Справа № 815/3151/15
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2016-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3151/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2016 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТСТРОЙТОРГ" до державної податкової інспекції у Приморському районі міста ОСОБА_1 управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 12.07.2013 р.,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТСТРОЙТОРГ" до державної податкової інспекції у Приморському районі міста ОСОБА_1 управління Міндоходів в Одеській області, в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати у повному обсязі податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 12.07.2013 р.

В обґрунтування адміністративного позову зазначено, що відповідачем проведено перевірку з порушенням процедури її проведення, визначеної чинним законодавством, у зв'язку з чим податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками такої перевірки, підлягає скасуванню. Посилаючись на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 01.02.2016р. у справі № 815/1188/15, якою задоволено адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю Інвестстройторг та визнано протиправними дії державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області щодо проведення перевірки, за результатами якої складено акт №3354/22-4/32432533 від 20.06.2013 р., позивач зазначає, що усі правові акти, прийняті в рамках цієї перевірки є безумовно незаконними.

Від відповідача надійшли письмові заперечення, в яких останній просить у задоволенні позову відмовити з підстав, викладених у запереченнях, мотивуючи тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято податковим органом правомірно, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Податковим кодексом України.

З урахуванням приписів ст.55 КАС України судом допущено процесуальне правонаступництво шляхом заміни неналежного відповідача державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області, належним відповідачем державною податковою інспекцією у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, яку утворено внаслідок проведення відповідної реорганізації системи державних податкових органів.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України, у звязку з відсутністю перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених ст.128 КАС України, та відсутністю потреби заслухати свідка чи експерта, справа розглянута в порядку письмового провадження.

Сторони явку представників до судового засідання не забезпечили, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином та завчасно.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

У період з 07.06.2013р. по 13.06.2013р. на підставі рішення начальника ДПІ у Приморському районі м.Одеси Одеської області ДПС, оформленого Наказом ДПІ у Приморському районі м.Одеси Одеської області ДПС №1498 від 28.05.2013р., згідно з пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.78.1.1, п.п.78.1.4 п.78.1 ст.78, ст.79 Податкового кодексу України посадовими особами ДПІ у Приморському районі м.Одеси Одеської області Державної податкової служби проведено документальну позапланову невиїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю ІНВЕСТСТРОЙТОРГ щодо підтвердження господарських відносин із платником податків - товариством з обмеженою відповідальністю ПАРИТЕТ М () за жовтень 2012р., та визначення їх впливу на податковий облік.

За наслідками перевірки ДПІ у Приморському районі м.Одеси Одеської області ДПС складено акт №3554/22-4/32432533 від 20.06.2013р. Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки з питань дотримання податкового законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, Товариством з обмеженою відповідальністю ІНВЕСТСТРОЙТОРГ, щодо підтвердження господарських відносин із платником податків - Товариство з обмеженою відповідальністю ПАРИТЕТ М за жовтень 2012р., та визначення їх впливу на податковий облік (а.с. 38-51), відповідно до висновків якого встановлено порушення: п.п.14.1.178, п.п.14.1.181, п.п.14.1.185, п.п. 14.1.203 п.14.1 ст.14; п.44.1 ст.44; п.п.198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету за жовтень 2012р. на 293333, 00 грн.

На підставі акта перевірки №3554/22-4/32432533 від 20.06.2013р. державною податковою інспекцією у Приморському районі м.Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 12.07.2013р. (а.с. 37).

Позивач, не погоджуючись з зазначеним рішенням податкового органу, звернувся з позовом до суду, в якому просить його скасувати.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу п.1 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), яким, зокрема, визначено вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними приписами норм чинного законодавства.

Згідно п.20.1.4 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п.75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими Підпунктом 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом. Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Відповідно до п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється у випадку, якщо за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно з пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Статтею 78 ПК України встановлено порядок проведення документальних позапланових перевірок. Відповідно до п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема, за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються можливі порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту (пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України).

