Справа № 817/460/16
Суддя: Гломб Ю.О.
Дата ухвалення: 2016-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 травня 2016 р.Р і в н еСправа №817/460/16

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі судді Гломба Ю.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_2
до Рівненського міського центру зайнятості, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області,
про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Рівненського міського центру зайнятості (далі - ОСОБА_1 МЦЗ) про визнання протиправними дій щодо відмови видати довідку про заробітну плату встановленого зразка, затвердженого постановою Пенсійного Фонду України від 04.09.2013 №15-1, із включенням до неї суми виплат матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в повному розмірі, які виплачувались начальнику відділу - головному бухгалтеру протягом 2008 року та зобов'язання вчинення дій щодо надання такої довідки.

Ухвалою суду від 16.05.2016 суд здійснив перехід до розгляду справи в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач отримує пенсію за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про державну службу в Україні" від 16.12.1993 №3723-XII (далі Закон №3723-XII). У зв'язку з підвищенням заробітної плати державних службовців позивач звернулася до Рівненського МЦЗ з метою отримати довідку про заробітну плату державного службовця для перерахунку пенсії. Однак, відповідач листом від 17.03.2016 №09-19/717 відмовив у наданні такої довідки посилаючись на те, що заробітна плата для перерахунку пенсії непрацюючим пенсіонерам, визначається на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець, на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок, а матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань не входять до складу заробітної плати для обчислення пенсії державного службовця. Механізм формування (обчислення визначених складових заробітної плати працюючого державного службовця) та порядок видачі довідок, а також перерахунок раніше призначених пенсій державним службовцям передбачено п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» (далі Постанова №865). Вважає, що відповідач незаконно відмовив їй у наданні довідки про заробітну плату, оскільки така відмова обмежує право на отримання належних їй сум пенсій.

Відповідач, ОСОБА_1 МЦЗ, позов не визнав з підстав, викладених у письмових поясненнях, у яких зазначає, що на даний час відсутній порядок формування та видачі довідок для перерахунку пенсії державних службовців, оскільки постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких законодавчих актів» (далі - Постанова №1013) скасовано дію п.4 Постанови №865, яким було передбачено механізм формування (обчислення визначених складових заробітної плати працюючого державного службовця) та порядок видачі довідок, а також перерахунок раніше призначених пенсій державним службовцям, що свідчить про відсутність підстав для видачі зажаданої позивачем довідки.

До початку розгляду справи по суті, судом залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м.Рівне, та у зв`язку з реорганізацією органу пенсійного фонду, в ході судового розгляду, допущено заміну його правонаступником - ОСОБА_1 об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Рівненської області.

Третя особа, надало суду письмові пояснення, у яких зазначило, що на даний момент скасовані норми, які регламентували порядок призначення та перерахунку пенсії державним службовцям, а тому відсутні підстави для видачі зажаданої позивачем довідки.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх наявними у справі доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 працювала в Рівненському МЦЗ, обіймала посаду начальника відділу - головного бухгалтера, та отримує пенсію за віком, призначеної відповідно до Закону №3723-XII довічно.

16.03.2016 позивач звернулася із заявою до Рівненського МЦЗ з проханням видати їй довідку про заробітну плату встановленого зразка для перерахунку пенсії, включивши до складових заробітної плати, як середні суми виплат, що виплачувались начальнику відділу - головному бухгалтеру Рівненського МЦЗ в 2008 році, так і середні суми виплат матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, які виплачувались впродовж 2008 року (а.с.11).

Проте листом від 17.03.2016 №09-19/717 відповідачем зазначено про відсутність підстав для надання такої довідки, оскільки заробітна плата для перерахунку пенсії непрацюючим пенсіонерам, визначається на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець, на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок, а матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань не входять до складу заробітної плати для обчислення пенсії державного службовця (а.а.с.12-13).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Видача довідок про роботу та заробітну плату регулюється ст.49 Кодексу законів про працю України, відповідно до якої, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

Із викладеного слідує, що підприємства, установи, організації не наділені правом приймати альтернативні рішення з питань видачі довідок про заробітну плату працівникам, які перебували чи перебувають у трудових правовідносинах із ними, позаяк обов'язок роботодавця видати відповідну довідку на вимогу працівника установлений законом.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про оплату праці" від 24.03.1995 №108/95-ВР встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Згідно з ч.2 ст.33 Закону №3723-XII, заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій, зокрема, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 №400/97-ВР, нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу)).

Згідно зі ст.41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV, до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Верховний Суд України у своїй постанові від 04.03.2014 у справі №21-3а14 зазначив, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, враховується в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Матеріальна допомога, на яку нараховувався збір на обовязкове державне пенсійне страхування, однак яка не включається до складу заробітної плати державного службовця, враховується при обчисленні розміру його пенсії.

Відтак, у суду відсутні правові підстави для включення позивачу у справі виплат матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, які були виплачені за посадою начальника відділу - головного бухгалтера Рівненського МЦЗ протягом 2008 року, так як вони не нараховувалися і не виплачувалися позивачу у вказаний період, а тому страхові внески на обов'язкове державне пенсійне страхування також не нараховувалися та не сплачувалися.

При цьому, такі виплати враховуються тільки при призначенні та визначенні розміру пенсії, є періодичними і вже не можуть бути враховані органом пенсійного фонду для подальших перерахунків у звязку з підвищенням рівня заробітної плати працюючих державних службовці, виплаті чи не виплаті зазначених вище одноразових допомог.

Разом з тим, суд зауважує, що п.4 Постанови №865, яким було передбачено механізм формування (обчислення визначених складових заробітної плати працюючого державного службовця) та порядок видачі довідок про заробітну плату встановленого зразка, затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 04.09.2013 №15-1, було виключено Постановою №1013, а тому матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за 2008 рік, не може враховуватися при обчисленні розміру пенсії державного службовця та не підлягає відображенню в довідці про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч.1 та 2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні (ст.86 КАС України).

З огляду на викладене, суд вважає, що адміністративний позов не підлягає до задоволення повністю.

Відповідно до вимог ст.94 КАС України, понесені позивачем судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Рівненського міського центру зайнятості про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинення певних дій відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Гломб Ю.О.