Справа № 344/9726/15-а,2-а/344/430/15
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2016-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2016 р. Справа № 876/11246/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Коваля Р.Й., Судової-Хомюк Н.М.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу дочірнього підприємства «Автоколона 2222» відкритого акціонерного товариства «Івано-Франківськавтотранс» на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 жовтня 2015 року в адміністративній справі за позовом дочірнього підприємства «Автоколона 2222» відкритого акціонерного товариства «Івано-Франківськавтотранс» до виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, третя особа комунальне підприємство «Полігон ТПВ», про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії,

встановив:

У липні 2015 року позивач ДП «Автоколона 2222» ВАТ «Івано-Франківськавтотранс» звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача виконкому Івано-Франківської міської ради, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив: 1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відтермінування введення в дію рішення «Про затвердження тарифів на послуги з захоронення побутових відходів» № 149 від 17.03.2015 року до внесення змін у п.3 додатку до рішення Івано-Франківського міськвиконкому «Про затвердження тарифів на послуги з вивезення твердих побутових відходів для населення, перевізника ДП «Автоколона2222» № 353 від 10.07.2103 р., п.3 додатку 2 до рішення Івано-Франківського міськвиконкому «Про внесення змін до рішень виконавчого комітету від 29.04.2010 р. № 205 та від 25.01.2011 р. № 38» № 251 від 19.04.2012 р. та до додатку 2 до рішення Івано-Франківського міськвиконкому «Про затвердження тарифів на послуги з вивезення твердих побутових відходів для бюджетних та інших споживачів» № 181 від 09.04.2014 р. щодо пропорційного збільшення витрат за захоронення твердих побутових відходів у складі тарифів на послуги з вивезення побутових відходів, які надає ДП «Автоколона 2222» ВАТ «Івано-Франківськавтотранс»; 2) зобов'язати відповідача зупинити дію рішення «Про затвердження тарифів на послуги з захоронення побутових відходів» № 149 від 17.03.2015 р., в частині щодо його застосування у правовідносинах між ДП «Автоколона 2222» ВАТ «Івано-Франківськавтотранс» та КП «Полігон ТПВ», до набрання законної сили постанови Івано-Франківського міського суду по адміністративній справі №344/6730/15а.

Відповідач виконком Івано-Франківської міської ради позову не визнав, подав у суді першої інстанції заперечення, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 серпня 2015 року залучено до участі в адміністративній справі в якості третьої особи КП «Полігон ТПВ».

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 жовтня 2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

З цією постановою суду першої інстанції не погодився позивач ДП «Автоколона 2222» ВАТ «Івано-Франківськавтотранс» і оскаржив її в апеляційному порядку.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що між Департаментом ЖКГ, транспорту та зв'язку виконкому Івано-Франківської міської ради та позивачем були укладені договори на надання послуг з вивезення побутових відходів № 72/12 від 23.12.2012 р. та № 82-1/13 від 19.04.2013 р.. Згідно вимог статей 1, 31, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», розрахунки за послуги надані споживачам позивач зобов'язаний проводити виключно по тарифам на послуги, які затвердив відповідач, на підставі розрахунків тарифів або розрахунків коригування тарифів, які подав позивач. Крім цього, третя особа КП «Полігон ТПВ» також зобов'язана проводити розрахунки за послуги по захороненню відходів, які вона надає по тарифам затвердженим для неї відповідачем. З часу затвердження тарифів для позивача та тарифів на захоронення відходів для КП «Полігон ТПВ» витрати на надання цих послуг суттєво зросли. Вказана обставина відповідно до ч.10 ст.31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є підставою для проведення коригування тарифів, яке проводиться шляхом затвердження відповідачем поданих виконавцями розрахунків. Однак звернення позивача про затвердження розрахунків коригування тарифів на послуги відповідач залишив без задоволення. Разом з тим, відповідач задоволив подання КП «Полігон ТПВ» та прийняв рішення «Про затвердження тарифів на послуги з захоронення побутових відходів» № 149 від 17.03.2015 року, яким змінені ставки тарифів на захоронення ТПВ. Звертає увагу апелянт на те, що прийняте відповідачем Рішення 149 від 17.03.2015 року збільшило фінансові зобов'язання позивача перед КП «Полігон ТПВ», однак компенсувати дане зростання за рахунок відповідного зростання надходжень від споживачів за надані їм послуги, позивач не має можливості, тому що відповідач не прийняв рішення про коригування тарифів.

За наслідками апеляційного розгляду апелянт просить скасувати постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 жовтня 2015 року та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задоволити.

