Справа № 816/2350/14
Суддя: Кравцов О.В.
Дата ухвалення: 2016-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" травня 2016 р. м. Київ К/800/51127/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого Кравцова О.В.,

суддів Єрьоміна А.В.,

Черпіцької Л.Т.,

секретар судового засідання: Корінець Ю.О.,

за участю:

представника позивачів ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 23 липня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Полтавської обласної ради, Полтавської обласної державної адміністрації, третя особа - ТОВ «Агротехсервіс», про визнання протиправною бездіяльність, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулись до суду з адміністративним позовом до Полтавської обласної ради (надалі - Рада), Полтавської обласної державної адміністрації (надалі - ОДА), третя особа - ТОВ «Агротехсервіс» (надалі також - Товариство), в якому просили визнати протиправною бездіяльність відповідачів щодо невжиття заходів для реального виконання пункту 6.6 плану приватизації державного майна Орендного Решетилівського ремонтно-транспортного підприємства, затвердженого наказом голови Фонду комунального майна Полтавської області від 24 лютого 1994 №79-п, а також пунктів 4 та 5.2 Договору купівлі-продажу державного майна Орендного Решетилівського ремонтно-транспортного підприємства від 28 лютого 1994 року.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 23 липня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2014 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням судів попередніх інстанцій, позивачі звернулись до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просили судові рішення скасувати, ухваливши нове про задоволення позовних вимог.

Товариство та Рада надіслали заперечення на касаційну скаргу, в яких просили відмовити у задоволенні скарги, а судові рішення залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, представника позивачів, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані за адресою:АДРЕСА_1.

Позивачі мешкають за вказаною адресою з 1989 року (до 2007 року будинок значився під номером 10-а, кв. 1).

24 лютого 1994 року наказом голови Фонду комунального майна Полтавської області від №79-п затверджено План приватизації державного майна Орендного Решетилівського ремонтно-транспортного підприємства.

Відповідно до пункту 6.6 вказаного Плану комісія з приватизації зобов'язала організацію орендарів (Орендне Решетилівське ремонтно-транспортне підприємство), за згодою мешканців житлових будинків, що знаходяться на балансі підприємства, провести їх приватизацію у відповідності до чинного законодавства, або за відсутності згоди забезпечувати їх належне утримання.

28 лютого 1994 року з метою реалізації умов Плану приватизації між Фондом комунального майна Полтавської області (Продавець) та організацією орендарів Орендного Решетилівського ремонтно-транспортного підприємства (Покупець) укладено договір купівлі-продажу державного майна Орендного Решетилівського ремонтно-транспортного підприємства.

За умовами вказаного договору Продавець продає, а покупець купує державне майно цілісного майнового комплексу Орендного Решетилівського ремонтно-транспортного підприємства, яке розташоване у південно-східній частині АДРЕСА_2 загальною площею земельної ділянки цілісного майнового комплексу 7,68 га на основі Державного акту на право постійного користування землею.

Пунктом 5.2 вказаного договору покупця зобов'язано виконувати умови договору купівлі-продажу, що витікають із затвердженого органом приватизації плану приватизації, зокрема: провести, за згодою мешканців житлових будинків, приватизацію квартир, що знаходяться на балансі підприємства у відповідності до чинного законодавства, або за відсутності згоди забезпечувати їх належне утримання.

Вищенаведені умови договору сторонами були виконані не в повному обсязі, що змусило позивачів звернутись до суду. В обґрунтування позовних вимог зазначили про порушення свого права на приватизацію житла, внаслідок бездіяльності відповідачів.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, прийшов до висновку, з яким погодився суд апеляційної інстанції, що права позивачів у даних відносинах порушені не були, оскільки вони не є сторонами даного договору.

Колегія суддів не погоджується із висновком судів попередніх інстанцій з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої-другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Суди попередніх інстанцій вказали про відсутність факту порушення прав позивачів, оскільки ні вони, ні відповідачі не є сторонами договору купівлі-продажу від 28 лютого 1994 року, укладеного між Фондом комунального майна Полтавської області та організацією орендарів Орендного Решетилівського ремонтно-транспортного підприємства .

Відповідно до Указу Президента України від 19 лютого 1994 року N 56/94 «Про єдину систему органів приватизації в Україні» була створена єдина система органів приватизації в Україні шляхом реорганізації:

регіональних відділень Фонду державного майна України в Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі і органів приватизації відповідних адміністративно-територіальних одиниць - у регіональні відділення Фонду державного майна України;

районних та міських органів приватизації - у представництва Фонду державного майна України в районах та містах.

Пунктом 5 даного указу передбачалась, що регіональні відділення Фонду державного майна України та представництва Фонду державного майна України в районах та містах у питаннях приватизації майна, що перебуває у власності Республіки Крим та адміністративно-територіальних одиниць, підзвітні відповідно Верховній Раді Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським, районним та міським Радам народних депутатів.

Отже, внаслідок реорганізації (злиття) Фонд комунального майна Полтавської області був перетворений у регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській області, що, у свою чергу, у питаннях приватизації був підзвітний Полтавській обласній раді народних депутатів.

З матеріалів справи вбачається саме рішенням сесії Полтавської обласної ради народних депутатів була дозволена приватизацію майна Орендного Решетилівського ремонтно-транспортного підприємства. Дана обставина судами першої та апеляційної інстанцій не встановлена, рішенню правової оцінки надано не було.

А тому колегія суддів вважає, що висновок судів попередніх інстанцій щодо неналежності відповідача (Ради) є передчасним. Крім того, зазначаючи, що позивачі та відповідачі не є сторонами у договорі купівлі - продажу від 28 лютого 1994 року, укладеного між Фондом комунального майна Полтавської області та організацією орендарів Орендного Решетилівського ремонтно-транспортного підприємства, суди не встановили правонаступників сторін даного договору.

Окрім того, з договору купівлі - продажу від 28 лютого 1994 року, укладеного між Фондом комунального майна Полтавської області (Продавець) та організацією орендарів Орендного Решетилівського ремонтно-транспортного підприємства (Покупець), вбачається, що продавець купує, а покупець продає державне майно, що знаходиться по АДРЕСА_2. Однак, як встановлено судами попередніх інстанцій, квартира позивачів, з приводу якої вони звернулись до суду, знаходиться за адресою АДРЕСА_1. Даній обставині суди попередніх інстанцій не надали належної правової оцінки.

Також необхідно зазначити, що у своєму позові ОСОБА_3 та ОСОБА_4 наголошують саме на бездіяльності відповідачів, однак суди, встановлюючи відсутність протиправної бездіяльності відповідачів, не встановили фактів звернення позивачів до Ради, ОДА, чи надавались на дані звернення відповідачами відповіді, їх зміст.

За таких обставин, судами не досліджено всі докази та неповно встановлено обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наведені порушення норм матеріального та процесуального права судами першої та апеляційної інстанцій унеможливлюють постановлення законного та обґрунтованого рішення в даній справі, оскільки без їх виправлення неможливо повно, всебічно та об'єктивно дати оцінку спірним розпорядженням.

Суд касаційної інстанції не має повноважень виправити допущені судами порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно з частиною другою статті 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції на новий розгляд.

Під час нового розгляду справи суду необхідно врахувати викладене, повно і всебічно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають значення для справи, і в залежності від встановленого, правильно визначити норми матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 23 липня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2014 року - скасувати.

Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі Верховним Судом України може бути подана з підстав, в порядку та у строки, що встановлені статтями 236-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді