Справа № 813/898/16
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2016-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2016 року № 813/898/16

Львівський окружний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого - судді Хоми О.П.,

судді Кравціва О.Р.,

судді Кухар Н.А.,

з участю секретаря судового засідання Павлішевського М.В.,

з участю представників: позивача ОСОБА_1, третьої особи ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, з участю третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_5, про визнання протиправним і скасування припису,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі - ДАБІ України, відповідач) в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області (далі - Департамент ДАБІ у Львівській області) з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати припис Департаменту ДАБІ у Львівській області від 03 листопада 2015 року №05-1235/1-34 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Вказаним приписом, складеним на ім'я ОСОБА_4, вимагається усунути порушення вимог містобудівного законодавства шляхом проведення тильної сторони фасаду АДРЕСА_1 до технічного стану, який існував на час реєстрації права власності на нерухоме майно згідно інд. ном. НОМЕР_1 від 10.06.2015 р. згідно технічного паспорту, виданого ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 15.12.2012 р. (інв..ном.692), а саме: здійснити знесення самовільно здійсненої цегляної прибудови до зовнішньої стіни з тильної сторони фасаду та влаштованої бетонної плити над даною прибудовою в будинку АДРЕСА_1. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що оскаржуваний припис відповідачем прийнято за наслідками позапланової перевірки, результати якої оформлено актом №05-1235/1-34 від 03 листопада 2015 року, та висновків про порушення позивачем вимог частини першої статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та абзацу 2 пункту 5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 466. Вважає такий висновок протиправним з огляду на те, що власником приміщень у АДРЕСА_1 є ОСОБА_6, а він здійснює представництво її інтересів на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 20.10.2015 року. З посиланням на вимоги статей 238 та 239 ЦК України зазначає, що як представник не може вчиняти правочини від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах. Заперечує виконання ним будівельних робіт за вказаною адресою та стверджує про те, що він не є замовником в розумінні норм законодавства, про порушення яких зазначено у приписі.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Просила позов задовольнити.

Представник відповідача Галевич С.Р. в судовому засіданні позову не визнала з підстав, викладених у письмовому запереченні. Пояснила, що 03.11.2015 року Департаментом ДАБІ у Львівській області було проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, в ході якої встановлено, що ОСОБА_6 є власником нежитлових приміщень розташованих за адресою: АДРЕСА_1 у м. Львові та виявлено, що ОСОБА_4 (що діє на підставі довіреності від 20.10.2015 року) влаштував з тильної сторони фасаду цегляну прибудову до зовнішньої стіни будинку довжиною приблизно 11,5 м., шириною приблизно 1,2-1,5 м, висотою приблизно 1,7-2,2 м, яку накрито бетонною плитою. Зазначені будівельні роботи виконано при зовнішньому вході в нежитлові підвальні приміщення будинку на АДРЕСА_1 без документів на користування чи право власності на земельну ділянку та без права на виконання будівельних робіт, що є порушенням вимог частини першої статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та абзацу 2 пункту 5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 466. За наслідками перевірки складено акт №05-1235/1/34 від 03.11.2015 року та винесено припис №05-1235/1-34 від 03.11.2015 року, яким ОСОБА_4 (який діє в інтересах своєї дружини ОСОБА_6 на підставі довіреності від 20.10.2015 року) зобов'язано в тридцятиденний термін з дня отримання даного припису усунути порушення вимог містобудівного законодавства шляхом приведення тильної сторони фасаду будинку АДРЕСА_1 до технічного стану, який існував на час реєстрації права власності на нерухоме майно. Вважає оскаржений припис законним. Просила відмовити у задоволенні позову.

Представники третьої особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судовому засіданні позову не визнали з підстав, аналогічних заперечень відповідача. Вважають оскаржений припис законним. Просили відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Департаментом ДАБІ у Львівській області на підставі звернення ОСОБА_5 03.11.2015 року проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об'єкті будівництва: нежитлові приміщення будинку АДРЕСА_1

Перевірка проводилася у присутності довіреної особи (згідно з довіреністю від 20.10.2015 року) ОСОБА_4.

За наслідками перевірки складено акт №05-1235/1/34 від 03.11.2015 року (а.с. 13).

