Справа № 2-а-1787/10
Суддя: Мохонько В. В.
Дата ухвалення: 2010-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1787/10
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2010 року Суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Мохонько В.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді про зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, якою просить визнати бездіяльність відповідача; стягнути з відповідача недоплачену їй щомісячну надбавку до пенсії, передбачену ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, за період з 01.01.2006 року по 01.01.2008 року та 20 % мінімальної пенсії за віком за 2008 рік, в сумі 3 609 грн. 08 коп..

Просить поновити строк звернення до суду.

В обґрунтування вимог вказує, що вона, як дитина війни, відповідно до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" з 01 січня 2006 року має право на отримання щомісячної допомоги у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, однак, така допомога відповідачем не виплачувалась. Пунктом 17 статті 77 Закону України „Про Державний бюджет України на 2006 рік" дію ст. 6 Закону України ,Пpo соціальний захист дітей війни" зупинено на 2006 рік. Пуктом 12 статті 71 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік" дію ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" зупинено на 2007 рік. Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року №6-рп/2007 визнано неконституційним п.12 ст.71 Закону України „Про державний бюджет на 2007 рік", яким зупинено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Представник управління ПФУ в м. Кіровограді подав письмові заперечення, якими просить відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування заперечень зазначив про відсутність коштів для такої виплати, так як не передбачена стаття видатків у бюджеті Пенсійного фонду України на покриття витрат по сплаті щомісячної допомоги дітям війни. Вказує, що управління не може бути належним відповідачем у справі, так як єдиним розпорядником бюджетних коштів є Пенсійний фонд України, Кабінет Міністрів України.

Також заявлено про відмову в задоволенні позову, внаслідок пропущеного строку звернення до суду.

Сторони до суду не з'явилися, були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи надали заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Оскільки від позивача і відповідача надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, є підстави розглянути спір за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Дослідивши підстави звернення, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

У відповідності до ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року № 2195-ГУ, дитиною війни визнається особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, отримує пенсію за віком і є дитиною війни (а.с. 15, 16) має право на пільги передбачені Законом України "Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004 року №2195-IV.

В силу приписів статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим законом, здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Пунктом 17 статті 77 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" від

20.12.2005 року №3235-TV, дію ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" від

18.11.2004 року №2195-IV на 2006 рік зупинено. Законом України "Про внесення змін до Закону

України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" від 19.01.2006 року №3367-IV, п. 17 ст. 77

вказаного Закону виключено, а ст. 110 викладено в новій редакції, згідно якої пільги дітям війни,

передбачені ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004 року №2195-

IV, запроваджуються у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому

півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом

Верховної Ради України з питань бюджету. Однак протягом 2006 року Верховною Радою України

та Кабінетом Міністрів відповідних нормативно-правових актів не видавалось.

Таким чином, у 2006 році ОСОБА_1 не мала правових підстав для нарахування їй пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком як дитина війни, відповідно управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді не зобов'язане було здійснювати підвищення пенсії, а тому не підлягають задоволенню позовні вимоги в цій частині.

Пуктом 12 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007" від

19.12.2006року №489-V, дію ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004 року №2195-TV, на 2007 рік зупинено. Рішенням Конституційного суду України від

09.07.2006року №6-рп/2007 положення п.12 ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", визнанні неконституційними. Згідно ч. 2 ст. 152 Конституції України, відповідно до якої Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнанні неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

На підставі зазначеного, управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді, в строк з січня 2007 року по 8 липня 2007 року, не зобов'язане було виплачувати пенсіонеру пільгу, передбачену ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", тому у задоволенні вимог в цій частині має бути відмовлено. З 9 липня по 31 грудня 2007 року у позивача є правові підстави для нарахування пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст. 6 "Про соціальний захист дітей війни".

Реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань судом не приймається до уваги.

Органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Правовідносини, що виникають в процесі реалізації права на отримання надбавки до пенсії засновані на принципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє державі посилатися на відсутність певного нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.

Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

Враховуючи те, що позивачка є дитиною війни, вона наділена державою певним правовим статусом, який включає в себе й право на додаткові елементи соціального захисту, зокрема право на отримання надбавки до пенсії.

Посилання відповідача на неврегульованість питання обчислення розміру пенсії дітям війни чинним законодавством, не приймається судом до уваги, оскільки ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" визначено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком. З огляду на викладене, дане питання цілком врегульоване чинним законодавством України.

Відповідно до п.1, п.З Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2007р. № 1261 Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра праці та соціальної політики, одним з основних завдань якого є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством. Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку головні управління Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, управління в районах, містах і районах у містах.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. За ч.І ст. 100 КАС України, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Враховуючі підстави заяви про поновлення процесуального строку, суд в порядку ст. 100 КАС України визнає поважною причину пропущеного строку звернення до суду так як про порушення прав позивача, останній стало відомо після висвітлення даних обставин в засобах масової інформації та у суду немає підстав недовіряти такому твердженню позивача. Крім того, суд вважає, що відповідач зобов'язаний був самостійно без звернення до суду позивачки здійснити перерахунок призначеної пенсії і виплачувати її в розмірі визначеному законодавством.

На вимогу позивачки відповідач 29.01.2009 року відмовив в перерахунку та виплаті належного розміру щомісячної надбавки до пенсії.

Виходячи з змісту ч. З ст. 150 Конституції України - рішення Конституційного Суду України є обов'язковими до виконання на території України, у тому числі є обов'язковим до врахування усіма судами України при вирішенні спорів, тому суд вважає, що оскільки визначення розміру суми відноситься до виключної компетенції органів Пенсійного фонду України є необхідність у зобов'язанні відповідача здійснити перерахування позивачу надбавки, яка передбачена ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 09 липня по 31 грудня 2007 року, включно, з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 2 ст. 152 Конституції України, ст. ст.1, 6, 7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004 року №2195-IV ( із змінами та доповненнями), ч.4 ст. 14 Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року, ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, п. 17 ст. 77 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" , ст. 58, п.12 ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007", рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року №6-рп/2007, рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008, ст. ст. 71,86, 94, 99-102,122,158 -163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді про зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії задовольнити частково.

Поновити позивачу строк звернення до адміністративного суду для захисту порушених свої прав.

Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді щодо нездійснення перерахунку і виплати ОСОБА_1 пенсії відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну державну соціальну допомогу як «дитині війни», відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року N 2195-ІУ, за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 рік, включно виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного залежно від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність відповідно до ст. 28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням виплачених сум.

Постанова суду може бути оскаржена до адміністративного апеляційного суду через Кіровський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України шляхом подання апеляційної скарги в строк, передбачений для подання заяви про апеляційне оскарження. Одночасно копія апеляційної скарги направляється до апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_2