Справа № 805/1812/14
Суддя: Бабаш Г.П.
Дата ухвалення: 2016-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2016 р. Справа №805/1812/14

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 16 год. 00 хв.

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бабаш Г.П.,

при секретарі Кочетові В.К.,

за участю

позивача ОСОБА_1 (особисто),

представника позивача ОСОБА_2 (за довіреністю),

представника відповідача ОСОБА_3 (за довіреністю),

представника третьої особи ОСОБА_4 (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Держгеокадастру у м. Маріуполі Донецької області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_5 про встановлення кадастрових даних, визнання недійсними відомостей, визнання протиправними дій та бездіяльності, зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Держземагентства у м. Маріуполі Донецької області, в якому просить:

- встановити кадастрові дані на земельну ділянку №10 по пр. Металургів в м. Маріуполі Донецької області, які відповідають державному акту ЯД №129895 від 30.01.2007 року на імя ОСОБА_6 (кадастровий номер земельної ділянки :02:009:0315);

- визнати недійсними відомості у Поземельній книзі на земельну ділянку №10 по пр. Металургів в м. Маріуполі Донецької області, які не відповідають державному акту ЯД №129895 від 30.01.2007 року на імя ОСОБА_6;

- визнати протиправними дії Управління Держземагентства у м. Маріуполі Донецької області по внесенню недостовірних відомостей до Державного земельного кадастру України та Поземельної книги на земельну ділянку №10 по пр. Металургів в м. Маріуполі Донецької області;

- визнати протиправною бездіяльність Управління Держземагентства у м. Маріуполі Донецької області по невжиттю заходів з письмового повідомлення позивача як заінтересованої особи про виправлення помилки та зміни меж земельної ділянки №10 по пр. Металургів в м. Маріуполі Донецької області у Державному земельному кадастрі України і у Поземельній книзі;

- зобовязати Управління Держземагентства у м. Маріуполі Донецької області відновити кадастрові дані у Державному земельному кадастрі України та у землевпорядній документації (паперові та електронні документи) на земельну ділянку №10 по пр. Металургів в м. Маріуполі Донецької області у відповідності до державного акту ЯД №129895 від 30.01.2007 року на імя ОСОБА_6 (кадастровий номер земельної ділянки :02:009:0315);

- зобовязати Управління Держземагентства у м. Маріуполі Донецької області у встановлений судом строк надати до суду звіт про виконання судового рішення у даній адміністративній справі.

Відповідно до ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 26.03.2014 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено ОСОБА_5.

Ухвалою суду від 17.02.2016 року здійснено процесуальну заміну первинного відповідача Управління Держземагентства у м. Маріуполі Донецької області, правонаступником Управлінням Держгеокадастру у м. Маріуполі Донецької області.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що земельна ділянка №10 по пр. Металургів в м. Маріуполі Донецької області межує з ділянкою №8 по пр. Металургів в м. Маріуполі Донецької області, яка належить позивачу. Проте, відповідачем до Державного земельного кадастру України було внесено недостовірні відомості на земельну ділянку, що призвело до невідповідності конфігурації земельної ділянки №10 по пр. Металургів в м. Маріуполі Донецької області, зазначеної у державному акті на право власності на дану земельну ділянку ЯД №129895 від 30.01.2007 року на імя ОСОБА_6, відомостям, що містяться у Поземельній книзі 04.07.2013 року. Так, позивач вказує на те, що відповідачем безпідставно зроблено державну реєстрацію земельної вказаної ділянки на підставі технічної документації з землеустрою від 01.07.2013 року, коли державна реєстрація й створення державного акту на право власності даної земельної ділянки відбулись ще 30.01.2007 року. Як вказує позивач, відповідач мав всі необхідні повноваження для виправлення помилки та для відновлення відомостей у Державному земельному кадастрі, проте не зробив зазначених дій. Крім того, вважає, що відповідач був зобовязаний відновити достовірність та повноту відомостей у Державному земельному кадастрі на земельну ділянку №10 по пр. Металургів в м. Маріуполі Донецької області, враховуючи явну невідповідність цих даних відомостям у Державному земельному акті та повідомити про це позивача як власника суміжної ділянки та заінтересовану особу. Таким чином, позивач вважає, що відповідач при внесенні недостовірних даних до Державного земельного кадастру діяв всупереч вимогам діючого законодавства.

