Справа № 803/481/16
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2016-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2016 року Справа № 803/481/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

при секретарі судового засідання Масюк Г. С.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до державного інспектора Державної інспекції сільського господарства у Волинській області ОСОБА_3 про скасування розрахунку та припису,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 Г.) звернувся з позовом до державного інспектора Державної інспекції сільського господарства у Волинській області ОСОБА_3 (далі відповідач) про скасування розрахунку розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, та припису від 19.11.2015 року №000323.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що висновок відповідача про те, що позивач самовільно зайняв частину земельної ділянки громадянина ОСОБА_4 є безпідставним, оскільки земельна ділянка позивача знаходиться на заході земельної ділянки громадянина ОСОБА_4 і не має з його ділянкою безпосередньої межі. Крім того зазначив, що позапланова перевірка була здійснена без неналежного попереднього повідомлення позивача, тобто, позивача взагалі не було повідомлено про її проведення, чим порушено вимоги пункту 3.6 наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.02.2013 року № 132 «Про затвердження Порядку планування та здійснення контрольних заходів з питань перевірки стану дотримання субєктами господарювання вимог земельного законодавства».

16.05.2016 року позивачем було подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій останній просив також визнати незаконними дії відповідача щодо проведення перевірки.

У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, та просили їх задовольнити.

У письмових заперечення проти адміністративного позову та у судовому засіданні відповідач позовних вимог не визнав, посилаючись на те, що за результатами проведеної позапланової перевірки встановлено факт порушення позивачем вимог земельного законодавства, а саме: самовільне зайняття частини земельної ділянки, яка належить громадянину ОСОБА_4 Відтак оскаржувані припис від 19.11.2015 року №000323 та розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, винесені (здійснені) відповідачем відповідно до вимог чинного законодавства, у звязку з чим просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню повністю.

Судом встановлено, що на підставі звернення громадянина ОСОБА_4 17.11.2015 року Державною інспекцією сільського господарства у Волинській області видано наказ № 123 про проведення позапланової перевірки, відповідно до якого в період з 18.11.2015 року по 25.11.2015 року державному інспектору Державної інспекції сільського господарства у Волинській області ОСОБА_3 доручено провести перевірку дотримання вимог земельного законодавства громадянином ОСОБА_1 при використанні земельної ділянки, що знаходиться у м. Горохів (а.с. 7).

На підставі зазначеного наказу Державною інспекцією сільського господарства у Волинській області 17.11.2015 року видано направлення № 123 на проведення позапланової перевірки на предмет дотримання громадянином ОСОБА_1 вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки, що знаходиться в м. Горохів (а.с. 8).

19.11.2015 року державним інспектором Державної інспекції сільського господарства у Волинській області ОСОБА_3 проведено позапланову перевірку дотримання вимог земельного законодавства громадянином ОСОБА_1 при використанні земельної ділянки, що знаходиться в м. Горохів, за результатами якої складено акт від 19.11.2015 року № 000525 (а.с.11-12).

Перевіркою було встановлено, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯД №284439 громадянину ОСОБА_4 на підставі договору дарування земельної ділянки від 29.10.2008 року належить земельна ділянка площею 0,10 га у межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована по вул. Волі, 11 в м. Горохів Горохівського району Волинської області. Цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд. На день проведення перевірки встановлено, що частину вищезазначеної земельної ділянки самовільно зайняв сусід громадянин ОСОБА_1 Розмір самовільно зайнятої земельної ділянки становить приблизно 0,01 га., на якій посаджені та вирощуються ягідні культури, чим порушено вимоги статей 15, 188, 211 Земельного кодексу України.

На підставі вищезазначеного акта перевірки відповідачем видано припис від 19.11.2015 року № 000323, згідно з яким позивача було зобовязано терміново звільнити самовільно зайняту земельну ділянку розміром приблизно 0,01 га, яка згідно державного акту на право власності на земельну ділянку належить громадянину ОСОБА_4 (а.с. 9-10). Також стосовно позивача був складений протокол від 19.11.2015 року № 000180 про адміністративне правопорушення за самовільне зайняття земельної ділянки та заподіяння матеріальної шкоди (а.с. 17).