Відповідач виконком Івано-Франківської міської ради подав заперечення на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

У період апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції отримано письмову заяву апелянта ДП «Автоколона 2222» ВАТ «Івано-Франківськавтотранс» про часткову відмову від апеляційної скарги на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 жовтня 2015 року, на підставі ч.4 ст.193 КАС України. Вказує заявник, що відповідач все таки провів коригування тарифів на послуги, які надає ДП «Автоколона 2222» ВАТ «Івано-Франківськавтотранс», рішенням № 642 від 05.11.2015 року, а тому відпала потреба в зупиненні дії рішення № 149 від 17.03.2015 року. У зв'язку із цим апелянт відмовляється від апеляційної скарги в частині щодо позовної вимоги про зобов'язання виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради зупинити дію рішення № 149 від 17.03.2015 року «Про затвердження тарифів на послуги з захоронення побутових відходів».

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі і які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави і межі апеляційної скарги, а також доводи заяви про часткову відмову від апеляційної скарги, вважає, що заяву про часткову відмову від апеляційної скарги слід задоволити, а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Так, судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що між позивачем ДП «Автоколона 2222» ВАТ «Івано-Франківськавтотранс» (як Виконавцем) та Департаментом житлово-комунального господарства виконкому Івано-Франківської міськради (як Замовником) укладено договір № 72/12 від 23.03.2012 року на надання послуг з вивезення побутових відходів на території ЖЕО № 5 м. Івано-Франківська та договір № 82-1/13 від 19.04.2013 року на надання послуг з вивезення побутових відходів на території ЖЕО № 2 м. Івано-Франківська (а.с. 9-11, 12-16).

Пунктом 2.4.12 Договору № 72/12 від 23.03.2012 року зобов'язано Виконавця, зокрема, здійснювати збір коштів за надані послуги за тарифами затвердженими замовником у встановленому порядку, а пунктом 2.4.12 Договору № 82-1/13 19.04.2013 року, обов'язком Виконавця є, зокрема, збір коштів за надані послуги за тарифами, вказаними у конкурсній пропозиції, затвердженими у встановленому порядку.

Позивач надає послуги з вивезення побутових відходів згідно тарифів затверджених рішеннями виконкому Івано-Франківської міської ради: «Про внесення змін до рішень виконавчого комітету від 29.04.2010 р. № 205 та від 25.01.2011 р. № 38» № 251 від 19.04.2012 р.; «Про затвердження тарифів на послуги з вивезення твердих побутових відходів для населення, перевізника ДП «Автоколона 2222» № 353 від 10.07.2013 р. та «Про затвердження тарифів на послуги з вивезення твердих побутових відходів для бюджетних та інших споживачів» № 181 від 09.04.2014 р..

Також встановлено, що між позивачем ДП «Автоколона 2222» ВАТ «Івано-Франківськавтотранс» (як Замовником) та КП «Полігон ТПВ» (як Виконавцем) укладено договір про надання послуг на прийом та захоронення твердих побутових відходів № 31 від 01.01.2015 р., яким встановлено вартість захоронення побутових відходів згідно введеного тарифу на 01.04.2014 р. за 1 м.куб. (п.3.1 договору), а також встановлено, що розрахунки за надані послуги проводяться на підставі документів про обсяги виконаних робіт та їх вартість (п.3.2 договору) (а.с. 36-37).

Рішенням виконкому Івано-Франківської міської ради № 149 від 17.03.2015 року «Про затвердження тарифів на послуги з захоронення побутових відходів» вирішено затвердити тарифи на послуги з захоронення побутових відходів, які надаються КП «Полігон ТПВ» (а.с. 22, 23).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності виконкому Івано-Франківської міської ради щодо відтермінування введення в дію рішення № 149 від 17.03.2015 року та про зобов'язання виконкому Івано-Франківської міської ради зупинити дію рішення № 149 від 17.03.2015 р., суд першої інстанції виходив з того, що такі позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними.

Суд апеляційної інстанції враховує той факт, що апелянт частково відмовився від апеляційної скарги на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22.10.2015 року, в частині щодо позовної вимоги про зобов'язання виконкому Івано-Франківської міської ради зупинити дію рішення № 149 від 17.03.2015 року.

З цього приводу суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч.4 ст.193 КАС України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право протягом усього часу розгляду справи відмовитися від неї повністю або частково. Питання про прийняття відмови від апеляційної скарги і закриття у зв'язку з цим апеляційного провадження вирішується судом апеляційної інстанції, що розглядає справу.

Оскільки часткова відмова апелянта ДП «Автоколона 2222» ВАТ «Івано-Франківськавтотранс» від апеляційної скарги на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 жовтня 2015 року не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому відмову від апеляційної скарги слід прийняти, і в цій частині закрити апеляційне провадження по даній адміністративній справі.

Відносно постанови суду першої інстанції від 22.10.2015 року в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо відтермінування введення в дію рішення № 149 від 17.03.2015 року, то суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції про безпідставність такої позовної вимоги, з врахуванням наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: власні (самоврядні) повноваження в т.ч. встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на побутові, комунальні (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, послуги з централізованого опалення, послуги з централізованого постачання холодної води, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг), транспортні та інші послуги.

