення коштів співробітникам позивача на відрядження позивач зазначає, що такі грошові кошти не підпадають під поняття додаткового блага та були виділені у зв'язку з провадженням підприємством господарської діяльності. Крім того, обсяг коштів, витрачених на відрядження співробітників позивача, повністю підтверджується первинними документами.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 28.10.2015 адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано винесені ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя податкові повідомлення рішення від 07.10.2014 № , від 08.10.2014 № 2201, від 25.12.2014 № та № 2201;

Постанову суду мотивовано відсутністю документального підтвердження порушень товариством податкового законодавства при формуванні витрат, оподаткуванні доходів фізичних осіб та готівки у періоді, який перевірявся відповідачем.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Посилаючись на встановлені в ході перевірки обставини, відповідач наполягає на порушенні підприємством норм податкового законодавства, зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що Колективним договором прямо не передбачено зобов'язання ЗКПМЕ «Запоріжелектротранс» здійснювати доставку робітників до місця роботи, накази чи розпорядження по підприємству про ознайомлення працівників з зазначеними послугами до перевірки не надані у зв'язку з їх відсутністю на підприємстві, що в свою чергу не заперечувалось представником позивача при розгляді справи у суді першої інстанції; у ході перевірки та при розгляді справи у суді позивачем також не надано даних щодо працівників, що закінчували або починали роботу, тобто які б користувались зазначеними послугами перевезення. Враховуючи наведене, відповідач зазначає, що стан фінансово-господарської діяльності підприємства, досліджений під час перевірки, не дозволяє зробити висновок про спрямованість здійснених витрат на отримання послуг з перевезення персоналу для використання у власній господарській діяльності з метою отримання дохооду, оскільки підприємство є збитковим і постійно декларує від'ємні показники з податку на прибуток. Стосовно господарських операцій позивача з придбання послуг аудиту у ТОВ «Експертно-консалтингова група» відповідач зауважує, що інформація, надана вказаним контрагентом, встановлює, що висновки енергоаудиту надавались для участі у різних бюджетних програмах удосконалення роботи електротранспорту, розвитку місцевого самоврядування на 2015 рік, забезпечення належної та безперебійної роботи ЗКПМЕ «Запоріжелектротранс», програми оновлення парку тролейбусів на 2015 рік та інші, проте надані ТОВ «Експертно-консалтингова група» документи не дають можливість встановити факт використання в господарській діяльності позивача таких послуг, доцільності їх придбання у зазначеному розмірі, не містять доказів на підтвердження того, ТОВ «Експертно-Технічна консалтингова група» особисто (робітники підприємства) у вказаній якості та в повному обсязі за зазначену вартість виконано послуги, визначені в угодах. Також відповідач наполягає, що виплачені ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кошти на відрядження є додатковим благом, яке позивач мав оподаткувати податком з доходів фізичних осіб. Крім того, відповідач посилається на наявність порушення порядку ведення касових операцій з огляду на відсутність надання позивачем до перевірки платіжних документів, підтверджуючих витрати на відрядження ОСОБА_6 (Київ-Берлін-Київ) та ОСОБА_7 (Запоріжжя-Вінниця, Вінниця-Дніпропетровськ).

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечує, зазначає, що висновками про доцільність здійснення позивачем господарських операцій з ТОВ «Транс-Ексрес» та ТОВ «Експертно-консалтингова група» податковий орган фактично перебирає на себе функції законодавця, вільно трактуює норми чинного законодавства та встановлює вимоги до умов договору, які відсутні у чинному законодавстві. Щодо витрат на відрядження, то такі витрати та їх спрямування саме на відрядження, які пов'язані з господарською діяльністю позивача, повністю підтверджуються первинним та правовстановлюючими документами.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, відповідачем - ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя проведено планову виїзну перевірку Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» з питань дотримання вимог податкового законодавства, за результатами якої складено акт №76/08-26-22-01/03328379 від 22.09.2015.

В ході перевірки виявлено порушення позивачем:

- пп.14.1.257 п.14.1 ст.14, п.135.4 ст.135, пп.138.1.1 п.138.1, п.138.4 ст.138, пп.138.10.2 п.138.10 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139, п.150.1 ст.150 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 16 782 929,00 грн., у т.ч. по періодах: 2-3 квартали 2011 - 348 501,00 грн., 2-4 квартали 2011 - 2 481 607,00 грн., І квартал 2012 - 818 059,00 грн., півріччя 2012 - 1 645 250,00 грн., 3 квартали 2012 - 4 050 431,00 грн., рік 2012 - 7 453 043,00 грн., рік 2013 - 6 848 279,00 грн.;

- пп.14.1.257 п.14.1 ст.14, п.135.4 ст.135, пп.138.1.1 п.138.1, п.138.4 ст.138 пп.138.10.2, п.138.10 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139, п.150.1 ст.150 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено від'ємне значення об'єкта оподаткування на загальну суму 31 514 295,00 грн., у т.ч. 2-3 квартали 2011 - 10 687 016,00 грн., 2-4 квартали 2011 - 9 419 512,00 грн., І квартал 2012 - 16 860 492,00 грн., півріччя 2012 - 10 941 659,00 грн., 3 квартали 2012 - 8 687 960,00 грн., рік 2012 - 8 087 341,00 грн., рік 2013 - 14 007 442,00 грн.;