За приписами пп.78.1.4 п.78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється, якщо виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно з п. 78.4 ст. 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Таким чином, з аналізу наведених норм ПК України суд приходить до висновку, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться на підставі наказу керівника контролюючого органу та за наявності підстав для її проведення, а право на проведення такої перевірки виникає за умови завчасного надіслання до початку перевірки платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Зазначене узгоджується з правом платника податків бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, закріпленого у підпункті 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 ПК України, та обов'язком платника податків надати посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки, що передбачено пунктом 85.2 статті 85 Податкового кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, Наказ ДПІ у Приморському районі м.Одеси Одеської області ДПС №1498 від 28.05.2013р. «Про проведення позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Інвестстройторг», , щодо підтвердження господарських відносин з платником податків-ТОВ «ПАРИТЕТ М» за жовтень 2012р. та визначення їх впливу на податковий облік» та повідомлення №423/10/22-4 від 28.05.2013р. були направлені на адресу позивача та отримані 04.06.2013р., про що свідчать наявні в матеріалах справи засвідчені копії квитанції та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.53).

Щодо впливу процедурних порушень, допущених посадовими особами контролюючих органiв пiд час проведення перевiрки, на правомiрнiсть винесених за їх наслiдками податкових повiдомлень-рiшень слід зазначити ваступне. ВАСУ виходить з того, що правовi наслiдки процедурних порушень, допущених пiд час проведення виїзних (документальних та фактичних) та документальних невиїзних перевiрок, є рiзними.

Так, згідно позиції Верховного Суду України, висловленій в постанові від 24.12.2010 р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Foods and Goods L.T.D.» до Державної податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька, третя особа: Державна податкова адміністрація в Донецькій області про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючими органами.

Тобто, згідно з правовою позицією Верховного Суду України, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Така позиція цілком узгоджується з приписами ст. 67 Конституції України, яка гласить, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Відтак, процедурні порушення, допущені контролюючим органом при призначенні та /або проведенні перевірки не можуть бути обставиною, яка звільняє платника податків від відповідальності за невиконання його податкового обовязку. Подібна позиція висловлюється у листі Державної фіскальної служби України від 12.09.2014 р. № 4352/7/99-99-10-02-02-17 «Про узагальнення судової практики Вищого адміністративного суду України та Верховного Суду України з питань оскарження наказів на проведення перевірок та актів перевірок».

В даному випадку відбулась документальна позапланова невиїзна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТСТРОЙТОРГ», позивач був повідомлений про проведення документальної позапланової перевірки наказом №1498 та повідомленн м №423/10/22-4 від 28.05.2013р.

Пункт 79.1 ст.79 ПК України встановлює, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Відповідно до п. 79.2 ст.79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Водночас процедурнi порушення, допущенi пiд час призначення та/або проведення невиїзної перевiрки контролюючим органом, не повиннi сприйматися як безумовне свiдчення протиправностi податкових повiдомлень-рiшень, прийнятих за результатами вiдповiдної перевiрки і сам по собi факт визнання протиправними дій державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області щодо проведення перевірки за результатами якої складено акт №3354/22-4/32432533 від 20.06.2013 р., пiсля фактичного її проведення не може бути достатньою пiдставою для скасування податкового повiдомлення-рiшення за умов доведеностi фактiв порушень податкового законодавства особою, що перевiряється. Така позиція висловлена в ухвалі Вищого адміністративного суду України вiд 30.10.2013 р. № К/9991/12000/12.

Крім того, судом встановлено, що станом на час розгляду справи, перевірка позивача вже відбулася, за її результатами складено акт № 3554/22-4/32432533 від 20.06.2013р., на підставі якого прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Р» № НОМЕР_1 від 12.05.2013 р. Як вбачається із оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, на підставі акта перевірки № 3554/22-4/32432533 від 20.06.2013 р. встановлено порушення з боку позивача п.п.14.1.178, п.п. 14.1.181, п.п. 14.1.185, п.п. 14.1.203 п. 14 ст.14, п.44.1. ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України, а також п. 123.1 ст. 123 ПК України.

Під господарською діяльністю розуміється діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами (пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Згідно п.п. 14.1.181 п.14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

За приписами ст.ст. 69, 70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Слід також зазначити, що обов'язок підтвердити правомірність та обґрунтованість витрат (у тому числі і по сплаті ПДВ) первинними документами покладається на платника, позаяк саме він виступає суб'єктом, що використовує включену постачальником до ціни товару суму ПДВ при обчисленні суми податку, яка підлягає перерахуванню до бюджету, а також зменшує об'єкт оподаткування податку на прибуток за фактом понесення витрат.

Статтею 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні № 996-ХІV від 16.07.1999р. визначено, що первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Частинами 1, 2 ст.9 Закону України №996-XIV передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 ст.9 Закону України №996-XIV визначено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п.п.2.1, 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995р., первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи.