Третьою особою до суду надано заперечення проти позовних вимог, які вмотивовані тим, що позивачем пропущено встановлений КАС України шестимісячний строк звернення до суду з даним позовом. Крім того, третя особа вказує на те, що обставини, на які посилається позивач, в повному обсязі встановлені в судовому рішенні в адміністративній справі №805/9625/13-а. Також, зазначає, що з позовної заяви не вбачається суті порушених законних прав та інтересів позивача. Просив залишити дану позовну заяву без розгляду.

Позивач та її представник в судовому засідання позовні вимоги підтримали, надали суду пояснення, аналогічні викладеному у позові, просили позов задовольнити у повному обсязі.

Представники відповідача та третьої особи в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували з підстав, викладених у запереченнях проти позову. Просили відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановлено наступне.

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку від 15.12.2003 року земельна ділянка площею 0,0719 га, розташована за адресою: м. Маріуполь, пр. Металургів, 8 з кадастровим номером :02:009:0150 належить на праві власності ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 25).

Згідно рішення Колегії Приморської районної адміністрації Маріупольської міської ради від 26.05.2010 року №91 «Про надання містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки за адресою: пр. Металургів, 8 на імя гр. ОСОБА_1» для здійснення будівництва житлового будинку позивачу надано містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки встановлені поданням Головного управління містобудування і архітектури міської ради від 01.02.2010 року №06-01-31/9-06 (т. 1 а.с. 78-83).

Судом встановлено, та не є спірним між сторонами, що земельна ділянка №10 по пр. Металургів в Приморському районі м. Маріуполя Донецької області (кадастровий номер :02:009:0315), що належить на праві власності ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу, межує з земельною ділянкою, розташована за адресою: м. Маріуполь, пр. Металургів, 8 з кадастровим номером :02:009:0150, яка належить ОСОБА_1.

Як вказує позивач, 30.07.2013 року при ознайомленні з Поземельною книгою на земельну ділянку №10 по пр. Металургів в Приморському районі м. Маріуполя останній стало відомо про внесення відповідачем недостовірних відомостей до Державного земельного кадастру України, що призвело до невідповідності конфігурації земельної ділянки №10 по пр. Металургів в м. Маріуполі Донецької області, зазначеної у державному акті на право власності на дану земельну ділянку ЯД №129895 від 30.01.2007 року на імя ОСОБА_6, відомостям, що містяться у Поземельній книзі 04.07.2013 року.

Щодо строку звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. При цьому у відповідності до ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Адміністративний позов, відповідно до ст. 99 КАС України, може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 зазначено статті встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вказує позивач, про спірні обставини останній стало відомо 30.07.2013 року, позовна заява підписана позивачем 23.01.2014 року та того ж дня направлена поштою до суду. До суду вказана позовна заява надійшла 07.02.2014 року.

Суд зазначає, що вирішуючи питання щодо можливості визнання поважними причин пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду, суд виходить з того, що сам по собі інститут строку на звернення до адміністративного має на меті полегшення надання учасниками адміністративного процесу доказів, підвищує їх достовірність, а також забезпечує правову визначеність учасників спірних правовідносин. Іншими словами, обмеження строку реалізації права на судовий захист покликане передусім дисциплінувати учасників адміністративних правовідносин.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

На переконання суду, наслідки пропуску строку позовної давності в адміністративному процесі, підлягають застосуванню виключно у разі наявності сумніву можливості встановлення об'єктивної істини в розглядуваній справі внаслідок значного спливу часу.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що строк звернення до суду із зазначеним адміністративним позовом позивачем не пропущено.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії) дій чи бездіяльності.

Статтею 15-1 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить, серед іншого, ведення та адміністрування Державного земельного кадастру.

Згідно статті 204 Земельного кодексу України, ведення Державного земельного кадастру здійснюється відповідно до закону.

Так, правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру визначені Законом України Про Державний земельний кадастр (далі Закон).

Відповідно до ст. 2 Закону Україну Про Державний земельний кадастр (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державний земельний кадастр ведеться з метою інформаційного забезпечення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, фізичних та юридичних осіб при: регулюванні земельних відносин; управлінні земельними ресурсами; організації раціонального використання та охорони земель; здійсненні землеустрою; проведенні оцінки землі; формуванні та веденні містобудівного кадастру, кадастрів інших природних ресурсів; справлянні плати за землю.

Ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (ч.1 ст.6 Закону).

Внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (ч.1 ст.9 Закону).

Статтею 15 Закону визначено, до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив'язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об'єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку. Відомості про земельну ділянку містять інформацію про її власників (користувачів), зазначену в частині другій статті 30 цього Закону, зареєстровані речові права відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 20 даного Закону відомості Державного земельного кадастру є офіційними. Внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру є обов'язковим.

Відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру: на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок - у випадках, визначених статтею 791 Земельного кодексу України, при їх формуванні; на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 Земельного кодексу України; на підставі проектів землеустрою щодо впорядкування існуючих землеволодінь - у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками (ч.1 ст.21 Закону).

Органи державної влади (крім Верховної Ради України) та органи місцевого самоврядування у строк не пізніше п'яти робочих днів після прийняття рішень про затвердження документації із землеустрою і технічної документації з оцінки земель, яка згідно з цією статтею є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надають центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, відповідно до їх компетенції засвідчені копії вказаних рішень для внесення відповідної інформації до Державного земельного кадастру (ч.12 ст.21 Закону).

Внесення відомостей до Державного земельного кадастру здійснюється у строк, що не перевищує чотирнадцяти робочих днів з дня отримання відповідних документів, якщо цим Законом не встановлено інший строк для здійснення цих дій (ч.14 ст.21 Закону).

Інформація про дату реєстрації заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, вхідний номер, стислий зміст заяви, а також інформація про наслідки її розгляду підлягає оприлюдненню на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних

відносин (ч.17 ст.21 Закону).

Державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою:

особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи;

власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи;

органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності).

Для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються:

заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин;

оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки;

документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа;

документ, що підтверджує оплату послуг з державної реєстрації земельної ділянки.

Заява з доданими документами надається заявником особисто чи уповноваженою ним особою або надсилається поштою цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення.

Державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви:

Перевіряє відповідність документів вимогам законодавства;

за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації.

Підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є:

розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора;

подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі;

невідповідність поданих документів вимогам законодавства;

знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

У разі надання відмови з підстави, визначеної абзацом другим частини шостої цієї статті, заявнику повідомляється найменування та адреса органу, до повноважень якого належить здійснення державної реєстрації земельної ділянки.

На підтвердження державної реєстрації земельної ділянки заявнику безоплатно видається витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Витяг містить всі відомості про земельну ділянку, внесені до Поземельної книги. Складовою частиною

витягу є кадастровий план земельної ділянки.

При здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер (ч.ч. 1-10 ст.24 Закону).

Поземельна книга є документом Державного земельного кадастру, який містить такі відомості про земельну ділянку:

а) кадастровий номер;

б) площа;

в) місцезнаходження (адміністративно-територіальна одиниця);

г) склад угідь;

ґ) цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель);

д) нормативна грошова оцінка;

е) відомості про обмеження у використанні земельної ділянки;

є) відомості про межі частини земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки;

ж) кадастровий план земельної ділянки;

з) дата державної реєстрації земельної ділянки;

и) інформація про документацію із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки, а також внесені зміни до цих відомостей;

і) інформація про власників (користувачів) земельної ділянки відповідно до даних про зареєстровані речові права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

ї) дані про бонітування ґрунтів.

Поземельна книга відкривається одночасно з державною реєстрацією земельної ділянки.

Поземельна книга ведеться в паперовій та електронній (цифровій) формі.

Поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.

До Поземельної книги в паперовій формі долучаються всі документи, які стали підставою для внесення відомостей до неї (ч.ч. 1-5 ст.25 Закону).

При відкритті Поземельної книги відомості до неї вносяться на підставі документації, яка подана для державної реєстрації земельної ділянки (крім відомостей про власників та користувачів земельної ділянки) (ч.1 ст.26 Закону).

З аналізу наведених норм вбачається, що відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування певної земельної ділянки. Крім того, реєстрації відповідної земельної ділянки здійснюється на підставі заяви, поданої особою, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, або уповноваженої нею особи; власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності або уповноваженої ними особи; органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування.

