Справа № 673/1495/15-а
Суддя: Лукіянець Т. В.
Дата ухвалення: 2016-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 673/1495/15-а
Провадження № 2-а/673/2/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" травня 2016 р.

Деражнянський районний суд Хмельницької області в складі

головуючої- судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - Ясінської М.О.,

позивача ОСОБА_2,

представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Деражня адміністративну справу за позовом

ОСОБА_2

до Управління ДАІ УМВС України в Херсонській області

про визнання протиправною та скасування постанови в справі про притягнення до адміністративної відповідальності,-

встановив:

У листопаді 2015 року позивач звернувся з позовом та вказав, що в жовтні 2015 року з листа ВДВС Деражнянського РУЮ, стало відомо про відкриття виконавчого провадження від 23 жовтня 2015 року про стягнення з нього штрафу в розмірі 1360 грн. на підставі постанови відповідача про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП. Підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало те, що він 14 вересня 2015 року о 20 год. 40 хв. на автомобільній дорозі Херсон - Джанкой - Феодосія Керч 29 км, на вимогу працівника міліції не предявив для перевірки документи, чим порушив вимоги п. 2.4.а Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП. Позивач, стверджуючи, що вказаних правопорушень не вчиняв і Правил дорожнього руху України не порушував, просив суд визнати протиправною та скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, при цьому поновити строк звернення до суду на тій підставі, що йому було невідомо про існування оскаржуваної постанови.

В ході судового розгляду позивач збільшив позовні вимоги та при цьому просив стягнути із Державного бюджету понесені ним та документально підтверджені судові витрати.

Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали заявлені вимоги.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав до суду заперечення, у якому позовні вимоги не визнає, в задоволенні позову просить відмовити .

Заслухавши пояснення сторони позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження.

Встановлено, що 14.09.2015 року старшим інспектором ДАІ в Херсонській області капітаном міліції ОСОБА_4 складений протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 №394714 відносно ОСОБА_2 за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Як вбачається з даного протоколу, ОСОБА_2 14.09.2015 року на автодорозі Херсон-Джанкой-Феодосія Керч здійснив обгін транспортного засобу на перехресті з виїздом на смугу зустрічного напрямку на аварійно-небезпечній ділянці, чим порушив вимоги п.14.6.а Правил дорожнього ружу України.

На підставі даного протоколу цією ж посадовою особою була прийнята постанова серії ПС2 №503472 від 14.09.2015 року згідно якої провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 122 КУпАП закрито.

Крім того, постановою цього ж інспектора від 14 вересня 2015 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності з приводу порушення ним п.2.1 Правил дорожнього руху, що виразилося в тому, що 14.09.2015 року о 20 год. 40 хв. керуючи автомобілем «Рено Преміум», номерний знак НОМЕР_1 на автомобільній дорозі Херсон - Джанкой - Феодосія Керч 29 км, на вимогу працівника міліції не предявив для перевірки документи.

В звязку з цим, на підставі ч.1 ст.126 КУпАП на позивача накладено адміністративний штраф в розмірі 680 грн.

Відповідно до ч.1 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.21-1 ст.11 Закону України «Про міліцію» (чинного на момент винесення оскаржуваної постанови) надано право працівнику ДАІ зупинити транспортний засіб у разі порушення водієм правил дорожнього руху.

В силу п.2.4. Правил дорожнього руху на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог Правил, та при цьому, зокрема, предявити для перевірки документи.

Згідно п.2.1 цих Правил вставлений вчирепний перелік документів, які водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі.

Встановлені судом обставини дають підстави для висновку, що причиною зупинки 14.09.2015 року ст. інспектором ДАІ транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 стало порушення ним Правил дорожнього руху, а саме п.14.6.а) здійснення обгону на перехресті.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.71 КАСУ, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч цьому, відповідачем не надано доказів того, що ОСОБА_2 14.09.2015 року за вищевказаних обставин дійсно здійснив порушення правил обгону, що в подальшому стало підставою для його зупинки та складання протоколу про адміністративне правопорушення і винесення оскаржуваної постанови. При цьому, суд приймає до уваги, що ст.. інспектором Селезньовим А.В. було закрито провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП на підставі ст.. 36 КУпАП. Враховуючи те, що винність ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП не встановлена, постанова про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП не може залишатися в силі та підлягає скасуванню.

