Справа № 813/1480/16
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2016-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

з питань залишення позовної заяви без розгляду

25 травня 2016 року Справа № 813/1480/16

Львівський окружний адміністративний суд в складі

головуючого судді Кузана Р.І.,

секретар судового засідання Перчак С.В.,

з участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання про залишення без розгляду адміністративного позову ОСОБА_3 до Львівської митниці ДФС про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в :

28 квітня 2016 року ОСОБА_3 (надалі ОСОБА_3, позивач) звернувся у Львівський окружний адміністративний суд з позовом до Львівської митниці Державної фіскальної служби України (надалі Львівська митниця ДФС, відповідач), в якому просить стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 16.07.13р. по 04.03.14р. в розмірі 23490,36 грн., у звязку з незаконним звільненням позивача із займаної посади.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що наказом начальника Львівської митниці Міндоходів № 224-о від 15.07.13р. його було звільнено з посади старшого інспектора відділу митного оформлення № 3 митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці Міндоходів.

За результатами оскарження позивачем вказаного наказу, постановою Львівського окружного адміністративного суду від 07.10.13р. у справі № 813/6446/13-а, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.03.14р., визнано протиправним та скасовано наказ Львівської митниці Міндоходів № 224-о від 15.07.13р. та поновлено ОСОБА_3 на раніше займаній ним посаді з 16.07.13р. Постанову суду в частині поновлення позивача на посаді звернено до негайного виконання.

Вимога про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в період з 16.07.13р. по 04.03.14р. позивачем не заявлялась та судом не вирішувалась.

Наказом начальника Львівської митниці Міндоходів № 301-о від 05.03.14р. позивача поновлено на займаній посаді.

Судом встановлено, що Львівська митниця ДФС є правонаступником Львівської митниці Міндоходів.

В судовому засіданні представником відповідача заявлено клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у звязку з пропуском строків звернення до адміністративного суду.

Представник позивача проти заявленого клопотання заперечила. Вважає, що з урахуванням положень ч.2 ст.233 Кодексу законів про працю України (надалі - КЗпП України) на правовідносини між сторонами не поширюються строки звернення до адміністративного суду.

При вирішенні клопотання суд врахував пояснення учасників судового процесу, наявні у справі докази та встановив наступне.

Згідно з ч.1 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 3 цієї ж статті передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до ч.1 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

За положеннями ч.2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Зі змісту наявної в матеріалах справи постанови Львівського окружного адміністративного суду від 07.10.13р. у справі № 813/6446/13-а слідує, що суд, як орган, що розглядав трудовий спір, при поновленні позивача на займаній посаді не вирішив питання про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Позивач цього рішення не оскаржував. Натомість Львівський апеляційний адміністративний суд за результатами розгляду апеляційної скарги відповідача, ухвалою від 04.03.14р. залишив вказане судове рішення без змін.

Таким чином, позивач дізнався про порушення свого права (права на отримання середнього заробітку за час вимушеного прогулу) 04.03.14р., після набрання постановою Львівського окружного адміністративного суду від 07.10.13р. законної сили.

До суду з даним адміністративним позовом ОСОБА_3 звернувся лише 28.04.16р. (більше ніж через два роки), тобто з порушенням строку, встановленого ч.3 ст.99 КАС України та ч.1 ст. 233 КЗпП України.

Суд не бере до уваги посилання позивача на положення ч.2 ст.233 КЗпП України, оскільки дана норма стосується заробітної плати, а не середнього заробітку за час вимушеного прогулу, які за своєю правовою природою різняться (заробітна плата винагорода за виконану роботу; середній заробіток за час вимушеного прогулу гарантія для працівника, передбачена законом за незаконне звільнення, в даному випадку).

При цьому, судом враховано Рішення Конституційного Суду України від 15.10.13р. № 8-рп/2013 та № 9-рп/2013, а також положення ст. 12 Закону України «Про оплату праці», відповідно до якої, оплата середнього заробітку за час вимушеного прогулу не входить до переліку гарантій та компенсацій, повязаних з оплатою праці працівників.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.155 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Оскільки, в силу закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є обєктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та повязані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджується належними доказами, суд вважає, що позивачем не наведено таких обставин та пропущено строк звернення до суду.

За наведених обставин, адміністративний позов про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у звязку з незаконним звільненням ОСОБА_3 з займаної посади, слід залишити без розгляду.

Судові витрати, у відповідності до положень ст. 94 КАС України зі сторін не належить стягувати.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 155, 160, 165, 167 КАС України, суд,

у х в а л и в :

клопотання задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_3 до Львівської митниці ДФС про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що ухвала не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п'яти днів з дня отримання копії повного тексту ухвали до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Кузан Р.І.