Одночасно, 19.11.2015 року державним інспектором Державної інспекції сільського господарства у Волинській області ОСОБА_3 було складено акт обстеження земельної ділянки № 000015, відповідно до якого було обстежено земельну ділянку (місце розташування земельної ділянки не зазначено). В результаті обстеження встановлено, що громадянин ОСОБА_1 самовільно зайняв земельну ділянку, яка згідно державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯД №284439 належить громадянину ОСОБА_4 Розмір самовільно зайнятої земельної ділянки становить приблизно 0,01 га. До акту також було додано розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, в якому визначено розмір заподіяної шкоди у сумі 126,42 грн. (а.с. 13-16).

Не погодившись із діями державного інспектора Державної інспекції сільського господарства у Волинській області ОСОБА_3 щодо проведення перевірки, а також із приписом від 19.11.2015 року № 000323 позивач оскаржив їх в адміністративному порядку. Рішенням Державної інспекції сільського господарства у Волинській області щодо розгляду скарги на дії посадової особи (державного інспектора), яка вручила припис, від 03.03.2016 року № 1 залишено припис від 19.11.2015 року № 000323 без змін, а скаргу без задоволення (а.с. 19-25).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Згідно із пунктами 1, 2, 6 Положення про державну інспекцію сільського господарства України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 року № 459/2011, Державна інспекція сільського господарства України (Держсільгоспінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства України (далі - Міністр), входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Держсільгоспінспекція України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства аграрної політики та продовольства України (Мінагрополітики України), іншими актами законодавства України, дорученнями Президента України та Міністра.

Держсільгоспінспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи - державні інспекції сільського господарства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах.

Відповідно до статті 188 Земельного кодексу України державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі. Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом

Статтею 4 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» визначено, що обєктом державного контролю за використанням та охороною земель є всі землі в межах території України.

У відповідності до частини першої статті 5 зазначеного Закону державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Згідно із статтею 6 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» до повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, належить, зокрема, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються шляхом, зокрема, проведення перевірок.

Як зазначалось вище, 19.11.2015 року державним інспектором Державної інспекції сільського господарства у Волинській області ОСОБА_3 проведено позапланову перевірку дотримання вимог земельного законодавства громадянином ОСОБА_1 при використанні земельної ділянки, що знаходиться в м. Горохів.

В судовому засіданні позивач та представник позивача стверджували, що позивача ОСОБА_1 всупереч вимогам пункту 3.6 Порядку № 132 не було повідомлено про проведення позапланової перевірки, зокрема, не було направлено повідомлення про її проведення.

Згідно із пунктами 1.2, 1.5 Розділу І Порядку планування та здійснення контрольних заходів з питань перевірки стану дотримання субєктами господарювання вимог земельного законодавства, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.02.2013 року № 132 (далі Порядок №132), цей Порядок визначає процедуру планування та здійснення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) з питань перевірки стану дотримання субєктами господарювання вимог земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, які використовуються ними у процесі ведення господарської діяльності, визначає організаційні заходи, які необхідно здійснити перед початком проведення перевірок, загальні вимоги до їх здійснення, а також вимоги до оформлення матеріалів за результатами проведених перевірок. Цей Порядок поширюється на субєктів господарювання, господарська діяльність яких повязана з використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності, в частині дотримання ними вимог земельного законодавства, встановленого законодавством порядку використання та охорони земель, а також на інспекційні органи в частині дотримання ними визначених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та цим Порядком процедур здійснення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю).

Відповідно до пунктів 3.1, 3.6 Розділу ІІІ Порядку № 132 позаплановим заходом є захід державного нагляду (контролю), який не передбачений планом роботи інспекційного органу. Перед здійсненням позапланового заходу інспекційний орган інформує у разі можливості субєкта господарювання про його проведення. Повідомлення про проведення позапланового заходу направляється з використанням засобів факсимільного звязку або про його проведення повідомляється телефоном. У разі неможливості своєчасного повідомлення субєкта господарювання про проведення позапланового заходу (через обмежені строки на його проведення, відсутність телефонного та факсимільного звязку, інформації про номери телефонів та місцезнаходження/місце проживання) захід проводиться без попереднього повідомлення субєкта господарювання.