Крім того, судом встановлено, що позивач не був належним чином повідомлений про складання вищевказаних протоколів та прийнятті на підставі них постанови, що суперечить вимогам ст..ст. 254, 258, 285 КУпАП.

З огляду на момент отримання копії оскаржуваної постанови, позивачем не пропущено строк звернення до суду.

Із врахуванням вимог ст.62 Конституції України про те, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню із закриттям справи.

Вирішуючи вимоги позову про стягнення судових витрат, понесених позивачем ОСОБА_2, суд враховує наступне.

Як встановлено Кодексом адміністративного судочинства України до видів судових витрат належать судовий збір та витрати, пов'язані з розглядом справи. Встановлення видів судових витрат, їх розподіл та визначення судом їх розміру регулюються главою 7 Кодексу.

У частині 2 статті 16 КАС України зазначається, що для надання правової допомоги при вирішенні справ у судах в Україні діє адвокатура. У випадках, встановлених законом, правова допомога може надаватися й іншими фахівцями в галузі права. Порядок і умови надання правової допомоги, права й обов'язки адвокатів та інших фахівців у галузі права, які беруть участь в адміністративному процесі і надають правову допомогу, визначаються цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно до ст. 87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать: 1) витрати на правову допомогу; 2) витрати сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду; 3) витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; 4) витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів на місці та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи.

Частиною 1 ст. 90 КАС України передбачено, що витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.

Згідно вимог ч.3 ст.90 КАС України, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Згідно квитанції № 0.0.467191375.1 від 25 листопада 2015 року ОСОБА_2 в якості судового збору сплачено кошти в розмірі 487грн.20коп., які в силу ч.1 ст. 94 КАС України підлягають стягненню на користь останнього з Державного бюджету України.

Також, матеріалами справи підтверджується, що між ОСОБА_2 та адвокатом ОСОБА_3 укладено договір №7 від 19.03.2015 року про надання правової допомоги.

Відповідно до укладеного договору ОСОБА_3 зобов'язаний надати позивачу визначені цим договором послуги, а позивач зобов'язується оплатити надані послуги. Пунктом 4 цього Договору передбачено порядок визначення розміру гонорара адвоката.

Відповідно до квитанцій від 17.02.2016 року та 06.04.2016 ОСОБА_5 сплатив ОСОБА_3 згідно Договору про надання правової допомоги №7 від 19.03.2016 року кошти в загальному розмірі 1600 грн.

Стороною позивача не надано доказів в підтвердження укладання договору з адвокатом ОСОБА_3 про надання правової допомоги від 19.03.2016 року. Крім того, ОСОБА_2 не надано документального підтвердження понесених ним витрат відповідно до договору №7 від 19.03.2015 року про надання ОСОБА_3 правової допомоги. Таким чином, суд не вбачає підстав для стягнення на користь позивача з Державного бюджету України витрат на правову допомогу в загальному розмірі 1600грн.

Керуючись ст. ст. 289, 293 КУпАП та ст. ст. 11, 71, 158-163, 186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Постанову інспектора ДПС взводу з ОПС №1 роти ДПС ДАІ УМВС України в Херсонській області капітана міліції ОСОБА_4 від 14 вересня 2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП ОСОБА_2 та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 680 грн. скасувати, а справу закрити в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з Державного бюджету України сплачений відповідно до квитанції № 0.0.467191375.1 від 25 листопада 2015 року судовий збір на користь ОСОБА_2 у розмірі 487, 20 грн.

В решті вимог позову відмовити.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Вінницького адміністративного апеляційного суду через Деражнянський районний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1