Справа № 202/2583/16-а
Суддя: Бєсєда Г. В.
Дата ухвалення: 2016-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 202/2583/16-а
Провадження № 2-а/0202/96/2016
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 травня 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Бєсєди Г.В.

при секретарі: Вітько Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся позивач ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що він вважає, що пенсія йому була призначена з порушенням вимог законодавства. При обчисленні та призначенні пенсії не було відповідачем враховано 3 місяці перебування в центрі зайнятості за період з 05.09.2012 року по 01.12.2013 року, не враховано період з 04.11.1993 року по 27.12.1996 року коли він працював у промислово-комерційній фірмі «Гарант ЛТД» на посаді столяра, про що є відповідний запис у трудовій книжці, не враховано період з 02.12.2013 року по 11.06.2014 року, коли він працював в ТОВ «Науково-промислове підприємство «ЛВС» на посаді складальника мяких меблів відділу ОТК, та не враховано 20 днів з 02.11.2009 року по 22.06.2010 року, коли він працював на посаді столяра в ТОВ «Нева». Просить суд визнати дії відповідача щодо перерахунку пенсії з урахуванням страхового стажу, зазначеного у роздруківці, протиправним та зобовязати відповідача зробити перерахунок страхового стажу та пенсії з урахуванням пропущеного періоду та нарахувати пенсію виходячи із стажу 32 роки 8 місяців та 27 днів.

В судове засідання зявився позивач, підтримав викладені в позовній заяві обставини та просив суд позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську в судове засідання зявлявся, заперечував проти позову. В письмових запереченнях, які підтримав в судовому засідання зазначив, що пенсія позивачу нарахована відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» при загальному трудовому стажу 29 років та 3 дні. При призначенні пенсії згідно заяви ОСОБА_1 від 22.04.2014 року в трудовій книжці останнього мало місце виправлення за період роботи з 04.11.1993 року по 27.12.1996 року та згідно заяви позивача від 22.04.2014 року даний період не був зарахований до трудового стажу до предявлення уточнювальної довідки. Період роботи на посаді складальника мяких меблів відділу ОТК в ТОВ «Науково-виробниче товариство «ЛВС» був зарахований по 14.03.3014 року, оскільки позивач звернувся із заявою про призначення пенсії 22.04.2014 року, та на момент звернення страхові внески були сплачені по 14.03.2014 року, копію трудової книжки із записом про звільнення із вищезазначеної посади до управління позивач не надавав. Період з 02.11.2009 року по 22.06.2010 року був зарахований згідно даних персоніфікованого обліку застрахованих осіб, а саме було зараховано: період з 01.11.2009 року по 29.04.2010 року 5 місяців 29 днів, період з 01.05.2010 року по 22.06.2010 року 1 місяць 22 дні. Період перебування позивача в ОСОБА_2 центрі зайнятості зарахований в повному обсязі, а саме з 05.09.2012 року по 01.12.2013 року 1 рік 2 місяці 27 днів. Вважають, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Заслухавши позивача, представника ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Із заявою про призначення пенсії до відповідача ОСОБА_1 звернувся 22 квітня 2014 року.

Процедура призначення та отримання пенсії встановлена Законом України «Про пенсійне забезпечення» та Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

В статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно частини № 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджених наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 року за № 110 (із змінами), визначено, зокрема: п.п. 2.4. - усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу розпорядження; п.п. 2.27. - запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 - зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер.

Для призначення пенсії ОСОБА_1 надано відповідачу, зокрема, трудову книжку, згідно запису № 19 якої визначено, що він 04.11.1993 року прийнятий на посаду столяра в ПКФ «Гарант», а згідно запису 20 звільнений з посади столяра за власним бажанням по ст. 38 КзПП України, однак в графі № 2 «рік» міститься виправлення.

Згідно з Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12.08.1993 року № 637 (із змінами) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. При відсутності зазначених документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

В матеріалах пенсійної справи міститься заява позивача, в якій останній просить не обчислювати стаж за період з 04.11.1993 року по 27.12.1996 рік до надання ним уточнювальної довідки.

Як встановлено в судовому засіданні позивачем довідка, яка підтверджувала б період роботи в ПКФ «Гарант» на посаді столяра з 04.11.1993 року по 27.12.1996 року не була отримана та не надана ані ОСОБА_2 обєднаному управлінню Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську, ані суду.