У поясненні від 23.05.2016 року № 10-11/697 щодо неповідомлення громадянина ОСОБА_1 про проведення позапланової перевірки (а.с. 117) Державна інспекція сільського господарства у Волинській області зазначила, що пункт 3.6 Порядку № 132 передбачає лише можливість повідомлення субєкта господарювання у разі проведення позапланового заходи державного нагляду (контролю). При цьому, фізичні особи, які не здійснюють господарську діяльність і не зареєстровані як підприємці, не є субєктами господарювання та не підпадають під дію Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Оскільки громадянин ОСОБА_1 не є фізичною особою-підприємцем, тобто, не здійснює господарську діяльність, тому на інспекцію не покладено обовязку щодо інформування позивача про проведення позапланової перевірки з питань дотримання вимог земельного законодавства.

Судом встановлено, що саме відповідно до статей 5, 6 та 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.02.2013 року № 132 «Про затвердження Порядку планування та здійснення контрольних заходів з питань перевірки стану дотримання субєктами господарювання вимог земельного законодавства» 17.11.2015 року Державною інспекцією сільського господарства у Волинській області було видано наказ № 123 про проведення позапланової перевірки та направлення № 123 на проведення позапланової перевірки, відповідно до яких в період з 18.11.2015 року по 25.11.2015 року відповідачу було доручено провести перевірку дотримання вимог земельного законодавства громадянином ОСОБА_1 при використанні земельної ділянки, що знаходиться в м. Горохів.

Згідно із пунктами 1.2, 1.5 Розділу І Порядку планування та здійснення контрольних заходів з питань перевірки стану дотримання субєктами господарювання вимог земельного законодавства, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.02.2013 року № 132 (далі Порядок №132), цей Порядок визначає процедуру планування та здійснення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) з питань перевірки стану дотримання субєктами господарювання вимог земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, які використовуються ними у процесі ведення господарської діяльності, визначає організаційні заходи, які необхідно здійснити перед початком проведення перевірок, загальні вимоги до їх здійснення, а також вимоги до оформлення матеріалів за результатами проведених перевірок. Цей Порядок поширюється на субєктів господарювання, господарська діяльність яких повязана з використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності, в частині дотримання ними вимог земельного законодавства, встановленого законодавством порядку використання та охорони земель, а також на інспекційні органи в частині дотримання ними визначених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та цим Порядком процедур здійснення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю).

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем було проведено позапланову перевірку саме на підставі Порядку № 132. Разом з тим інспекцією не дотримано вимог, встановлених Порядком № 132 щодо обовязку повідомлення позивача про проведення перевірки у звязку з тим, що останній не є субєктом господарювання.

Наведене свідчить, що відповідач суперечить сам собі, не дотримуючись вимог щодо повідомлення про проведення перевірки, однак, проводячи перевірку на підставі порядку, який, на думку відповідача не може застосовуватись щодо осіб, як не є субєктами господарювання.

Згідно пунктів 3.1, 3.6 Розділу ІІІ Порядку № 132 позаплановим заходом є захід державного нагляду (контролю), який не передбачений планом роботи інспекційного органу. Перед здійсненням позапланового заходу інспекційний орган інформує у разі можливості субєкта господарювання про його проведення. Повідомлення про проведення позапланового заходу направляється з використанням засобів факсимільного звязку або про його проведення повідомляється телефоном. У разі неможливості своєчасного повідомлення субєкта господарювання про проведення позапланового заходу (через обмежені строки на його проведення, відсутність телефонного та факсимільного звязку, інформації про номери телефонів та місцезнаходження/місце проживання) захід проводиться без попереднього повідомлення субєкта господарювання.

Отже, Порядок № 132 допускає можливість проведення позапланової перевірки без попереднього повідомлення субєкта господарювання (фізичної особи). Проте, пунктом 3.6 Розділу ІІІ Порядку № 132 визначено чіткий перелік підстав для неповідомлення субєкта господарювання (фізичної особи) про проведення позапланового заходу, а саме: через обмежені строки на його проведення, відсутність телефонного та факсимільного звязку, інформації про номери телефонів та місцезнаходження/місце проживання.

Водночас відповідач як субєкт владних повноважень не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту неможливості своєчасного повідомлення позивача про проведення позапланового заходу.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що пунктом 3.2 Розділу ІІІ Порядку № 132 визначено чіткий перелік підстав для здійснення позапланового заходу, зокрема, отримання заяв, скарг чи звернень фізичних та юридичних осіб, у яких міститься інформація про порушення субєктом господарювання вимог земельного законодавства (із обовязковим зазначенням суті порушення). Позаплановий захід у таких випадках проводиться за наявності згоди Державної інспекції сільського господарства України на його проведення.

