Справа № 826/2007/14
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2016-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2016 року м. Київ К/800/40438/14

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого: Штульман І.В. (доповідач),

суддів: Олексієнка М.М.,

Рецебуринського Ю.Й., -

розглянувши в касаційній інстанції в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Державної автомобільної інспекції Головного Управління Міністерства внутрішніх справ (далі - УДАІ ГУ МВС) України в місті Києві про визнання порушення прав та зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою ОСОБА_2, до якої приєднався ОСОБА_3, на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 квітня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 1 липня 2014 року, -

встановив:

У лютому 2014 року ОСОБА_2 звернувся в Окружний адміністративний суд міста Києва з позовом до УДАІ ГУ МВС України в місті Києві про: визнання порушеним законного права безперешкодного користування транспортним засобом «ВАЗ-2108», державний номерний знак НОМЕР_1, 1985 року випуску, що спричинено вилученням транспортного засобу шляхом його затримання та доставки на штрафний майданчик; визнання незаконною та протиправною бездіяльності, яка полягає у відсутності заходів щодо відновлення порушеного права користування автомобілем; визнання незаконним і скасування акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 28 квітня 2013 року; зобов'язання вжити заходи для невідкладного повернення вказаного автомобіля.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 квітня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 1 липня 2014 року, в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, встановив, що інспектором полку дорожньо-патрульної служби (далі - ДПС) УДАІ ГУМВС України в місті Києві 28 квітня 2013 року законно та обґрунтовано затримано і доставлено на спеціальний майданчик транспортний засіб «ВАЗ-2108», державний номерний знак НОМЕР_1, 1985 року випуску, під керуванням позивача ОСОБА_2, який не є власником вказаного транспортного засобу.

Не погоджуючись із постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 квітня 2014 року та ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 1 липня 2014 року, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, позивач ОСОБА_2 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати вказані судові рішення та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 серпня 2014 року заяву ОСОБА_3 задоволено та приєднано його вимоги до вказаної касаційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 222 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України суд касаційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи те, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, то колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Касаційна скарга позивача задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно частини 1 статті 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були доведені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ (частина 1 статті 2 КАС України).

Відповідно до частини 1 статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Виходячи з положень статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

З матеріалів справи вбачається, і це правильно встановлено судами попередніх інстанцій, що ОСОБА_3 є власником транспортного засобу «ВАЗ-2108», державний номерний знак НОМЕР_1, 1985 року випуску (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2). 13 березня 2007 року він, на підставі усної домовленості, уповноважив позивача ОСОБА_2 продати вказаний автомобіль (довіреність серії НОМЕР_3, посвідчена державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Фещук Н.І., зареєстрована в реєстрі за № 6686). Договір купівлі-продажу зазначеного автомобіля після отримання позивачем вказаної довіреності відсутній.

Начальник відділу державної виконавчої служби (далі - ВДВС) Святошинського районного управління юстиції (далі - РУЮ) у місті Києві 28 січня 2014 року роз'яснив позивачеві (лист за вих. № 3153/03-3) положення статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (далі - Закон № 606-XIV), відповідно до якої «особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту…».

ОСОБА_2, вважаючи себе власником автомобіля марки «ВАЗ-2108», державний номерний знак НОМЕР_1, 1985 року випуску, 17 лютого 2014 року звернувся в суд з цим адміністративним позовом.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у ВДВС Святошинського РУЮ у місті Києві перебувало виконавче провадження № 18965564 про стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 боргу в розмірі 205289,40 гривень.

За змістом частин 1, 2 статті 40 Закону № 606-XIV у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника державний виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання органами внутрішніх справ. Розшук транспортних засобів боржника здійснюють органи внутрішніх справ.

Державний виконавець ВДВС Святошинського РУЮ у місті Києві 10 червня 2011 року своєю постановою оголосив розшук майна, затримання та постановлення на спеціальний майданчик чи стоянку тимчасового зберігання Державтоінспекції транспортні засоби боржника ОСОБА_3, в тому числі: автомобіль марки «ВАЗ-2108», реєстраційний номер НОМЕР_1, рік випуску - 1985.

