Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2016-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2016 року м. Київ К/9991/20155/11

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

ОСОБА_2

на постанову Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 01.03.2011

у справі №2а-12005/10/5/0170

за позовом ОСОБА_2

до Державної податкової інспекції в м.Єпаторії Автономної Республіки Крим

про визнання протиправними дій та спонукання до виконання певних дій,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 18.11.2010 позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Державної податкової інспекції в м. Сімферополі АР Крим щодо відмови ОСОБА_3 у включенні до податкового кредиту вартість оплати послуг з навчання її сина ОСОБА_4 у 2009 році. Зобов?язано Державну податкову інспекцію в м. Сімферополі АР Крим здійснити заходи щодо повернення позивачу суму надмірно сплаченого податку з доходів фізичних осіб у 2009 році у розмірі 667,76 грн. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Постановою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 01.03.2011 постанову Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 18.11.2010 скасовано. Прийнято нову постанову про відмову в задоволенні позову повністю.

У справі відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою позивача, у якій ставиться питання про скасування рішення суду апеляційної інстанції та зміну постанови суду першої інстанції, шляхом виправлення помилок у резолютивній частині рішення, з підстав порушення норм матеріального та процесуального права.

Сторони представників у судове засідання касаційної інстанції не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені. Відповідно до ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в судових рішеннях, в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 05.08.2008 між Харківським національним економічним університетом Міністерства освіти і науки України в особі ректора Пономаренка В.С. та ОСОБА_6 (син позивачки) був укладений Договір № 2008.04.105.4.071 про підготовку фахівця з вищої освіти.

Позивачкою 18.01.2010 до відповідача була подана декларація про доходи за 2009 рік із всіма необхідними документами для розрахунку суми податку з доходів фізичних осіб, що підлягає, на її думку поверненню їй з урахуванням податкового кредиту, оскільки саме вона платила за навчання сина.

Листами №1162/н/147-2-08 від 15.03.2010 та №3276/н/17-2-08 від 11.06.2010 відповідач повідомив позивачку про те, що за результатами 2009 року платником податку з доходів фізичних осіб є її син ОСОБА_6, і саме він повинен надати декларацію про доходи, та має право на звернення за податковим кредитом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, посилаючись на норми підпункту 5.3.3 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» (далі - Закон № 889-ІV), дійшов висновку, що оскільки витрати по оплаті навчання сина у 2009 році понесені ОСОБА_2, то вона скористалась правом вибору щодо включення понесених витрат до податкового кредиту одного з членів сім'ї та має право на отримання податкового кредиту.

Проте, судова колегія вважає правильними висновки суду апеляційної інстанції про наявність підстав для відмови в позові, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1.16 статті 1 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» (далі - Закон № 889-ІV) податковий кредит - сума (вартість) витрат, понесених платником податку - резидентом у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг) у резидентів - фізичних або юридичних осіб протягом звітного року (крім витрат на сплату податку на додану вартість та акцизного збору), на суму яких дозволяється зменшення суми його загального річного оподатковуваного доходу, одержаного за наслідками такого звітного року, у випадках, визначених цим Законом.

Платниками податку, згідно пункту 2.1 статті 2 Закону № 889-ІV, зокрема, є резидент, який отримує як доходи з джерелом їх походження з території України, так і іноземні доходи.

Загальний річний оподатковуваний дохід складається з суми загальних місячних оподатковуваних доходів звітного року, а також іноземних доходів, одержаних протягом такого звітного року (пункт 4.1 статті 4 Закону № 889-ІV).

При цьому, підпунктом 5.4.2 пункту 5.4 статті 5 Закону № 889-ІV встановлено обмеження щодо не перевищення сум нарахованого платником податку податкового кредиту понад суми загального оподатковуваного доходу платника податку, одержаного протягом звітного року як заробітна плата.

Згідно положень статті 1 Закону № 889-ІV заробітна плата - це доходи, а також інші заохочувальні та компенсаційні виплати або інші виплати та винагороди, які виплачуються (надаються) платнику податку у зв'язку з відносинами трудового найму згідно із законом.

Судом апеляційної інстанції правильно враховано, що договір № 2008.04.105.4.071 про підготовку фахівця з вищої освіти укладено з ОСОБА_6, згідно наданих до справи квитанцій, оплата за навчання проводилась ОСОБА_6, у звітному 2009 році ОСОБА_6 навчався та працював, до податкового органу у 2009 році на нього надходила інформація за ф. 1ДФ (ознака доходу 1), а отже він за наслідками 2009 року є платником податку з доходів фізичних осіб і право на звернення за податковим кредитом, за умови додержання ним вимог пункту 5.3 статті 5 Закону № 889-ІV, має він, а не члени його сім'ї першого ступеню споріднення, у тому числі і матір.

Мотивація та докази, наведені у касаційній скарзі, не дають адміністративному суду касаційної інстанції підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 01.03.2011 - без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту проголошення. Заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі може бути подана з підстав, в порядку та у строки встановлені ст.ст.236-2391 КАС України безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий Л.В.Ланченко

Судді Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун