Справа № 802/542/16-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2016-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

19 травня 2016 р. Справа № 802/542/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Альчука Максима Петровича,

за участю секретаря судового засідання: Шевченка Р.В.

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: уповноваженої особи ОСОБА_3 гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ "Дельта Банк" ОСОБА_4, третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 гарантування вкладів фізичних осіб

про: визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до уповноваженої особи ОСОБА_3 гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства "ОСОБА_2 банк" ОСОБА_4, третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю дій уповноваженої особи ОСОБА_3 гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" щодо не включення ОСОБА_1 до реєстру вимог кредиторів ПАТ "Дельта Банк" для подальшого задоволення у відповідності черговості та порядку, встановленим Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник уповноваженої особи ОСОБА_3 гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" у судовому засіданні заперечував проти позову, посилаючись на письмові заперечення, просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Окремо зазначив про те, що уповноважена особа ОСОБА_3 гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства "ОСОБА_2 банк" діяла відповідно до Закону, який визначає чіткий порядок звернення кредиторів із вимогами про забезпечення відшкодування коштів за вкладами, зокрема, щодо включення їх до реєстру кредиторів на повернення банківських вкладів і відсотків, та правові підстави задоволення ОСОБА_3 таких вимог.

Представник третьої особи ОСОБА_3 гарантування вкладів фізичних осіб у судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Проте надав заперечення на адміністративний позов, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 128 КАС України неявка представника третьої особи не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, в звязку з наступним.

Судом встановлено, що між ПАТ "Дельта Банк" та фізичною особою ОСОБА_1 укладені договори банківських вкладів (депозитів) № 5588 від 30.12.2014 року (у євро) та № 5529 від 13.11.2014 року (у гривні). Відповідно до яких клієнту відкрито рахунки та банком взято на себе зобов'язання приймати і зараховувати на них кошти, що надходять клієнту, виконувати розпорядження клієнта щодо перерахування і видачі відповідних сум з рахунку, виплати процентної ставки та проведення інших операцій за рахунком.

Постановою Правління Національного банку України № 150 від 02.03.2015 року ПАТ "Дельта Банк" віднесено до категорії неплатоспроможних, що стало підставою для запровадження з 03.02.2015 року у цій банківській установі тимчасової адміністрації до 02.10.2015 року включно, з урахуванням рішень про продовження строків.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 02.10.2015 № 664 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Дельта Банк"", виконавчою дирекцією ОСОБА_3 гарантування вкладів фізичних осіб 02.10.2015 року прийнято рішення № 181 "Про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ "Дельта Банк", відповідно до якого призначено уповноважену особу ОСОБА_3 провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_4, строком на 2 роки з 05 жовтня 2015 року до 04 жовтня 2017 року включно.

Інформація про запровадження процедури ліквідації в ПАТ "Дельта Банк" 08.10.2015 року офіційно опублікована в засобах масової інформації, зокрема: на сайті НБУ; ОСОБА_3 гарантування вкладів фізичних осіб та в газеті "Голос України".

24.01.2016 року позивачем уповноваженій особі ОСОБА_3 гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" направлено заява про включення його в реєстр кредиторів.

Як свідчать матеріали адміністративної справи, позивачу відмовлено у включенні до реєстру вимог кредиторів для подальшого задоволення у відповідній черговості, оскільки він звернувся з порушенням тридцятиденного строку з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи ОСОБА_3.

Не погоджуючись з прийнятою відмовою, позивач звернувся до суду та просить визнати вказані дії протиправним, а також зобовязати уповноважену особу фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" включити його до реєстру вимог кредиторів даної банківської установи, для подальшого задоволення у відповідності до черговості та порядку, встановленим Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до п. 2, 4 ч. 3 ст. 12 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" виконавча дирекція ОСОБА_3 у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами, зокрема, визначає порядок відшкодування ОСОБА_3 коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

В силу ч. 1 ст. 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом, відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення ОСОБА_3 банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада ОСОБА_3 не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Зобов'язання з виплати відсотків за вкладами, нарахованих під час здійснення тимчасової адміністрації, задовольняються відповідно до черговості, встановленої пунктом 4 частини першої статті 52 цього Закону.

Частиною 5 ст. 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що протягом шести днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція ОСОБА_3 затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою ОСОБА_3 переліку вкладників. ОСОБА_3 публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр", "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з ч. 3 ст. 28 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" фонд не пізніше ніж за 30 днів до закінчення визначеного цим Законом строку ліквідації банку публікує оголошення в газетах "Урядовий кур'єр", "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет про завершення ОСОБА_3 виплат гарантованої суми відшкодування.

Статтею 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи ОСОБА_3 у газетах "Урядовий кур'єр" та "Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Відомості про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи ОСОБА_3 повинні містити: 1) найменування та інші реквізити банку, що ліквідується; 2) дату та номер рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 3) дату та номер рішення виконавчої дирекції ОСОБА_3 про призначення уповноваженої особи ОСОБА_3; 4) прізвище, ім'я та по батькові уповноваженої особи ОСОБА_3; 5) інформацію про місце та строк приймання вимог кредиторів.

Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи ОСОБА_3 кредитори мають право заявити уповноваженій особі ОСОБА_3 про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої ОСОБА_3 суми відшкодування за вкладами не заявляються.