Таким чином, іншим визначеним законодавством обовязковим критерієм щодо підтвердження показників податкової звітності платника податків є забезпечення належного бухгалтерського обліку відповідних господарських операцій, в тому числі дотримання вимог щодо підстав для здійснення такого обліку, якими можуть бути первинні документи, оформлені згідно з вимогами чинного законодавства.

Поряд з цим, у бухгалтерському та податковому обліку підприємства враховуються лише ті первинні документи, що складені за наслідками фактично проведеної господарської операції, тобто, зміст господарської операції превалює над її формою. Отже, правомірність формування платником відповідних показників бухгалтерського та податкового обліку має оцінюватись з урахуванням сукупності умов, визначених законодавством України як підстави для їх формування.

В той же час позивач просить скасувати податкове повідомлення-рішення тільки з огляду на порушення процедури проведення перевірки, не заперечуючи проти порушень податкового законодавства, встановлених у ході перевірки, за результатами якої прийняте оскаржуване податкове повідомлення-рішення. При цьому, жодних доказів з посиланням на приписи чинного законодавства в обґрунтування своєї правової позиції щодо незаконності вказаного податкового повідомлення-рішення позивачем не надано. Відтак, оскільки позивач не заперечує та не оспорює виявлені порушення в ході документальної позапланової невиїзної перевірки по суті, суд вважає, що одні лише доводи щодо порушення процедури проведення перевірки не можуть бути достатньою підставою для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 12.05.2013 р.

При прийнятті рішення у даній справі суд враховує, що постановою Одеського окружного адміністративного суду від 01.02.2016р. у справі № 815/1188/15 задоволено адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю Інвестстройторг до державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправними дій щодо проведення перевірки, за результатами якої складено акт №3354/22-4/32432533 від 20.06.2013р.: визнано протиправними дії державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області щодо проведення перевірки за результатами якої складено акт №3354/22-4/32432533 від 20.06.2013 р.

При цьому суд акцентує увагу на тому, що наказ ДПІ у Приморському районі м. Одеси Одеської області ДПС №1498 від 28.05.2013р. «Про проведення позапланової невиїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю Інвестстройторг, , щодо підтвердження господарських відносин з платником податків ПАРИТЕТ М», , за жовтень 2012 та визначення їх впливу на податковий облік» не визнано протиправним та не скасовано, позивачем не надано жодних первинних документів та інших належних та допустимих доказів, які б спростовували зафіксовані в акті перевірки порушення.

З урахуванням наведеного, в даному випадку не може бути застосовано висновок, викладений в постанові Верховного Суду України від 27.01.2015р. по справі №21-425а14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Будгарантінвест-55 до Державної податкової інспекції у м.Южному Одеської області про визнання незаконним наказу про проведення документальної невиїзної позапланової перевірки, та визнання протиправними дій.

В контексті наведеного слід зазначити, що позивачем як у позовній заяві, так і в ході розгляду справи жодним чином не спростовані зафіксовані в акті перевірки №3354/22-4/32432533 від 20.06.2013 р. порушення.

Проаналізувавши положення ПК України (в редакції на час оформлення операцій та формування податкових вигод), а саме: пп. 14.1.178 (щодо визначення «податок на додану вартість»), пп. 14.1.181 (щодо визначення «податковий кредит»), п. 188.1 (щодо бази оподаткування), п. 185.1 (щодо визначення «об'єкт оподаткування»), п. 198.1 ПК України (щодо операцій, при здійсненні яких виникає право на віднесення сум податку до податкового кредиту), п. 198.2 (щодо дати виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту), п. 198.3 (щодо порядку визначення сум податкового кредиту), п. 201.1 (щодо видачі податкової накладної та її реквізитів), п. 201.4 (щодо дати видачі податкової накладної), п. 201.6 (щодо статусу податкової накладної (п/н) та її відображення у РПН), п. 201.7 (щодо складення п/н на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг), п. 201.8. (щодо осіб, яким надано право нарахування податку та видачі п/н), п. 201.10 ПК України (щодо видачі п/н платником податку та статусу п/н як підстави нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту); п. 198.6. (щодо наслідків не підтвердження сум податку), а також п/п. 16.1.2., 16.1.3., п. 44.1. ПК України (щодо ведення обліку та підтвердження задекларованих відомостей) та положення ст.1, ч. 2 ст. 3, ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», суд приходить до наступних висновків.

Так, податкова звітність формується на підставі первинних бухгалтерських документів, які, для надання їм юридичної значимості (сили), крім іншого, мають бути видані за фактично вчиненою операцією.