З матеріалів справи вбачається, що у звязку з набуттям ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу права приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:009:0315 відповідачем 04.07.2013 року відкрито Поземельну книгу.

Позивач в обґрунтування своєї правової позиції посилається на встановлення 30.07.2013 року факту внесення 04.07.2013 року до Державного земельного кадастру України недостовірних відомостей стосовно земельної ділянки №10 по пр. Металургів в м. Маріуполі Донецької області, що, на думку позивача, впливає на її законні права та інтереси як власника суміжної земельної ділянки, розташована за адресою: м. Маріуполь, пр. Металургів, 8. Також, позивач зазначає, що внесення зазначених даних до Державного земельного кадастру України порушує її переважне право на забудову власної земельної ділянки.

Також, на підтвердження правомірності вказаних обставин позивач посилається на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 30.07.2013 року по адміністративній справі №805/9625/13-а.

Суд зазначає, що відповідно до відповідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, постановою Донецького окружного адміністративного суду від 30.07.2013 року по адміністративній справі №805/9625/13-а встановлено, що розглядаючи повідомлення ОСОБА_1 про виявлення технічної помилки у Державному земельному кадастрі України відповідачем помилково було ототожнено виправлення технічної помилки у Державному земельному кадастрі України із внесенням до нього змін, оскільки означенні поняття мають не лише різне смислове значення, а й правове регулювання. Водночас, надавши відповідь позивачу щодо відмови внесення змін до Державного земельного кадастру України, відповідачем головним чином було залишено поза увагою питання наявності в ньому технічних помилок та підстав для їх виправлення.

Тобто вказаним судовим рішенням встановлено факт неналежного розгляду повідомлення позивача про виявлення технічної помилки у Державному земельному кадастрі України стосовно зазначення даних щодо змеленої ділянки №10 по пр. Металургів у м. Маріуполі, тоді як вказані обставини не можуть слугувати підставою для визнання як встановленого факту внесення до Державного земельного кадастру України недостовірних даних щодо вказаної земельної ділянки.

При цьому, суд зауважує, що під час судового розгляду даної справи позивачем не надано доказів внесення до Державного земельного кадастру України недостовірних відомостей на земельну ділянку, які б призвели до невідповідності конфігурації земельної ділянки №10 по пр. Металургів в м. Маріуполі Донецької області, зазначеної у державному акті на право власності на дану земельну ділянку ЯД №129895 від 30.01.2007 року на імя ОСОБА_6, відомостям, що містяться у Поземельній книзі 04.07.2013 року, та були б підставою для захисту порушених прав позивача.

В той же час, позивачем не зазначено, в якій частині зазначені обставини порушують її законні права та інтереси та перешкоджають її праву як власника земельної ділянки №8 по пр. Металургів в м. Маріуполі Донецької області на забудову власної земельної ділянки.

Так, з метою повного, всебічного і обєктивного дослідження судом всіх обставин справи, ухвалою суду від 08.07.2014р. по даній справі призначено судову експертизу, на вирішення якої постановлені наступні питання:

1. Чи відповідають кадастрові дані зазначені у Поземельній книзі на земельну ділянку № 10 по пр. Металургів у Приморському районі м. Маріуполя Донецької області акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 129895 від 30.01.2007 року на імя ОСОБА_6, якщо ні, то в чому розбіжність.

2. Чи змінились лінійні проміри між точками по межам земельної ділянки, кількість самих точок, кути поворотів, периметр, площа і відповідно, привязка до місцевості земельної ділянки № 10 по пр. Металургів у Приморському районі м. Маріуполя Донецької області (кадастровий номер земельної ділянки :02:009:0315), у тому числі відносно земельної ділянки № 8 по пр. Металургів у Приморському районі м. Маріуполя Донецької області (кадастровий номер земельної ділянки :02:009:0150) відносно даним державного акту на право власності ЯД № 129895 від 30.01.2007 року на імя ОСОБА_6, якщо є невідповідності, то у чому вони полягають.