- пп.14.1.47 п.14.1 ст.14, пп.164.1.2, пп.164.2.17 «а» пп.164.1 ст.164, пп.168.1.1 п.168.1 ст.168, пп.171.2 «а» п.171.2 ст.171, пп.176.2 «а» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, а саме: позивачем не утримано та не перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб в загальній сумі 2363,31 грн.;

- п.1.2, 2.11, 3.1, 7.41 Положення про ведення касових операцій в національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України, а саме: проведення готівкових розрахунків без подання одержувачем коштів платіжного документу (товарного або касового чека, квитанції до прибуткового ордера, іншого письмового документа), який би підтверджував сплату покупцем готівкових коштів на загальну суму 4372,73 грн.

На підставі вказаного акту контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення:

від 08.10.2014 №2201, яким зменшено суму від'ємного значення з податку на прибуток;

від 08.10.2014 №2201, яким застосовано штрафні санкції за порушення норм регулювання обігу готівки у розмірі 4372,73 грн.;

від 07.10.2014 №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб у загальному розмірі 2954,12 грн., в тому числі за основним платежем - 1252021, за штрафними (фінансовими) санкціями - 590,85 грн.

Означені податкові повідомлення-рішення оскаржені позивачем в адміністративному порядку до Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Під час розгляду первинної скарги ГУ ДФС у Запорізькій області призначено позапланову перевірку по питанням викладених в первинній скарзі та закріплених в акті перевірки №76/08-26-22-01/03328379 від 22.09.2015, за результатами якої складено акт №106/08-26-22-01/03328379 від 15.12.2014.

В акті перевірки №106/08-26-22-01/03328379 від 15.12.2014 підтверджено порушення позивачем:

пп.14.1.257 п.14.1 ст.14, п.135.4 ст.135, пп.138.1.1 п.138.1, п.138.4 ст.138, пп.138.10.2 п.138.10 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139, п.150.1 ст.150 Податкового кодексу України, в частині завищення суми від'ємного значення з податку на прибуток в розмірі 1879 817,00 грн.;

пп.14.1.47 п.14.1 ст.14, пп.164.1.2, пп.164.2.17 «а» пп.164.1 ст.164, пп.168.1.1 п.168.1 ст.168, пп.171.2 «а» п.171.2 ст.171, пп.176.2 «а» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем не утримано та не перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб в загальній сумі 2363,31 грн.;

п.1.2, 2.11, 3.1, 7.41 Положення про ведення касових операцій в національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637, а саме проведення готівкових розрахунків без подання одержувачем коштів платіжного документу (товарного або касового чека, квитанції до прибуткового ордера, іншого письмового документа), який би підтверджував сплату покупцем готівкових коштів на загальну суму 4372,73 грн.

За результатами розгляду первинної скарги прийняте рішення №287/10/0801-100413 від 16.12.14, відповідно до якого скарга задоволена частково, зокрема,:

- скасовано частково податкове повідомлення-рішення від 08.10.14 №2201 про зменшення розміру від'ємного значення об'єкту оподаткування з податку на прибуток в частині 29634 478,00 грн., в частині 1879 817,00грн. податкове повідомлення - рішення залишено без змін;

- залишено без змін податкове повідомлення - рішення від 07.10.14 № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб у розмірі 2954,12грн., в т.ч. за основним платежем - 2363,31грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 590,82грн.

- збільшено на 1090,05 грн. розмір штрафних (фінансових) санкцій по податку з доходів фізичних осіб;

- залишено без змін податкове повідомлення - рішення від 08.10.14 №2201 про застосування штрафних санкцій за порушення норм регулювання обігу готівки у розмірі 4372,73 грн., застосоване за п.1.2, 2.11, 3.1, 7.41 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні.

ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя, у зв'язку з частковим скасуванням податкового повідомлення - рішення від 08.10.14 №2201, прийнято податкове повідомлення-рішення від 25.12.2014 №2201 про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 1879817,00 грн., а також прийнято податкове повідомлення - рішення від 25.12.2014 № про збільшення розміру штрафних (фінансових) санкцій по податку з доходів найманих працівників у розмірі 1090,05 грн.

Не погодившись з рішенням ГУ ДФС у Запорізькій області, підприємство звернулося з повторною скаргою до Державної фіскальної служби України.

Рішенням ДФС України про результати розгляду повторної скарги №531/6/99-99-10-01-03-15 від 16.01.2015 скарга підприємства залишена без задоволення.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про помилковість висновків контролюючого органу.

Щодо порушення, пов'язаного з оподаткуванням податком на прибуток.