В силу ч. 1 ст. 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа ОСОБА_3 припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої ОСОБА_3 суми відшкодування за вкладами.

Таким чином, законодавством чітко регламентовано порядок звернення кредиторів із вимогами про забезпечення відшкодування коштів за вкладами, зокрема, щодо включення їх до реєстру кредиторів на повернення банківських вкладів і відсотків, та правові підстави задоволення ОСОБА_3 таких вимог.

Разом з тим, судом встановлено, що позивач в період з 13.03.2015 року по 24.12.2015 року був відсутній на території України, так як доглядав за хворою дружиною, яка знаходилась на стаціонарному лікуванні в Університетській клініці м. Вюрцбург (Німеччина), що підтверджується копією довідки від 23.07.2015 року (а.с. 16).

Водночас, судом встановлено, що публікація оголошення про ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" відбулась 08.10.2015 року, отже вимоги кредиторів ПАТ "Дельта Банк" приймались до 09.11.2015 року.

Окрім цього, позивач у заяві про включення до реєстру кредиторів, адресованій уповноваженій особі ОСОБА_3 гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", зазначив про поважність причини пропуску встановленого законодавством строку для заявлення кредитором вимог до банку.

Однак, враховуючи те, що встановлений ч. 5 ст. 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" 30-денний строк для подачі кредиторами вимог до банку є присічним, а також відсутність законодавчо закріпленої можливості поновлення вказаного строку, суд дійшов висновку, що відповідач діяв у відповідності до вимог Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", тому відсутні правові підстави для визнання протиправними дій щодо відмови відповідача про включення позивача до реєстру кредиторів.

В той де час судом встановлено, що відповідно до ч. 3 ст. 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" виконавчою дирекцією ОСОБА_3 гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 11.01.2016 року про затвердження Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Дельта Банк".

Відповідно до рішення виконавчої дирекції ОСОБА_3 гарантування вкладів фізичних осіб від 14.01.2016 року № 9 уповноваженою особою ОСОБА_3 розпочато задоволення вимог кредиторів третьої черги, згідно статті 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Згідно попереднього висновку суду, Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не містить застережень щодо поважності порушення відповідних строків для регламентованих Законом процедур, зокрема щодо порушення тридцятиденного строку для заявлення вимог кредиторами.

Проте суд, вирішуючи адміністративну справу, керується визначеними ст. 8 КАС України принципами щодо верховенства права, згідно яких, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 1 ст. 8 КАС України).

Відповідно ч. 2 цієї ж статті, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Таким чином, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, який зазначив, що у певних сферах може бути важко формулювати закони з високою чіткістю, а певний рівень гнучкості навіть може бути бажаним, щоб дати національним судам змогу застосовувати право у світлі своєї оцінки того, які заходи необхідні за конкретних обставин кожної справи (див. рішення від 27.05.1996 року у справі "Гудвін проти Сполученого Королівства", п. 33, Reports 1996-II).

Логічним наслідком принципу загального застосування законів є те, що законодавчі акти не завжди є чітко сформульованими. Необхідність уникати надмірної жорсткості у формулюваннях та відповідати обставинам, що змінюються, означає, що багато законів неминуче мають більшою або меншою мірою нечіткі формулювання. Тлумачення та застосування таких актів залежить від практики (див. рішення у справі "Гожелік та інші проти Польщі" [ВП], заява № 44158/98, п. 64, ECHR 2004-I).

Крім того, у випадку позбавлення власності, встановленні обмежень на користування нею чи в інших подібних випадках справедливість вимагає, щоб особам, які постраждали, було надано право оскаржувати рішення уряду з питань позбавлення власності, встановленням контролю за її використанням і було надане відшкодування (див. рішення у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції", від 23.09.1982 року, серія А, № 52).

Суд зауважує на тому, що вклади позивача у ПАТ "Дельта Банк" є його власністю, право на яку гарантоване державою у відповідності до Конвенції з прав людини та її основоположних свобод, норми якої згідно положень статті 8 Конституції України та статті 9 КАС України є пріоритетними над нормами вітчизняного законодавства, в тому числі тими, які встановлюють певні обмеження в часі щодо звернення власника за отриманням відповідної компенсації втраченого майна.

Необхідним є підтримання "справедливої рівноваги" між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи. Таку рівновагу не буде забезпечено, якщо відповідна особа несе "особистий і надмірний тягар" (рішення "Брумареску проти Румунії" (GC), п. 78).

Вирішуючи спір, суд враховує, що відповідно до ст. 1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" метою даного Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків. У зв'язку з чим суд прийшов до висновку, що подання позивачем заяви з пропуском законодавчо встановленого тридцятиденного строку за умов його відсутності на території України, у зв'язку із необхідністю догляду за хворою дружиною, у період відліку вказаного строку не може бути підставою для позбавлення його законних прав на включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів.

Згідно ст. ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази відповідача на підтвердження правомірності своїх рішень, докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Зобов'язати уповноважену особу ОСОБА_3 гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" ОСОБА_4 включити вимоги ОСОБА_1 до реєстру вимог кредиторів ПАТ "Дельта Банк" для подальшого задоволення у відповідності черговості та порядку встановленим Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 275 грн. 60 коп. судових витрат.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Альчук Максим Петрович