3. В разі, якщо відбулись зміни, чи можливо відновити межі земельної ділянки № 10 по пр. Металургів у Приморському районі м. Маріуполя Донецької області на місцевості у відповідності до державного акту на право власності ЯД № 129895 від 30.01.2007 року на імя ОСОБА_6 (кадастровий номер земельної ділянки :02:009:0315). Яким чином можливо відновити межі земельної ділянки № 10 у разі невідповідності наданих до суду документів даним державного акту на право власності ЯД № 129895 від 30.01.2007 року на імя ОСОБА_6.

4. Чи є накладення земельних ділянок позивача (кадастровий номер земельної ділянки :02:009:0150) і третьої особи (кадастровий номер земельної ділянки :02:009:0315) одна на одну згідно чинним землевпорядним документам;

Відповідно до висновку від 30.10.2015р. №1110-10 судової будівельно-технічної експертизи експертом по вказаним питанням надано наступні відповіді:

- по першому питанню:

Кадастрові дані, зазначені у Поземельній книзі на земельну ділянку № 10 по пр. Металургів у Приморському районі м. Маріуполя Донецької області в частині земельної ділянки з описом суміжних землевласників і землекористувачів, поворотних точок меж земельної ділянки, лінійних промірів між точками по межах земельної ділянки відповідають акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 129895 від 30.01.2007 року на імя ОСОБА_6. Відомості щодо координат поворотних точок меж земельної ділянки у акті на право власності на земельну ділянку не має внаслідок відсутності підстав для їх внесення.

- по другому питанню:

З точністю до сантиметра (другого знаку після коми) лінійні проміри між точками по межам земельної ділянки, кількість самих точок, кути поворотів, периметр, площа і відповідно, привязка до місцевості земельної ділянки № 10 по пр. Металургів у Приморському районі м. Маріуполя Донецької області (кадастровий номер земельної ділянки :02:009:0315), у тому числі відносно земельної ділянки № 8 по пр. Металургів у Приморському районі м. Маріуполя Донецької області (кадастровий номер земельної ділянки :02:009:0150) змінились відносно даних державного акту на право власності ЯД № 129895 від 30.01.2007 року на імя ОСОБА_6. Вказані зміни обумовлені різними даними координат точок кутів поворотів земельної ділянки по обєкту дослідження земельної ділянки № 8 по пр. Металургів у Приморському районі м. Маріуполя Донецької області (кадастровий номер земельної ділянки :02:009:0150).

- по третьому питанню:

Внаслідок відсутності відомостей у пояснювальній записці щодо застосування геодезичного методу з привязкою не менше двох характерних закріплених поворотних точок до пунктів державної геодезичної мережі та до твердих точок на місцевості, відсутності відомостей щодо даних здійсненої кадастрової зйомки земельної ділянки з наступним вирахуванням координат поворотних точок меж (у державній або умовній системі координат) і площі ділянки неможливо перенесення межі земельної ділянки за наявними технічними документами, які містяться у матеріалах адміністративної справи, в натуру (на місцевість) та неможливо відновлення всіх поворотних точок меж земельної ділянки. Основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. Для відновлення меж необхідно усунути недоліки у наявному проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 2006 року або відновити вказані дані за інформацією, яка міститься у обмінному файлі. У разі відсутності такої документації розробляється технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки.

- по четвертому питанню:

Накладення земельних ділянок позивача (кадастровий номер земельної ділянки :02:009:0150, № 8 по пр. Металургів у Приморському районі м. Маріуполя Донецької області) і третьої особи (кадастровий номер земельної ділянки :02:009:0315, № 10 по пр. Металургів у Приморському районі м. Маріуполя Донецької області) одна на одну згідно чинним землевпорядним документам, які маються у матеріалах адміністративної справи, відсутнє.

З аналізу вказаного висновку експерта та наявних в матеріалах справи документів вбачається, що кадастрові дані, зазначені у Поземельній книзі на земельну ділянку № 10 по пр. Металургів у Приморському районі м. Маріуполя Донецької області в частині земельної ділянки з описом суміжних землевласників і землекористувачів, поворотних точок меж земельної ділянки, лінійних промірів між точками по межах земельної ділянки відповідають акту на право власності на вказану земельну ділянку серії ЯД № 129895 від 30.01.2007 року.