Згідно висновків акту перевірки від 22.09.2014 позивачем в порушення п.п.14.1.257 п.14.1 ст.14, п.135.4 ст.135, п.п.138.1.1 п.138.1, п.138.4 ст.138, п.п.138.10.2 п.138.10 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139, п.150.1 ст.150 ПК України завищено суму від'ємного значення з податку на прибуток в розмірі 1 879 817 грн. з огляду на:

- завищення витрат, що враховуються при визначенні об'єкту оподаткування з податку на прибуток у рядку (Декларації «Собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг) показників за рахунок операцій з придбання послуг у ТОВ «Транс-Експрес» за період з 01.07.2011 по 31.12.2013 у сумі всього 1110582 грн., у т. ч. за 2012 рік - 374636 грн., 2013 рік - 735945 грн.;

- завищення витрат за рахунок операцій з придбання послуг у ТОВ «Транс-Експрес» та ТОВ «Бізнес Консалтинг Менеджмент» на загальну суму 406300 грн., у т. ч. за 3 квартал 2012 року - 56000 грн., 2012 рік - 297300 грн., 2013 рік - 109000 грн.

Такі висновки обґрунтовані тим, що витрати позивача, понесені при оплаті послуг, придбаних у ТОВ «Транс-Експрес» та ТОВ «Бізнес Консалтинг Менеджмент», не пов'язані з господарською діяльністю ЗКПМЕ «Запоріжелектротранс».

За визначенням п.п.14.1.27 п.14.1 ст.14 ПК України (в редакції, що діяла в період, який перевірявся) витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами (14.1.36. п.14.1 ст.14 ПК України).

Господарською операцією, згідно ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Згідно п.п.135.4.1 п.135.4 ст.135 ПК України (в редакції на період, який перевірявся) дохід від операційної діяльності визнається в розмірі договірної (контрактної) вартості, але не менше ніж сума компенсації, отримана в будь-якій формі, в тому числі при зменшенні зобов'язань, та включає: дохід від реалізації товарів, виконаних робіт, наданих послуг, у тому числі винагороди комісіонера (повіреного, агента тощо); особливості визначення доходів від реалізації товарів, виконаних робіт, наданих послуг для окремих категорій платників податків або доходів від окремих операцій встановлюються положеннями цього розділу.

У відповідності до п.п.138.1.1 п.138.1 ст.138 ПК України витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

За приписами п.138.4 ст.138 ПК України витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

У п.п.138.10.2 п.138.10 ст.138 ПК України передбачено, що до складу інших витрат включаються: адміністративні витрати, спрямовані на обслуговування та управління підприємством: а) загальні корпоративні витрати, в тому числі організаційні витрати, витрати на проведення річних та інших зборів органів управління, представницькі витрати; б) витрати на службові відрядження й утримання апарату управління підприємством (у тому числі витрати на оплату праці адміністративного апарату) та іншого загальногосподарського персоналу; в) витрати на утримання основних засобів, інших необоротних матеріальних активів загальногосподарського використання (оперативна оренда (у тому числі оренда легкових автомобілів), придбання пально-мастильних матеріалів, стоянка, паркування легкових автомобілів, страхування майна, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, водопостачання, водовідведення, охорона); г) винагороди за консультаційні, інформаційні, аудиторські та інші послуги, що отримує платник податку для забезпечення господарської діяльності; ґ) витрати на оплату послуг зв'язку (пошта, телеграф, телефон, телекс, телефакс, стільниковий зв'язок та інші подібні витрати); д) амортизація нематеріальних активів загальногосподарського використання; е) витрати на врегулювання спорів у судах; є) плата за розрахунково-касове обслуговування та інші послуги банків;ж) інші витрати загальногосподарського призначення.

При цьому у п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України визначено, що не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України» встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Дія контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатись зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Як свідчать матеріали справи, 13.09.2012 між ЗКПМЕ «Запоріжелектротранс» (Замовник) та ТОВ «Транс-Експрес» (Перевізник) укладено договір № 235 про надання послуг з перевезення, за умовами якого Перевізник зобов'язався здійснювати регулярні спеціальні перевезення персоналу Замовника транспортними засобами, якими Перевізник володіє на законній підставі (праві оренди, праві власності або другій законній підставі) за узгодженими сторонами маршрутами, а Замовник зобов'язується виплачувати перевізникові щомісячну винагороду, визначену цим договором (т.1, а. с.53-55).

На підтвердження здійснення господарських операцій з перевезення персоналу підприємства останнім надано: додаткові угоди до вказаного договору, маршрут № 1, № 2, № 3, за якими контрагентом позивача здійснювались перевезення, розрахунок вартості робіт, акти приймання виконаних робіт, щоденні листи виконання перевезень за трьома маршрутами, в яких зафіксовані дати, маршрути, зміст та обсяг послуг, державні номери автобусів, на яких здійснювалася доставка працівників підприємства, пункти доставки (тролейбусні парки, трамвайне депо), зазначені прізвища, наявні підписи диспетчерів підприємства та штампи відповідного підрозділу Підприємства, акт виконаних робіт за відповідний місяць, складені на підставі зазначених щоденних листів перевезення (т.1, а. с.56-218; т.2, 1-93), ліцензію серії АГ № 585341, видану Міністерством транспорту та зв'язку України як дозвіл на перевезення пасажирів ТОВ «Транс-Експрес» (т.1, а. с.49 на зв.).

Також позивачем надано суду довідку, згідно якої більшість автотранспорту підприємства, яким могло б здійснюватись перевезення, перебуває в несправному стані та є по суті списаним обладнанням (т.2, а. с.94).

Виходячи з наведених документів в їх сукупності, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що витрати, понесені підприємством за вказаною господарською операцією, підтверджені належним чином складеними первинними документами, ведення та зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку.