Як зазначалось вище, саме на підставі звернення громадянина ОСОБА_4 17.11.2015 року Державною інспекцією сільського господарства у Волинській області було видано наказ № 123 про проведення позапланової перевірки та направлення № 123 на проведення позапланової перевірки. Водночас в матеріалах справи відсутні докази згоди Державної інспекції сільського господарства України на проведення вищезазначеної перевірки.

Статтею 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» передбачено, що державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право, зокрема, безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель; давати обовязкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобовязання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків; складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності; викликати громадян, у тому числі посадових осіб, для одержання від них усних або письмових пояснень з питань, повязаних з порушенням земельного законодавства України.

Судом встановлено, що за результатами перевірки 19.11.2015 року державним інспектором Державної інспекції сільського господарства у Волинській області ОСОБА_3 складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства № 000525 та акт обстеження земельної ділянки № 000015, в яких зазначено, що громадянин ОСОБА_1 від підпису та отримання відмовився.

За результатами перевірки відповідачем було встановлено, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯД №284439 громадянину ОСОБА_4 на підставі договору дарування земельної ділянки від 29.10.2008 року належить земельна ділянка площею 0,10 га у межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована по вул. Волі, 11 в м. Горохів Горохівського району Волинської області. Цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд. На день проведення перевірки встановлено, що частину вищезазначеної земельної ділянки самовільно зайняв сусід громадянин ОСОБА_1 Розмір самовільно зайнятої земельної ділянки становить приблизно 0,01 га., на якій посаджені та вирощуються ягідні культури, чим порушено вимоги статей 15, 188, 211 Земельного кодексу України.

Також 19.11.2015 року державним інспектором Державної інспекції сільського господарства у Волинській області ОСОБА_3 видано припис від 19.11.2015 року № 000323, яким встановлено, що на день проведення перевірки громадянин ОСОБА_1 самовільно зайняв земельну ділянку, яка згідно державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯД №284439 належить громадянину ОСОБА_4 Розмір самовільно зайнятої земельної ділянки становить приблизно 0,01 га. Цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

З вище наведеної норми слідує, що особою, яка самовільно зайняла земельну ділянку є субєкт, який фактично її використовує та отримує від неї певні блага і яка не надана такому субєкту у встановленому законом порядку.

З наданих у судовому засіданні пояснень позивача, відповідача та з матеріалів справи слідує, що частина земельної ділянки громадянина ОСОБА_4, яка на думку відповідача самовільно зайнята позивачем шляхом встановлення паркану, межує із земельною ділянкою громадянки ОСОБА_5, що також підтверджується Схемою забудови по вулицях Волі та ОСОБА_6, яка виготовлена Горохівським районним відділом Волинської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» (а.с.120).

Крім того, позивачем надано суду копію державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯД №284440, виданого ОСОБА_7 Згідно плану меж земельної ділянки (кадастровий номер №:01:001:0011) останній належить земельна ділянка площею 1000 кв. м., опис меж: А-Б землі загального користування; Б-В землі ОСОБА_4; В-А землі ОСОБА_1 (а.с.29-30).

Також в судовому засіданні відповідачем було надано суду копію ухвали Апеляційного суду Волинської області від 16.03.2016 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про відновлення твердої межі земельної ділянки, зі змісту якої слідує, що суміжними землекористувачами є ОСОБА_7 та ОСОБА_4 в частині (в стороні) самовільно зайнятої земельної ділянки, належної ОСОБА_4

З вищенаведеного вбачається, що земельна ділянка позивача не має із земельною ділянкою громадянина ОСОБА_4 спільної (безпосередньої) межі (сукупність ліній, що утворюють замкнений контур і розмежовують земельні ділянки) і, відповідно позивач, не межуючи з ОСОБА_4 не міг порушити такі межі шляхом встановлення паркану, оскільки такий паркан був встановлений ОСОБА_5 з боку її земельної ділянки.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Суд повторно вважає за необхідне зазначити, що відповідно до статті 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право, зокрема, безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель.