Стосовно ж питання щодо зміни лінійних промірів між точками по межам земельної ділянки, кількості самих точок, кутів поворотів, периметрів, площ і, відповідно, привязок до місцевості земельної ділянки № 10 по пр. Металургів у Приморському районі м. Маріуполя Донецької області (кадастровий номер земельної ділянки :02:009:0315), у тому числі відносно земельної ділянки № 8 по пр. Металургів у Приморському районі м. Маріуполя Донецької області (кадастровий номер земельної ділянки :02:009:0150) відносно даних державного акту на право власності ЯД № 129895 від 30.01.2007 року на імя ОСОБА_6, та щодо можливості відновлення меж земельної ділянки № 10 по пр. Металургів у Приморському районі м. Маріуполя Донецької області на місцевості у відповідності до державного акту на право власності ЯД № 129895 від 30.01.2007 року на імя ОСОБА_6 (кадастровий номер земельної ділянки :02:009:0315), суд зазначає, що вказані питання не є предметом розгляду даної адміністративної справи, у звязку з чим, відповідно, не можуть бути досліджені з наданням їм належної правової оцінки під час судового розгляду вказаної адміністративної справи.

Водночас, суд наголошує, що внаслідок відсутності накладення земельних ділянок позивача (кадастровий номер земельної ділянки :02:009:0150, № 8 по пр. Металургів у Приморському районі м. Маріуполя Донецької області) і третьої особи (кадастровий номер земельної ділянки :02:009:0315, № 10 по пр. Металургів у Приморському районі м. Маріуполя Донецької області) одна на одну згідно чинним землевпорядним документам, які маються у матеріалах адміністративної справи, позивачем необґрунтовано заявлено позовні вимоги до відповідача безпосередньо стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :02:009:0315, розташованої за адресою б. 10 по пр. Металургів у Приморському районі м. Маріуполя Донецької області, оскільки власником вказаного обєкту нерухомості відповідно до правовстановлюючих документів є ОСОБА_5, якому надане переважне право володіти та користуватись даною земельною ділянкою, та в разі порушення його охоронюваних прав звертатись до суду для їх захисту й відновлення.

Таким чином, враховуючи вищенаведені приписи законодавства, висновки судової будівельно-технічної експертизи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо встановлення кадастрових даних на земельну ділянку №10 по пр. Металургів в м. Маріуполі Донецької області, які відповідають державному акту ЯД №129895 від 30.01.2007 року на імя ОСОБА_6 (кадастровий номер земельної ділянки :02:009:0315); визнання недійсними відомостей у Поземельній книзі на земельну ділянку №10 по пр. Металургів в м. Маріуполі Донецької області, які не відповідають державному акту ЯД №129895 від 30.01.2007 року на імя ОСОБА_6; визнання протиправними дій відповідача по внесенню недостовірних відомостей до Державного земельного кадастру України та Поземельної книги на земельну ділянку №10 по пр. Металургів в м. Маріуполі Донецької області; зобовязання відповідача відновити кадастрові дані у Державному земельному кадастрі України та у землевпорядній документації (паперові та електронні документи) на земельну ділянку №10 по пр. Металургів в м. Маріуполі Донецької області у відповідності до державного акту ЯД №129895 від 30.01.2007 року на імя ОСОБА_6 (кадастровий номер земельної ділянки :02:009:0315); зобовязання відповідача у встановлений судом строк надати до суду звіт про виконання судового рішення у даній адміністративній справі.

Стосовно позовних вимог позивача в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача по невжиттю заходів з письмового повідомлення позивача як заінтересованої особи про виправлення помилки та зміни меж земельної ділянки №10 по пр. Металургів в м. Маріуполі Донецької області у Державному земельному кадастрі України і у Поземельній книзі суд зазначає, що вказані обставини були досліджені судом при розгляді адміністративної справи №805/9625/13-а, за результатами якої постановою суду визнано протиправною відмову у вжитті заходів по виправленню помилок у Державному земельному кадастрі України на земельну ділянку №10 по пр. Металургів в Приморському районі м. Маріуполя Донецької області відповідно до державного акту ЯД №129895 від 30.01.2007 року на імя ОСОБА_6 (кадастровий номер земельної ділянки :02:009:0315), оформлену листом від 14.05.2013 року №2013/1711, та зобовязано Управління Держземагенства у місті Маріуполі Донецької області розглянути повідомлення ОСОБА_1 про виявлення технічної помилки у Державному земельному кадастрі України у відповідності до вимог встановлених Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року №1051.