За твердженням відповідача надані ЗКПМЕ «Запоріжелектротранс» документи не дають можливість встановити факт використання в господарській діяльності отриманих від ТОВ «Транс-Експрес» послуг, доцільності придбання їх (послуг) у значеному розмірі, не містять також доказів на підтвердження того, що ТОВ «Транс-Експрес» особисто (робітники підприємства) у вказаній якості, у повному обсязі за зазначену вартість здійснили виконання зазначених послуг по перевезенню робітників позивача.

Позивач, зі свого боку, зазначає, що укладення договору з ТОВ «Транс-Експрес» обумовлено господарською необхідністю підприємства: необхідністю доставки співробітників підприємства до робочих місць у нічний та ранковий час, коли іншим транспортом дістатись до робочого місця неможливо з об'єктивних причин. Доставка (розвозка) водіїв та кондукторів у ранній (нічний) час доби до місця (з місця) роботи вчиняється не з метою надання додаткового блага персоналу чи для надання додаткових пільг чи соціальних гарантій, а безпосередньо для забезпечення виробничого процесу самого підприємства.

З цього приводу апеляційний суд зазначає, що, виходячи з загальних правил ведення господарської діяльності, платник податків має право самостійно визначати обсяг послуг, який йому необхідний для забезпечення власної господарської діяльності, визначення необхідності та доцільності складення суб'єктом господарювання певних документів під час виконання договору про надання послуг не належить до компетенції контролюючих органів.

Отже надання позивачеві послуг з перевезення працівників підприємства в межах вказаного вище договору не суперечить чинному законодавству України, меті діяльності позивача, пов'язано з його господарською діяльністю.

Висновки податкового органу, як суб'єкта владних повноважень, повинні мати правове підґрунтя, оскільки саме на суб'єкт владних повноважень частиною 2 статті 71 КАС України покладається обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, тобто обов'язок доведення наявності порушення платником податків норм чинного законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на податкові органи.

Проте відповідачем не наведено норми чинного законодавства, які вимагають від платника податків доводити доцільність придбання товарів (робіт, послуг) при здійсненні господарських операцій, а також норми, які б зобов'язували платника податків зберігати та надавати контролюючому органу первинні документи на підтвердження того, що саме робітниками перевізника, з яким укладений договір перевезення, здійснюється виконання зазначених послуг.

Крім того, не наведено відповідачем норму трудового законодавства, яка б зобов'язувала підприємство видавати накази чи розпорядження по підприємству з наступним ознайомленням працівників з зазначеними послугами, як і не наведено норму чинного законодавства, яка б передбачала обов'язків облік даних працівників підприємства, які користуються послугами перевезення, про ненадання яких до перевірки позивачем зазначає відповідач.

Доводи відповідача, що Колективним договором ЗКПМЕ «Запоріжелектротранс» прямо не передбачено зобов'язання здійснювати доставку робітників до місця роботи, також не мають правового обґрунтування без зазначення норми трудового законодавства, яка б визнавала обов'язковим таку умову колективного договору для можливості впровадження на підприємстві здійснення доставки робітників до місця роботи.

Посилання відповідача на те, що в наданих актах виконаних робіт відсутня інформація, щодо якості та обсягу послуг, а саме: хто виконував послуги, результат виконання, обсяг виконання, колегія суддів вважає також такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке не визначає певної, законодавчо встановленою форми для актів виконаних робіт. Ті ж акти приймання виконаних робіт, що надані суду позивачем, містять обов'язкові реквізити, передбачені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України», зокрема, посади, прізвища та підписи представників сторін (Замовника та Перевізника), дату, місто складання, вартість послуг, їх вид, період, посилання на договір № 235 від 13.09.2012.

Таким чином, колегія суддів вважає недоведеним висновок відповідача, що витрати ЗКПМЕ «Запоріжелектротранс» на доставку працівників підприємства не пов'язані з господарською діяльністю позивача.

Також колегія суддів вважає недоведеним висновок відповідача, що витрати ЗКПМЕ «Запоріжелектротранс» на придбання послуг з енергоаудиту підприємства не пов'язані з господарською діяльністю позивача.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що між ЗКПМЕ «Запоріжелектротранс» (Замовник) та ТОВ «Експертна-технічна консалтингова група» (Виконавець) у періоді, що перевірявся, укладені наступні договори:

- договір від 03.04.2012 № 1111/23, за умовами якого Виконавець зобов'язався своїми силами надати послуги по координації та управлінню ресурсами під час розробки проекту (прогнозування витрат, облік та контроль витрат, планування та координація робіт, код ДК 016-97-74.14.2) шляхом виконання енергетичного аудиту ЗКПМЕ «Запоріжелектротранс», а також підготувати та передати замовнику звіт за результатами виконаної роботи, в об'ємі та відповідно вимог встановлених даним договором (т.2, а. с.95, 96).

- договір від 03.04.2012 № 62, за умовами якого Виконавець зобов'язався своїми силами надати послуги по частковому технічному обстеженню обладнання електропостачання та теплопостачання будов та споруд замовника, провести дослідження та консультування по технічним інженерним питання перед складанням проекту, дослідити можливість виконання, можливі впливи та розробити енергетичний баланс підприємства позивача (код ДК 016-97-74.20.3), а також підготувати та надати замовнику звіт про результати виконаної роботи, в об'ємі та згідно вимог, закріплених даним договором (т.2, а. с.97, 98).