Зі змісту акту видно, що в ході перевірки було встановлено, що власником нежитлових приміщень об'єкту будівництва за адресою: АДРЕСА_1 у м. Львові, є ОСОБА_6. Так, у власності ОСОБА_6 є:

- нежитлові приміщення, що знаходяться в підвалі (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер НОМЕР_1 від 10.06.2015 року, технічний паспорт, виданий ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 25.12.2012 року (інвентаризаційний номер 692);

- нежитлові приміщення на першому поверсі (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер НОМЕР_2 від 10.02.2015 року, технічний паспорт, виданий ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 29.12.2012 року; індексний номер 34515991 від 04.03.2015 року, технічний паспорт, виданий ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 16.08.2011 року);

- нежитлові приміщення на другому поверсі (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності інд. номер НОМЕР_3 від 18.02.2015 року, технічний паспорт, виданий ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 05.02.2014 року);

- нежитлові приміщення на третьому поверсі (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер НОМЕР_4 від 03.02.2015 року, технічний паспорт, виданий ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 12.12.2014 року);

- нежитлові приміщення на четвертому та п'ятому поверсі (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер НОМЕР_5 від 17.12.2015 року, технічний паспорт, виданий ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 12.12.2014 року).

Окрім цього, як зазначено в акті, встановлено, що гр. ОСОБА_8 (який діє на підставі довіреності від 20.10.2015 року) з тильної сторони фасаду влаштував цегляну прибудову до зовнішньої стіни будинку - довжина приблизно 11,5 м, ширина приблизно 1,2-1,5 м, висота приблизно 1,7-2,2 м, яку накрито бетонною плитою. Зазначені будівельні роботи виконано при зовнішньому вході в нежитлові підвальні приміщення будинку на АДРЕСА_1 без документів на користування чи право власності на земельну ділянку та без права на виконання будівельних робіт, чим порушено ч. 1 ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності, абз. 2 п. 5 Порядку виконання підготовчих і будівельних робіт, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №466 (в редакції постанови Кабміну від 26.08.29015 року №747).

На підставі акта перевірки №05-1235/1/34 від 03.11.2015 року Департамент ДАБІ у Львівській області видав припис №05-1235/1-34 від 03.11.2015 року, який містить вимогу в тридцятиденний термін з дня отримання даного припису усунути порушення вимог містобудівного законодавства шляхом приведення тильної сторони фасаду будинку АДРЕСА_1 до технічного стану який існував на час реєстрації права власності на нерухоме майно згідно інд. номером НОМЕР_1 від 10.06.2015 року, згідно з технічним паспортом, виданим ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 25.12.2012 року (інв. номер 692), а саме: здійснити знесення самовільно здійсненої цегляної добудови до зовнішньої стіни з тильної сторони фасаду та влаштованої бетонної плити над даною прибудовою в будинку АДРЕСА_1. Про виконання вимог припису гр. ОСОБА_8 зобов'язано повідомити до 02.12.2015 року. Припис видано ОСОБА_4 (а.с. 12).

Припис №05-1235/1-34 від 03.11.2015 року є предметом оскарження ОСОБА_4 з тих підстав, що він не є власником нежитлових приміщень, які були об'єктом перевірки, жодних дій від свого імені та в своїх інтересах не вчиняв, а був присутнім під час перевірки як представник (за довіреністю) своєї дружини ОСОБА_6, яка є власником нежитлових приміщень за адресою АДРЕСА_1 в м. Львові, тому він не є суб'єктом правовідносин, які регулюються Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядком виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 466.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів визначає Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI (далі - Закон № 3038-VI).

Стаття 1 Закону № 3038-VI містить визначення термінів, які вживаються у цьому Законі у такому значенні:

4) замовник - фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

Оскаржуваний припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил №05-12.35/1-34 від 03 листопада 2015 року, виданий Департаментом ДАБІ у Львівській області, складений на позивача ОСОБА_4

Як зазначено в приписі, встановлено, що ОСОБА_4 порушив частину першу статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та абз.2 пункту 5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт.

Даючи оцінку оскаржуваному припису на предмет відповідності його вимогам чинного законодавства, суд зазначає наступне.

Стаття 34 Закону № 3038-VI регулює питання, пов'язані із правом на виконання будівельних робіт.

Частиною першою цієї статті визначено підстави, за умови дотримання яких замовник має право виконувати будівельні роботи.

Однією із таких підстав за положеннями пункту 1 частини першої статті 34 Закону №3038-VI є подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Порядок виконання підготовчих та будівельних робіт, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 466 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 серпня 2015 р. № 747) визначає механізм набуття права на виконання підготовчих та будівельних робіт (далі - Порядок).