Отже, при таких обставинах, незараховуючи стаж роботи позивача з 04.11.1993 року по 27.12.1996 року при призначенні пенсії, відповідач діяв правомірно.

Стаття 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку, - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 4 червня 1998 року № 794 затверджено Положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування згідно п.1 якої, персоніфікований облік полягає в збиранні, обробленні, систематизації та зберіганні передбачених законодавством про пенсійне забезпечення відомостей про фізичних осіб, що повязані з визначенням права на виплати з Пенсійного фонду та їх розмір за загальнообовязковим державним пенсійним страхуванням.

Згідно п. 5 Постанови № 794, персоніфікований облік здійснює Пенсійний фонд та його органи на місцях (далі - уповноважений орган).

Пунктом 6 Постанови №794 передбачено, що уповноважений орган з додержанням вимог статті 23 Закону України «Про інформацію» має право своєчасно одержувати в установленому порядку від фізичних осіб та роботодавців відомості, передбачені пунктом 1 цієї Постанови. Згідно п.7 Постанови №794 уповноважений орган створює і забезпечує функціонування єдиного державного автоматизованого банку відомостей про фізичних осіб та з цією метою організовує збирання, оброблення, систематизацію і зберігання відомостей про фізичних осіб.

Пунктами 9.1-9.3 Інструкції про порядок обчислення і сплати підприємствами, установами, організаціями та громадянами збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, інших платежів, а також обліку їх надходження до Пенсійного фонду України, яка затверджена Постановою правління Пенсійного фонду України №16-6 від 19.10.2001 року та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 29 листопада 2001 року за №998/6189 (далі-Інструкція) визначено поняття організації персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

З аналізу ст. 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», норм Постанови № 794 вбачається, що на підставі відомостей, поданих роботодавцями і громадянами, які самостійно сплачують страхові внески, в централізованому банку даних Пенсійного фонду України на кожну застраховану особу відкривається електронна персональна облікова картка з постійним страховим номером, який відповідає персональному номеру фізичної особи з Державного реєстру фізичних осіб ( ідентифікаційному номеру фізичної особи).

Персональна облікова картка застрахованої особи - документ, що централізовано зберігається у вигляді електронної таблиці Державного автоматизованого банку відомостей про застрахованих осіб у Пенсійному фонді України.

Відкривається картка після реєстрації застрахованої особи в місцевому відділі Пенсійного фонду. У цій картці накопичуються та зберігаються всі відомості про доходи, перераховані внески застрахованої особи до Пенсійного фонду, а також інші відомості (про стаж, умови праці), які необхідні для правильного призначення пенсії. Зазначені відомості доповнюються щорічно відомостями від усіх роботодавців з урахуванням випадків трудової міграції та роботи за сумісництвом.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Судом встановлено, що період роботи позивача з 02.11.2009 року по 22.06.2010 року, а саме період з 01.11.2009 року по 29.04.2010 року 5 місяців 29 днів та 01.05.2010 року по 22.06.2010 року 1 місяць 22 дні, зарахований згідно даних персоніфікованого обліку застрахованих осіб, отже в даному випадку відповідач також діяв відповідно до вимог законодавства.

Згідно відомостей, які містяться в трудовій книжці ОСОБА_1, останній перебував на обліку в ОСОБА_2 районному центрі зайнятості м. Дніпропетровська з 05.09.2012 року по 01.12.2013 року, і саме цей період відповідачем був взятий для обчислення пенсії.

Період роботи позивача на посаді складальника мяких меблів відділу ОТК в ТОВ «Науково-виробниче товариство «ЛВС» був зарахований по 14.03.2014 року, оскільки позивач звернувся із заявою про призначення пенсії 22.04.2014 року, а на момент звернення страхові внески були сплачені по 14.03.2014 року. Копію трудової книжки із записом про звільнення до управління позивач не подавав.

Отже, виходячи з вищевикладеного, дії відповідача на час розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії є правомірними, та на даний час правових підстав для задоволення позовної заяви ОСОБА_1 суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 4-9, 70-71, 79, 86, 159-163, 255, 257 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Г.В. Бєсєда