На підтвердження реальності здійснення вказаних господарських операцій позивачем надано: акти здачі-приймання виконаних робіт, звіти про енергетичний аудит підприємства (т.2, а. с.99-162), свідоцтво Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України, видане ТОВ «Експертна-технічна консалтингова група» на право ведення енергетичного аудиту (т.2, а. с.98 на зв.).

Виходячи із змісту актів здачі-приймання виконаних робіт, вбачається, що вони містять всі обов'язкові реквізити, що передбачені ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в розумінні вказаного Закону є первинними, в сукупності з іншими вказаними вище документами в повній мірі підтверджують здійснення відповідних господарських операцій,

Використання позивачем висновків енергетичного аудиту підтверджується пропонуванням підприємством наступних інвестиційних програм (проектів): оновлення парку тролейбусів міського електротранспорту (постанова КМУ від 26.12.2006 № 1855); оновлення пасажирського автомобільного транспорту (середньострокова програма соціально-економічного розвитку м.Запоріжжя 2010-2014); реконструкція 2-х котелень, що обслуговують ВРМ та тролейбусний парк № 1; модернізація контактної мережі тролейбусу на греблі «Дніпрогес» і на ділянці від пл.Леніна до естакади через шлюзи; модернізація контактної мережі тролейбусу від вул.Кіяшко до вул.Кремлівської; реконструкція системи опалення тролейбусного парку № 2 шляхом переходу від централізованого до автономного опалення; реконструкція фасадів адміністративної будівлі, прийнято рішення Запорізької міської ради № 6 від 26.03.2014, яке передбачає питання фінансування реконструкції контактної мережі на греблі «Дніпрогес» і на ділянці від пл.Леніна до естакади через шлюзи та проведення реконструкції 2-х котелень, що обслуговують ВРМ та тролейбусний парк № 1 у 2014 році, початком реалізації у 2013 році Програми удосконалення роботи тягових підстанцій підприємства «Запоріжлектротранс», яким, зокрема, передбачається фінансування заходів, передбачених інвестиційними програмами, розробленими на підставі висновку енергетичного аудиту (т.2, а. с.163-182; т.3, а. с.52, 56-71).

Наявність цих документів відповідачем не заперечується, однак останній вважає, що надані ЗКПМЕ «Запоріжелектротранс» документи не дають можливість встановити факт використання в господарській діяльності, доцільності придбання у зазначеному розмірі, оскільки згідно інформації у зазначених документах висновки енергоаудиту надавались для участі у різних бюджетних програмах удосконалення роботи електротранспорту, розвитку місцевого самоврядування на 2015 рік, забезпечення належної та безперебійної роботи ЗКПМЕ «Запоріжелектротранс», програми оновлення парку тролейбусів на 2015 рік тощо, проте за перевірений період ЗКПМЕ «Запоріжелектротранс» не реалізовано ні однієї з зазначених програм або проектів та не отримано від них доходу.

Позивач зі свого боку обґрунтовує необхідність придбання послуг з енергоаудиту тим, що взаємовідносини підприємства з ТОВ «Експертно-технічна консалтингова група» відбувались в рамках державної програми енергозабезпечення і розвитку громадського транспорту. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.07.2012 № 656 «Питання державного фонду регіонального розвитку» проводився конкурсний відбір інвестиційних проектів і передумовою участі в проекті було отримання висновку експертизи з енергозбереження, яка за умовами проекту може бути проведена тільки спеціальною установою, якою, зокрема, являється ТОВ «Експертно-технічна консалтингова група». Відсутність же повної реалізації проектів пояснюється позивачем недостатністю коштів у бюджеті з огляду не несвоєчасне фінансування.

Вищенаведені доводи відповідача щодо відсутності реалізації позивачем програм та проектів у 2015 році не приймаються колегією суддів в якості обставин, що свідчать про відсутність зв'язку придбаних у ТОВ «Експертно-технічна консалтингова група» послуг з господарською діяльністю підприємства, крім того стосуються періоду, який виходить за межі періоду, перевіреного податковим органом (01.07.2011-31.12.2013).

Також колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про необґрунтоване встановлення відповідачем завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування з податку на прибуток на загальну суму 1879817 грн., оскільки при цьому не було враховано, що об'єкт оподаткування кожного року визначається з врахуванням показників попереднього періоду з наростаючим підсумком, а загальна сума витрат, які не визнаються контролюючим органом, складає 1307882 грн.

Таким чином, вірним є висновок суду першої інстанції про наявність підстав для скасування податкового повідомлення-рішення від 08.10.2014 № 2201 (т.1, а. с.22), з врахуванням податкового повідомлення-рішення від 25.12.2014 № 2201 (т.1, а. с.23), прийнятого внаслідок прийняття ГУ ДФС у Запорізькій області рішення від 16.12.2014 № 287/10/08-01-10-04-13 (т.1, а. с.49-51), про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 1879817 грн.