У той же час, правові наслідки у вигляді виникнення у покупця/продавця права на формування сум податкових вигод виникають за наявності сукупності обставин та підстав, з якими наведені вище норми податкового законодавства пов'язують можливість формування спірних сум податкових вигод, та які є передумовою їх формування.

Зокрема, такі правові наслідки наступають у разі: (1) фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій; (2) документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду (в залежності від характеру певних операцій) та які містять інформацію про зміст та обсяг операції, підписані уповноваженими особами; (3) придбання товарів/послуг з метою їх використання в господарській діяльності; (4) наявності у сторін спеціальної податкової правосуб'єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник ПДВ); (5) наявності у покупця податкової накладної, яка відповідає вимогам ст. 201 ПК України та підписана уповноваженою особою; (6) наявності ділової мети, розумних економічних причин (причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності - п/п. 14.1.231. ПК України).

При цьому суть останнього слід розуміти так, що діяльність платника податків не ставиться під сумнів, якщо у неї є розумна ділова мета. Податкова економія при цьому діловою метою не визнається. В іншому випадку податкові наслідки переосмислюються у відповідності з економічною суттю операцій.

Недоведеність зазначених обставин та підстав, з якими наведені вище норми законодавства пов'язують можливість формування платником податків витрат та податкового кредиту, зокрема, недоведеність факту придбання товарів/робіт/послуг (нездійснення операцій/ оформлення «безтоварних» операцій), вказує на юридичну дефектність складених за такими операціями первинних документів, позбавляє первинні документи та податкові накладні юридичної значимості для цілей формування податкових вигод, а покупця - права на формування цих податкових вигод, навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних первинних документів (у т.ч. податкових накладних) та незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості робіт/послуг з ПДВ, якщо рух коштів не забезпечений зв'язком з господарською діяльністю позивача.

В даному випадку, дослідивши та оцінивши відповідно до положень ст. 86 КАС України («Оцінка доказів») наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, виходячи з положень ч. 1 ст. 138 КАС України (щодо предмету доказування) та з урахуванням положень ч. 1 та ч. 2 ст. 71 КАС України, суд приходить до висновку про недоведеність фактичного виконання спірних операцій (їх невиконання), що у сукупності зумовлює висновок суду про відсутність підстав для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові цього суду від 27 жовтня 2015 року у справі № 21-1539а15, обов'язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у платника податків первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв'язку між фактом придбання товару (послуги) і подальшою господарською діяльністю.

У ході розгляду даної справи судом позивачем не подано до суду будь-яких доказів на підтвердження фактичного здійснення спірних господарських операцій із контрагентом- товариством з обмеженою відповідальністю ПАРИТЕТ М () за жовтень 2012р., у зв'язку з чим, керуючись ч.6 ст.71 КАС України, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Статтею 87 КАС України визначено, що судовий збір разом з витратами, повязаними з розглядом справи, належить до судових витрат. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ст.4 Закону України Про судовий збір (в редакції чинній на момент подання позову) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати; за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру 0,06 розміру мінімальної заробітної плати.

Під час подання позову товариством з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТСТРОЙТОРГ" сплачено 487 грн., що складає 10 відсотків розміру ставки судового збору (квитанція № 0.0.371021822.1 від 09.04.2015р.; №10655571 від 19.12.2014р. (а.с. 3).

Згідно з ч.3 ст.4 Закону України Про судовий збір під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Беручи до уваги, що максимальний розмір ставки судового збору за подання адміністративного позову майнового характеру на час подання позову товариством з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТСТРОЙТОРГ" складав 4872,00 грн., з останнього належить стягнути решту суми судового збору у розмірі 4384 грн. 80 коп. (чотири тисячі триста вісімдесят чотири грн. 80 коп.).

Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТСТРОЙТОРГ" є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 11, 71, 86, 128, 159-164, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТСТРОЙТОРГ" до державної податкової інспекції у Приморському районі міста ОСОБА_1 управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 12.07.2013 р., - відмовити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТСТРОЙТОРГ" (, 65007, Одеська обл., місто Одеса, вул. Привозна, 14) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 4384 грн. 80 коп. (чотири тисячі триста вісімдесят чотири грн. 80 коп.) на р/р № 4005, отримувач коштів УК у м.Одесі/Київський район, код отримувача 38016923, банк отримувача ГУДКСУ в Одеській області, МФО 828011, код класифікації доходів бюджету 22030001.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: Г.П. Самойлюк