Тобто, під час проведення перевірки державний інспектор має право перевіряти та витребовувати необхідні документи та зобовязаний встановити факт порушення земельного законодавства на підставі належних та допустимих доказів.

Водночас державним інспектором Державної інспекції сільського господарства у Волинській області ОСОБА_3 в ході проведення перевірки не було зібрано (перевірено) документів на підтвердження факту самовільного зайняття земельної ділянки громадянина ОСОБА_4 саме позивачем, такі докази не надані відповідачем і в ході судового розгляду. Відтак, відповідачем не доведено правомірності винесення припису від 19.11.2015 року № 000323, яким встановлено, що громадянин ОСОБА_1 самовільно зайняв земельну ділянку належну громадянину ОСОБА_4

Відповідно до пункту 1.2 Порядку оформлення, вручення (надсилання) приписів у разі виявлення порушень земельного законодавства, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.02.2013 року № 104 (далі Порядок № 104), припис - це обовязкова для виконання у визначені строки письмова вимога державного інспектора сільського господарства, яка оформляється, вручається (надсилається) керівникам юридичних осіб та фізичним особам (у тому числі керівникам субєктів господарювання та фізичним особам - підприємцям) щодо усунення порушень земельного законодавства.

Згідно додатку № до 1 Порядку № 104 припис повинен містити суть порушення земельного законодавства із зазначенням місцезнаходження земельної ділянки, категорії земель та її цільового призначення, стану земельної ділянки, статей, їх частин, пунктів (підпунктів, абзаців) законів та інших нормативно-правових актів, вимоги яких порушено, а також заходи, які необхідно здійснити для припинення порушення земельного законодавства, усунення його наслідків, строк їх виконання по кожному із заходів.

Однак, всупереч вищезазначеним вимогам, у оскаржуваному приписі від 19.11.2015 року № 000323 не зазначено, які вимоги статей, їх частин, пунктів (підпунктів, абзаців) законів та інших нормативно-правових актів позивачем порушено, а також не зазначено строк виконання позивачем даного припису, що свідчить про порушення при оформленні даного припису.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 25 липня 2007 року № 963 затверджена Методика визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу (далі Методика № 963).

Підставою для здійснення розрахунку розміру шкоди, заподіяної юридичним чи фізичним особам внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, є: акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства; протокол про адміністративне правопорушення; припис (з вимогою усунення порушення земельного законодавства); акт обстеження земельної ділянки.

Суд зазначає, що в акті обстеження земельної ділянки від 19.11.2015 року № 000015 не зазначено, обстеження якої саме земельної ділянки було проведено, у плані-схемі земельної ділянки відсутня привязка до місцевості, не зазначено суміжних землекористувачів та не вказано площі, на якій виявлено порушення (самовільне самозайняття).

Таким чином, оскільки в ході судового розгляду не встановлено факту самовільного зайняття позивачем ОСОБА_1 земельної ділянки, належної громадянину ОСОБА_4, тому і розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки (в межах населеного пункту), на суму 126,42 грн. був здійснений державним інспектором Державної інспекції сільського господарства у Волинській області ОСОБА_3 без зясування та встановлення вищезазначених обставин, а відтак, є протиправним.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про незаконність дій державного інспектора Державної інспекції сільського господарства у Волинській області ОСОБА_3 щодо проведення позапланової перевірки дотримання ОСОБА_1 вимог земельного законодавства, а також про необхідність скасування розрахунку розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки (в межах населеного пункту), на суму 126,42 грн. та припису припис від 19.11.2015 року № 000323.

Керуючись частиною 3 статті 160, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати незаконними дії державного інспектора Державної інспекції сільського господарства у Волинській області ОСОБА_3 щодо проведення позапланової перевірки дотримання ОСОБА_1 вимог земельного законодавства.

Скасувати розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки (в межах населеного пункту), на суму 126,42 грн. (сто двадцять шість грн. 42 коп.), здійснений державним інспектором Державної інспекції сільського господарства у Волинській області ОСОБА_3.

Скасувати припис державного інспектора Державної інспекції сільського господарства у Волинській області ОСОБА_3 від 19 листопада 2015 року № 000323.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої складено 30.05.2016 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

ОСОБА_8 Андрусенко