Щодо виявленого відповідачем порушення, пов'язаного з оподаткуванням податком з доходів фізичних осіб.

За висновками акту перевірки від 22.09.2014 підприємством порушено п.п.14.1.47 п.14.1 ст.14, п.п.164.1.2, п.164.2.17 «а», п.164.1 ст.164, п.п.168.1.1 п.168.1 ст.168, п.п.171.2 «а» ст.171, п.п.176.2 «а» ст.176 ПК України, в результаті чого донараховано податок на доходи у сумі 2363,31 грн. Такий висновок зроблений відповідачем з огляду на відсутність оригіналів документів, які підтверджують вартість понесених витрат під час відрядження працівників підприємства ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до м.Магдебург, Німеччина, та ОСОБА_5 до м.Вінниці, а також того, що такі відрядження не пов'язані з господарською діяльністю підприємства, у зв'язку з чим кошти, витрачені на ці відрядження, є додатковим благом перелічених фізичних осіб, що повинні оподатковуватись податком з доходів фізичних осіб.

За визначенням, наведеним у п.п.14.1.47 п.14.1 ст.14 ПК України, додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу ІV цього Кодексу).

Згідно п.п.«а» п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: вартості використання житла, інших об'єктів матеріального або нематеріального майна, що належать роботодавцю, наданих платнику податку в безоплатне користування, або компенсації вартості такого використання, крім випадків, коли таке надання зумовлено виконанням платником податку трудової функції відповідно до трудового договору (контракту) чи передбачено нормами колективного договору або відповідно до закону в установлених ними межах.

Згідно з абзацом «а» пункту 176.2 статті 176 ПК України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.

Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу (підпункт 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 ПК України).

Абзацом «а» пункту 171.2 статті 171 ПК України передбачено, що особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів, є податковий агент - для оподатковуваних доходів з джерела їх походження в Україні.

Згідно п.п.1.1, 1.2 Статуту ЗКПМЕ «Запоріжелектротранс» (т.2, а. с.230-238) Запорізьке комунальне підприємство міського електротранспорту «Загюріжелектротранс» є комунальним унітарним підприємством, діючим на підставі Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України «Про міський електричний транспорт» і цього Статуту. Засновником підприємства і власником майна є Запорізька міська рада.

З положень пункту 5.2 вказаного Статуту підприємство очолює Генеральний директор, з яким є Запорізьким міським головою укладається контракт.

В свою чергу, згідно пункту 1.5 Контракту від 17.02.2012, укладеного між Запорізьким міським головою та ОСОБА_3 - генеральним директором ЗКПМЕ «Запоріжелектротранс», на керівника підприємства покладено обов'язок керуватися своїй діяльності серед іншого, рішеннями міської ради, виконавчого комітету, розпорядженнями міського голови (т.2, а. с.187).

З матеріалів справи вбачається, що до м.Магдебург були відряджені з метою вирішення робочих питань щодо передачі пересувного автобусу-бібліотеки «Volvo», як гуманітарної допомоги Запорізькому міському товариству дружби «Запоріжжя-Оберхаузен»:

- ОСОБА_3 - за розпорядженням міського голови від 15.11.2013 № 325-к/тм (т.1, а. с.186),

- технолог 1 категорії ОСОБА_4 - за наказом керівника ЗКПМЕ «Запоріжелектротранс» ОСОБА_3від 18.11.2013 № 102-відр. з огляду на технічну потребу, оскільки німецькою стороною передавався транспортний засіб, для приймання якого необхідні певні технічні знання та досвід (т.2, а. с.185).

Підставою для відряджень також були: лист-запрошення Міської ради міста-побратима Магдебурга від 05.08.13, лист виконавчого комітету Запорізької міської ради від 30.08.2013 № 01/02-19/02639, дарча грамота Магдебурга від 05.09.13, в якій ОСОБА_3 зазначений як особа, яка уповноважена приймати гуманітарний вантаж, колективного членства ЗКПМЕ «Запоріжелектротранс» у Запорізькому міському товаристві дружби «Запоріжжя-Оберхаузен» (отримувач гуманітарного вантажу) згідно витягу з протоколу № 3 від 25.08.2013 (т.2, а. с.188-196).

Щодо відрядження ОСОБА_5 до м.Вінниці, то згідно наказу керівника підприємства ОСОБА_3 № 88-відр. від 22.10.2013 «Про відрядження до м.Вінниця» внесено зміни до наказ № 86-відр., а саме: відмінено п.1 про відрядження ОСОБА_3 до м.Вінниця з метою участі у підсумковій XXVIII конференції Корпорації підприємств міського електротранспорту «Укрелектротранс» і направлено до м.Вінниця для участі у даній конференції заступника начальника відділу експлуатації ОСОБА_5 (т.2, а.с.220).

Витрати на вказані відрядження підтверджуються первинними документи, що подавались підприємством до перевірки відповідачеві та містяться в матеріалах справи: звітами про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, електронними авіаквітками, квітками на поїзд, посвідченнями про відрядження, видатковими касовими ордерами (т.2, а. с.197-226).

При цьому вищезазначені документи свідчать, що витрати, понесені позивачем на відрядження ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до м.Магдебург, та ОСОБА_5 до м.Вінниця пов'язані з виконанням останніми трудових обов'язків (контракту), тобто пов'язані з господарською діяльністю підприємства, а тому такі виплати не додатковим благом у розумінні п.п.14.1.47 п.14.1 ст.14 ПК України.