Аналогічне правове положення передбачено статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець має право розробляти і подавати на затвердження розрахунки щодо рівня цін/тарифів на житлово-комунальні послуги першої і другої групи в порядку, встановленому законодавством.

Статтею 30 цього Закону встановлено, що державне регулювання цін/тарифів базується на таких основних принципах: нормативного регулювання надання житлово-комунальних послуг споживачам за цінами/тарифами, затвердженими в установленому законом порядку; відповідності рівня цін/тарифів розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво; відкритості, доступності та прозорості структури цін/тарифів для споживачів та суспільства; відповідності оплати житлово-комунальних послуг їх наявності, кількості та якості; відповідальності виконавців/виробників за недотримання вимог стандартів, нормативів, норм, порядків та правил; гарантії соціального захисту населення при оплаті за житлово-комунальні послуги та випередження зростання доходів населення над зростанням цін/тарифів на житлово-комунальні послуги.

Відповідно до п.10 ст. 31 цього Закону, у разі зміни протягом строку дії цін/тарифів обсягу окремих складових економічно обґрунтованих витрат з причин, які не залежать від виконавця/виробника, зокрема, збільшення або зменшення податків і зборів, мінімальної заробітної плати, орендної плати та амортизаційних відрахувань, підвищення або зниження цін на паливно-енергетичні та інші матеріальні ресурси, виконавці/виробники проводять коригування встановлених цін/тарифів на житлово-комунальні послуги і подають на затвердження до органу, уповноваженого здійснювати встановлення таких цін/тарифів. При цьому перерахунок цін/тарифів може проводитися шляхом коригування лише тих складових структури цін/тарифів, за якими відбулися цінові зміни в бік збільшення або зменшення. При коригуванні додатково враховується компенсація втрат (або вилучення необґрунтовано отриманих прибутків) від застосування не скоригованої на зміну вартості окремих витрат ціни/тарифу в період до встановлення скоригованих цін/тарифів.

Орган, уповноважений здійснювати встановлення цін/тарифів, зобов'язаний прийняти рішення про коригування тарифу не пізніше ніж через 10 днів з дня отримання відповідного подання.

З матеріалів справи видно, що рішення № 149 від 17.03.2015 року «Про затвердження тарифів на послуги з захоронення побутових відходів» прийняте відповідачем за результатами розгляду звернення та поданих КП «Полігон ТПВ» розрахунків тарифів на послуги з захоронення побутових відходів, на підставі ст.28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та відповідно до постанови КМ України від 26.07.2006 р. № 1010 «Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з вивезення побутових відходів».

Цим рішенням виконкому 149 від 17.03.2015 року затверджено тарифи на послуги з захоронення побутових відходів, які надаються КП «Полігон ТПВ».

Це рішення виконкому № 149 від 17.03.2015 року позивачем не оскаржувалось, і у розглядуваному адміністративному позові позивач не оспорює правомірність цього рішення.

Пунктами 4, 5 цього рішення виконкому № 149 від 17.03.2015 року було передбачено, що рішення набуває чинності з моменту оприлюднення, а оприлюднення слід здійснити в газеті «Західний кур'єр».

Судом встановлено, що позивач не звертався до відповідача виконкому Івано-Франківської міської чи до Департаменту комунального господарства, транспорту і зв'язку з приводу щодо відтермінування введення в дію рішення виконкому № 149 від 17.03.2015 року.

Для здійснення такого відтермінування за ініціативою самого виконкому Івано-Франківської міської ради, не було підстав.

Тому, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про безпідставність позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності виконкому Івано-Франківської міськради щодо відтермінування введення в дію рішення № 149 від 17.03.2015 року.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що постанова суду першої інстанції в оскаржені частині винесена за результатами повного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 193, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд -

ухвалив:

Заяву дочірнього підприємства «Автоколона 2222» відкритого акціонерного товариства «Івано-Франківськавтотранс» про часткову відмову від апеляційної скарги - задоволити.

Прийняти часткову відмову дочірнього підприємства «Автоколона 2222» відкритого акціонерного товариства «Івано-Франківськавтотранс» від апеляційної скарги на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 жовтня 2015 року, в частині щодо позовної вимоги ДП «Автоколона 2222» ВАТ «Івано-Франківськавтотранс» про зобов'язання виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради зупинити дію рішення № 149 від 17.03.2015 року «Про затвердження тарифів на послуги з захоронення побутових відходів», - і в цій частині закрити апеляційне провадження по даній адміністративній справі.

Апеляційну скаргу дочірнього підприємства «Автоколона 2222» відкритого акціонерного товариства «Івано-Франківськавтотранс» - залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 жовтня 2015 року в адміністративній справі за позовом дочірнього підприємства «Автоколона 2222» відкритого акціонерного товариства «Івано-Франківськавтотранс» до виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Р.Й. Коваль

Н.М. Судова-Хомюк

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 30.05.2016 року.