Тобто вимоги позивача в зазначеній частині стосуються безпосередньо порядку виконання судового рішення в зазначеній частині.

Суд зазначає, що відповідно до приписів ст. 257 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Конституцією України встановлена обовязковість виконання судових рішень, які набрали законної сили.

Статтею 258 КАС України передбачена можливість звернення судового рішення до примусового виконання. Так, за приписами вказаної статті за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист. Якщо судове рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, суд має право видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину судового рішення треба виконати за кожним виконавчим листом. Якщо судом було вжито заходів щодо забезпечення позову за заявою осіб, на користь яких ухвалено судове рішення, суд разом із виконавчим листом видає копії документів, які підтверджують виконання ухвали суду про забезпечення позову.

Виконавчий лист видається судом першої інстанції. Якщо за результатами перегляду справи суд апеляційної чи касаційної інстанції залишить прийняте по суті позовних вимог рішення без змін, ухвалить нове судове рішення по суті позовних вимог чи змінить судове рішення, то виконавчий лист видається судом апеляційної чи касаційної інстанції, за умови, що заява особи про видачу виконавчого листа надійшла до моменту повернення адміністративної справи до суду першої інстанції.

В той же час, ст. 267 КАС України передбачає право позивача на звернення до суду із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, що вчинені суб'єктом владних повноважень відповідачем на виконання відповідної постанови суду або на порушення прав позивача, підтверджених такою постановою.

Таким чином, законодавцем встановлено певні гарантії щодо порядку та способів виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Під час судового розгляду справи позивачем не надано до суду доказів звернення до відповідача в порядку виконання судового рішення по адміністративній справі №805/9625/13-а в частині зобовязання останнього розглянути її повідомлення про виявлення технічної помилки у Державному земельному кадастрі України, внаслідок чого у суду на даний час відсутня можливість зясувати, чи була допущена відповідачем бездіяльність щодо невжиття заходів з письмового повідомлення ОСОБА_1 про виправлення технічної помилки у Державному земельному кадастрі України.

З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги позивача в зазначеній частині необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно з частин 1 та 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

З матеріалів справи вбачається, що 08.04.2016 року на виконання ухвали суд від 08.07.2014року про призначення експертизи судовим експертом ОСОБА_7 на адресу Донецького окружного адміністративного суду надано висновок судової будівельно-технічної експертизи №1110-10. Разом з тим, у звязку з нездійсненням оплати за проведення даної експертизи, судовим експертом на адресу суду направлявся акт розрахунку вартості проведеної експертизи та рахунки за її проведення.

Суд зазначає, що на адресу позивача було направлено даний акт розрахунку вартості проведеної експертизи та рахунки за її проведення, проте на даний час витрати, повязані з проведенням вказаної експертизи, позивачем не сплачені.

При цьому суд звертає увагу на те, що згідно ст. 87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз.

Відповідно до ст. 92 КАС України витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз, несе сторона, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучення спеціаліста, перекладача та проведення судової експертизи.

Свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам оплачуються проїзд, а також добові в разі переїзду до іншого населеного пункту. Експертам, спеціалістам і перекладачам повинна бути сплачена винагорода за виконану роботу.

За приписами ст. 98 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою.

Оскільки клопотання про призначення експертизи по даній справі заявлено 02.07.2014 року ОСОБА_1, та беручи до уваги, що позивачу відмовлено в задоволенні позовних вимог, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з останньої судових витрат, повязаних з проведенням судової експертизи, у розмірі 18000 (вісімнадцять тисяч) грн. відповідно до розрахунку експерта №1110 від 30.10.2015 року.

Керуючись, ст.ст. 2, 8-11, 17, 69-71, 86, 94, 158-163, 185-186, 254, КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Держгеокадастру у м. Маріуполі Донецької області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_5 про встановлення кадастрових даних, визнання недійсними відомостей, визнання протиправними дій та бездіяльності, зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 витрати, повязані з проведенням судової експертизи, у розмірі 18000 (вісімнадцять тисяч) грн.

Постанову ухвалено у нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 26 травня 2016 року.

Повний текст постанови складено 31 травня 2016 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У випадку подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Бабаш Г.П.