Таким чином, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про протиправність та скасування податкового повідомлення-рішення від 07.10.2014 № , яким підприємству збільшено грошове зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб у 2363,31 грн. та застосовані штрафні санкції у сумі 590,82 грн. (т.1, а. с.20).

З огляду на наявність підстав для скасування вищевказаного податкового повідомлення-рішення від 07.10.2014 № , скасуванню підлягає і податкове повідомлення-рішення від 25.12.2014 № , яким до підприємства застосовані штрафні санкції за платежем «податок з доходів фізичних осіб» у сумі 1090,05 грн. (т.1, а. с.21), підставою для чого є висновок останнього про те, що підприємство допустило порушення щодо достовірності даних в податковій звітності, оскільки не утримало та не перерахувало податок на доходи фізичних осіб з виплат, які вважаються додатковим благом.

Щодо виявленого відповідачем порушення, пов'язаного з порядком ведення касових операцій (обігом готівки).

За висновками акту перевірки від 22.09.2014 підприємством порушено п.1.2, 2.11, 3.1, 7.41 Положення про ведення касових операцій в національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління НБУ від 15.12.2004 № 637, яке полягає у проведенні готівкових розрахунків без подання одержувачем коштів платіжного документу (товарного або касового чека, квитанції до прибуткового ордера, іншого письмового документа), який би підтверджував сплату покупцем готівкових коштів на загальну суму 4372,73 грн.

Такий висновок податківців обґрунтовано тим, що:

- 25.11.2013 до каси підприємства ОСОБА_4 надано авансовий звіт № 25 від 25.11.2013 на загальну суму - 6542,05 грн. та надані документи, які не є не є платіжним документом, підтверджуючим проведення готівкових розрахунків, на суму 4 085 грн. (авіапереліт Київ-Берлін-Київ).

- 28.10.2013 до каси підприємства ОСОБА_5 надано авансовий звіт № 36 28.10.2013, але не надано документи підтверджуючі проїзд ОСОБА_5 Запоріжжя-Вінниці на суму 148,27 грн., та проїзд Вінниця-Дніпропетровськ на суму 139,46 грн.

За визначенням, наведеним у п.1.2 Положення про ведення касових операцій в національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління НБУ від 15.12.2004 №637 (в редакції на період, що перевірявся), розрахунковий документ - документ встановлених форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Таким чином, проїзний документ є розрахунковим документом.

За приписами п.3.1 Положення № 637 касові операції оформляються касовими ордерами, видатковими відомостями, розрахунковими документами, документами за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, іншими касовими документами, які згідно із законодавством України підтверджували б факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) готівкових коштів.

Відповідно до абз.1, 3-5 п.2.11 Положення № 637 видача готівкових коштів під звіт або на відрядження (далі - під звіт) здійснюється відповідно до законодавства України.

Якщо підзвітній особі одночасно видана готівка як на відрядження, так і для вирішення в цьому відрядженні виробничих (господарських) питань (у тому числі для закупівлі сільськогосподарської продукції у населення та заготівлі вторинної сировини), то строк, на який видана готівка під звіт на ці завдання, може бути продовжено до завершення терміну відрядження.

Видача відповідній особі готівкових коштів під звіт проводиться за умови звітування нею у встановленому порядку за раніше отримані під звіт суми.

Звітування за одержані під звіт готівкові кошти здійснюється відповідно до законодавства України.

Згідно п.7.41 Положення № 637 під час перевірки правильності оформлення видач готівки під звіт як на відрядження, так і на інші потреби встановлюється достовірність підтвердних документів, що додаються до звітів про використання коштів.

За поясненнями позивача, підтвердженими матеріалами справи, у відрядження до м.Магдебург відбувало дві особи - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 Вартість одного авіаквитка складала 4085 грн. Відповідно, було придбано два авіаквитка на загальну суму 8160 грн. ОСОБА_3, використовуючи кошти, які ним отримані для придбання квитка та кошти, отримані ОСОБА_4 для придбання квитка, вніс в касу вартість двох квитків. Такі дії відповідно до ст.206 ЦК України є виконанням усного правочину, який повністю був виконаний сторонами в момент його вчинення, оскільки ОСОБА_3 діяв від імені і за рахунок ОСОБА_4 При цьому, відповідно до поданих обома особами звітів, кожен з них прозвітував про використання коштів на придбання авіаквитків на суму 4085 грн.

У ч.1 ст.239 ЦК України встановлено, що правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє.

Матеріали справи містять посвідчення на відрядження ОСОБА_4 до м.Магдебург, звіт про використання коштів ОСОБА_4, електронні авіаквитки на ім'я ОСОБА_4 за маршрутом Київ-Берлін-Київ (т.2, а. с.209-212).

Відповідно до пункту 1 глави 1 розділу ІV Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України від 30.11.2012 № 735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 грудня 2012 за № 2219/22531, пасажирський квиток та багажна квитанція є підтвердженням укладення договору про перевезення та відображають його умови.