Пунктом 5 Порядку визначено підстави, за наявності яких замовник вправі почати виконання будівельних робіт, серед яких - подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт, відповідно до переліку об'єктів, будівництво яких здійснюється після надіслання повідомлення про початок виконання будівельних робіт (абзац другий).

Положення статті 34 Закону № 3038-VI та пунктом 5 Порядку корелюються між собою, а їх системний аналіз дає підстави стверджувати, що суб'єктом вказаних норм є виключно замовник.

Замовником в розумінні пункту 4 статті 1 Закону № 3038-VI є фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за реєстраційними номерами 34515991 від 04.03.2015 року, 33419749 від 10.02.2015 року, НОМЕР_2 від 10.02.2015 року, НОМЕР_3 від 18.02.2015 року, 33098486 від 03.02.2015 року, НОМЕР_5 від 17.12.2014 року, підтверджено, що власником ряду нежитлових приміщень у підвалі, на першому, другому, третьому, четвертому та п'ятому поверхах АДРЕСА_1 є ОСОБА_6 (а.с.17-23).

ОСОБА_6 нотаріально оформленою довіреністю від 20.10.2015 року уповноважила ОСОБА_4 бути її представником, в тому числі з будь-яких питань, пов'язаних з користуванням та обслуговуванням будь-якого нерухомого майна (будівель, приміщень, земельних ділянок та ін.), котре належить їй на праві власності (а.с.39).

ОСОБА_4 заперечує виконання ним будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1.

Жодних належних та допустимих доказів того, що саме ОСОБА_4 виконував будівельні роботи за вказаною адресою сторонами не подано, а судом не здобуто.

ОСОБА_9 та ОСОБА_10 - головні інспектори будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду, які здійснювали 03 листопада 2015 року позапланову перевірку, будучи допитаними в судовому засіданні пояснили, що ОСОБА_4 представив їм вказані вище документи, що знайшло своє відображення у акті перевірки №05-1235/1/34 від 03.11.2015 року та приписі №05-1235/1-34 від 03.11.2015 року.

Вказане свідчить про обізнаність інспекторів ДАБІ про те, що ОСОБА_4 є представником ОСОБА_6, яка являється власником нежитлових приміщень АДРЕСА_1. Як пояснили свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10, склали припис на ОСОБА_4, а не на ОСОБА_6 тому, що позивач був присутнім на місці проведення перевірки, а його дружина ні. Свідки не змогли пояснити на підставі чого вони дійшли висновку, що саме ОСОБА_4 здійснив прибудову з тильної сторони фасаду влаштував цегляну прибудову до зовнішньої стіни будинку АДРЕСА_1.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 є представником ОСОБА_6

Відповідно до частини першої статті 237 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Правові наслідки вчинення правочину представником визначені статтею 239 ЦК України і полягають у тому, що правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє.

Виходячи із системного аналізу вказаного вище містобудівного законодавства та положень ЦК України, суд дійшов висновку, що позивач ОСОБА_4 не є замовником в розумінні пункту 4 статті 1 Закону № 3038-VI, відтак положення цього Закону на нього не поширюється. Вказане є достатньою підставою визнання оскаржуваного припису протиправним.

Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил №05-1235/1-34 від 03 листопада 2015 року та прийнятий на підставі викладених у ньому висновків оскаржуваний припис, не містять відомостей про порушення будь-яких інших вимог містобудівного законодавства, окрім як вимог частини першої статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та абзацу 2 пункту 5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт.

Тому посилання відповідача у своїх запереченнях на Закон України «Про архітектурну діяльність» та твердження про самочинне будівництво, ДБН А.2.2.-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» суд вважає безпідставним.

Відповідно до вимог частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не подано належних доказів правомірності прийняття припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил №05-1235/1-34 від 03 листопада 2015 року .

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши оскаржуваний припис, суд дійшов переконання, що такий прийнято відповідачем без урахування вимог цивільного та містобудівного законодавства та з порушенням передбачених статтею 2 КАС України принципів, тому його слід визнати протиправним та скасувати.

Відповідно до положень частини першої статті 94 КАС України підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань ДАБІ України, яка виступала стороною у справі, понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого за квитанцією №10013/138 від 14.03.2016 року.

Керуючись ст. ст. 7-14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил №05-1235/1-34 від 03 листопада 2015 року, виданий Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області.

Стягнути з Державної архітектурно-будівельної інспекції України в користь ОСОБА_4 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) грн. 20 к. судових витрат.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови відповідно до частини другої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий суддя Хома О.П.

Суддя Кравців О.Р.

Суддя Кухар Н.А.