Згідно обліково-реєстраційних даних інформацію щодо обмеження користування/обмеження у вільному розпорядженні зазначеним автомобілем внесено до бази даних АІС ДАІ міста Києва (розшук/арешт).

На час виникнення спірних правовідносин згадана постанова державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ у місті Києві від 10 червня 2011 року була чинною.

З акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу вбачається, що 28 квітня 2013 року інспектором ДПС УДАІ ГУМВС України в місті Києві під час несення служби було зупинено автомобіль «ВАЗ-2108», державний номерний знак НОМЕР_1, 1985 року випуску, під керуванням позивача ОСОБА_2, як такий, що знаходиться в розшуку з ініціативи ВДВС Святошинського РУЮ у місті Києві у відповідності до надісланих постанов.

29 квітня 2013 року начальник штабу полку ДПС УДАІ ГУМВС України в місті Києві повідомив (лист вих. № 45/1106) начальника ВДВС Святошинського РУЮ у місті Києві про затримання вказаного транспортного засобу.

Відповідно акту опису й арешту майна боржника від 18 травня 2013 року, складеного державним виконавцем ВДВС Святошинського РУЮ у місті Києві при примусовому виконанні виконавчого листа 2-300, виданого 20 квітня 2010 року Святошинським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 боргу в розмірі 205289,40 гривень, проведено опис в рахунок погашення боргу - автомобіля «ВАЗ-2108», державний номерний знак НОМЕР_1, 1985 року випуску.

За поточними результатами звірення по «АІС» станом на 1 квітня 2014 року вказаний автомобіль значився у розшуку та арешті на підставі постанови Святошинського районного суду міста Києва від 20 квітня 2010 року.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках» від 17 грудня 2008 року № 1102 зобов'язано МВС забезпечити функціонування спеціальних майданчиків і стоянок ДАІ для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів. Дозволено підрозділам ДАІ для доставляння та зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів укладати договори з державними підприємствами, які належать до сфери управління МВС. У разі потреби зазначені державні підприємства залучають на конкурсних засадах підприємства, установи та організації недержавної форми власності для надання окремих видів таких послуг.

У матеріалах справи міститься копія договору зберігання № 5-к від 30 березня 2012 року, за умовами якого УДАІ ГУМВС України в місті Києві передає Державному підприємству «Розвиток», а останній приймає на зберігання транспортні засоби за актами приймання-передачі транспортних засобів, що є невід'ємними додатками до цього договору, на спеціальні майданчики. В той же день між вказаними сторонами укладено договір про надання послуг доставки транспортних засобів № 5/1-к, за умовами якого Державне підприємство «Розвиток» зобов'язується за завданням УДАІ ГУМВС України в місті Києві протягом визначеного в договорі строку надавати послуги з доставки на спеціально визначені майданчики і стоянки транспортні засоби. Перелік та місце розташування даних стоянок і майданчиків визначається згідно додатку № 1 до даного договору, що є невід'ємною його частиною.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, правильно встановив, що інспектором полку ДПС УДАІ ГУМВС України в місті Києві 28 квітня 2013 року законно та обґрунтовано затримано, складено відповідний акт огляду і доставлено на спеціальний майданчик транспортний засіб «ВАЗ-2108», державний номерний знак НОМЕР_1, 1985 року випуску, під керуванням позивача ОСОБА_2, який не є боржником по виконавчому провадженню № 18965564. Доказів того, що позивач ОСОБА_2 є власником вказаного транспортного засобу матеріали даної справи не містять.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення судів попередніх інстанцій є законними і скасуванню не підлягають, оскільки суди, перевіривши обставини справи в достатньому обсязі, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, в них відображені обставини, що мають значення для справи, висновки судів щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, і доводи, викладені у касаційній скарзі ОСОБА_2 та в заяві ОСОБА_3, їх не спростовують.

Згідно частини 1 статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, суд, -

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_2, до якої приєднався ОСОБА_3, - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 квітня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 1 липня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Державної автомобільної інспекції Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві про визнання порушення прав та зобов'язання вчинити дії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та в порядку, визначеному статями 237- 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Олексієнко М.М.

Рецебуринський Ю.Й.