У відповідності до ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22.05.2003 № 851-IV (в редакції, що діяла у період, що перевірявся) електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов'язкові реквізити документа.

За приписами ч.ч.1, 2. ст.8 вказаного Закону юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму.

Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Таким чином, електронний авіаквиток на ім'я ОСОБА_4 за маршрутом Київ-Берлін-Київ є належним доказом наявності у підприємства розрахункового документу, що посвідчує витрати на відрядження (авіакиток) ОСОБА_4 до м.Магдебургу.

Щодо посилань відповідача на ненадання позивачем документів, підтверджуючих проїзд ОСОБА_5 за маршрутом Запоріжжя-Вінниця на суму 148,27 грн., та Вінниця-Дніпропетровськ на суму 139,46 грн., то з наведених вище обставин вбачається, що первісно (за наказом № 86-відр. від 10.10.2013) на конференцію до м.Вінниця був відряджений генеральний директор ЗКПМЕ «Запоріжелектротранс» ОСОБА_3, для чого останньому з каси підприємства «Запоріжелектротранс» були видані кошти а загальну суму 2968 грн.:

- 11.10.2013 за платіжною відомістю № 344 від 11.10.2013 аванс у сумі 308 грн. на придбання квитка з м.Запоріжжя до м.Вінниця та зворотного квитка з м.Вінниця до м.Дніпропетровська. Дата виїзду з м.Запоріжжя до м.Вінниця - 22.10.2013 о 13-05 год. (т.2, а.с.218, 219);

- 21.10.2013 за платіжною відомістю № 353 від 21.10.2013 аванс у сумі 2 660 грн. на проживання та добові (т.2, а. с.216).

22.10.13 (в день відправлення) було скасовано п.1 наказу про відрядження до м.Вінниця генерального директора ОСОБА_3 та наказано відрядити заступника відділу експлуатації ОСОБА_5 (наказ № 88-відр. від 22.10.2013, т.1, а. с.220).

Того ж дня генеральний директор ОСОБА_3 повертає у касу підприємства, отриманий раніше аванс на відрядження у сумі 2 969 грн. за прибутковим касовим ордером №564 від 22.10.2013 (т.2, а. с.217), а заступник відділу експлуатації отримує аванс на відрядження у сумі 2968 грн. за видатковим ордером № 394 від 22.10.2013 (т.2, а. с.214), що відповідачем не заперечується.

Тобто генеральним директором до каси підприємства була внесена сума, яка раніше отримана у повному обсязі, не враховуючи фактичні витрати на придбання квитків.

За поясненнями позивача, що не спростовується матеріалами справи, у зв'язку з терміновістю обставин, за яких відбувалась зміна особи, що направляється у відрядження, та стислі терміни, придбати квитки на ім'я ОСОБА_5 з м.Запоріжжя до м.Вінниця не було можливості через їх відсутність, тому за було прийняте рішення про використання раніше придбаних квитків.

В звіті про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт № 36 від 28.10.2013 заступника відділу експлуатації ОСОБА_5, згідно службової записки з дозволу генерального директора, використано квитки на ім'я ОСОБА_3 на суму 287,73 грн. (т.2, а. с.221-223, 225).

Також до авансового звіту № 36 від 28.10.13 ОСОБА_5 надано рахунок №КВП-000715 від 23.10.13 на проживання у готелі «Поділля» м.Вінниця з 23.10.2013 по 26.10.2013, посвідчення про відрядження у м.Вінниця №134 від 22.10.2013 з відміткою про перебування у м.Вінниця КП «ВінницькеТТУ» (т.2, а. с.224, 226), що підтверджує перебування у відрядження заступника відділу експлуатації ОСОБА_5 та відповідно саме його проїзд до міста призначення.

Таким чином, залізничні квитки за маршрутом Запоріжжя-Вінниця та Вінниця-Дніпропетровськ є належним доказом наявності у підприємства розрахункового документу, що посвідчує витрати на відрядження (проїзд) ОСОБА_5 до м.Вінниця.

Отже, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про протиправність та необхідність скасування податкового повідомлення-рішення № 2201 від 08.10.2014, яким до Підприємства застосовані штрафні санкції за порушення норм регулювання обігу готівки у розмірі 4372,73 грн. (т.1, а. с.19).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи дослідив обставини, які мають значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку, застосував до правовідносин, як виникли між сторонами по справі норми права, які регулюють саме ці правовідносини і зробив обґрунтований висновок про задоволення позову.

З матеріалів справи вбачається, що заявником не сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.10.2015.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.04.2016 відстрочено сплату судового збору Державній податковій інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області відповідно до ст.88 КАС України до 17.05.2016.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Приймаючи до уваги, що фактично до вказаної дати судовий збір не сплачено, згідно з вимогами ч.2 ст.88, ст..94 КАС України належить до стягнення з Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у загальному розмірі 5359,20 грн. за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2015 року у справі № 808/652/15 залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області (, 69063, м. Запоріжжя, вул.. Леппіка, 34) до спеціального фонду Державного бюджету України (одержувач - УДКСУ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, Р/Р 1004 (КБКД 22030101), , банк отримувач ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області м. Дніпропетровська, МФО 805012, призначення платежу - судовий збір за апеляційною скаргою, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 5359,20 грн.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко