Справа № 826/22864/15
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2016-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 травня 2016 року 08:00 № 826/22864/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кобилянського К.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Ді Енд Ай Еволюшн»
до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ді Енд Ай Еволюшн» (надалі - позивач або ТОВ «Ді Енд Ай Еволюшн») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві (надалі - відповідач або ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві), у якій просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 23.06.2015 № .

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю та безпідставністю висновків акта камеральної перевірки від 28.05.2015 3 2925/26-58-15-03-30-33776336, складеного за результатами перевірки податкової звітності ТОВ «Ді Енд Ай Еволюшн» з податку на прибуток за 2014 рік. Як зазначає позивач, товариство, у строк передбачений п. 57.1 ст.57 Податкового кодексу України, здійснило протягом 2013 - 2014 років сплату до Державного бюджету України задекларованих авансових внесків з податку на прибуток, всього на загальну суму 12 406 054 грн., проте при поданні податкової звітності за 2014 рік не заповнило значення рядку 13 «Зменшення нарахованої суми податку» в уточнюючій декларації № від 14.04.2015 на суму такої переплати, що призвело до штучного утворення в інтегрованій картці платника податку податкового зобов'язання щодо сплати авансових внесків з податку на прибуток підприємства за 2014 рік в розмірі 4 346 101,57 грн. 22.04.2015 дана помилка була виправлена позивачем шляхом подання уточнюючої податкової декларації № , із вже заповненим рядком 13 такої декларації (на суму переплати у розмірі 12 406 054 грн.). Таким чином, оскільки відсутній факт несплати товариством узгодженої суми грошового зобов'язання у законодавчо встановлені строки, застосування до позивача фінансової санкції на підставі п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України згідно податкового повідомлення-рішення від 23.06.2015 № є незаконним.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на доводи викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, посилаючись на доводи наведені в письмових запереченнях проти позову від 21.10.2015. Зокрема, в тексті своїх заперечень ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві зазначає, що в ході проведення камеральної перевірки податкової звітності ТОВ «Ді Енд Ай Еволюшн» з податку на прибуток за податковий період 2014 рік встановлено порушення позивачем термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання, задекларованого в уточненій податковій декларації з податку на прибуток за 2014 рік (реєстр. № від 14.04.2015), в сумі 4 396 356,57 грн. Дане податкове зобов'язання було погашено платником податку 22.04.2015 шляхом подання іншої уточнюючої податкової декларації з податку на прибуток за 2014 рік.

07.04.2016 в судовому засіданні за згодою представників сторін, керуючись ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши думки представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Як вбачається з наявних у справі матеріалів, 28.05.2015 працівником ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві була проведена камеральна перевірка податкової звітності ТОВ «Ді Енд Ай Еволюшн» з податку на прибуток за звітний (податковий) період 2014 рік, за результатами якої складений акт від 28.05.2015 № 2925/26-58-15-03-30-33776336 (а.с. 9 Т. І).

Під час проведення вказаної камеральної перевірки перевіряючим встановлено порушення товариством строків сплати самостійно узгодженого податкового зобов'язання по названому податку, передбачених п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, а саме: несвоєчасну сплату самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку за 2014 рік в сумі 4 346 101,57 грн. по уточнюючій податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 рік (реєстр. № від 14.04.2015), затримка сплати складає 8 днів.

23.06.2015 на підставі вказаного акта камеральної перевірки ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві прийняла оскаржуване податкове повідомлення-рішення форми «Ш» за № (а.с. 10 Т. І), яким на підставі ст. 126 Податкового кодексу України за порушення ТОВ «Ді Енд Ай Еволюшн» граничного строку сплати суми грошового зобов'язання за платежем «авансові внески з податку на прибуток приватних підприємств», код платежу 11024000, у розмірі 4 346 101,57 грн., всього на 8 днів, нарахувала позивачу штраф у сумі 434 610,16 грн. (що складає 10% від суми несвоєчасно сплаченого грошового зобов'язання).

Вважаючи вказане вище податкове повідомлення-рішення від 23.06.2015 № протиправним і таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Оцінивши за правилами ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Нормативно-правовим актом, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, є Податковий кодекс України.

Нормами пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що «податкове зобов'язання» - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

У відповідності до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України, «грошове зобов'язання платника податків» - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно п. 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Базові звітні (податкові) періоди для подання податкових декларацій визначені у п. 49.18 ст. 49 ПК України.

Одночасно, нормами абз. 4 п. 57.1 ст. 57 ПК України передбачено, що платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, інститутів спільного інвестування, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують двадцяти мільйонів гривень) щомісяця, протягом дванадцятимісячного періоду, сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду. Сума щомісячних авансових внесків обчислюється у розмірі не менше 1/12 нарахованої суми податку на прибуток підприємств за попередній звітний (податковий) рік, зменшеної на суму сплачених авансових внесків з цього податку при виплаті дивідендів, яка залишилась не зарахованою у зменшення податкового зобов'язання з цього податку, без подання податкової декларації (при цьому, в редакції абз. 12 п. 51.1 ст. 57 ПК України, що діяла до 31.12.2014, дванадцятимісячний період для сплати авансових внесків визначався починаючи з березня поточного звітного (податкового) року по лютий наступного звітного (податкового) року включно).

У складі річної податкової декларації платником податку подається розрахунок щомісячних авансових внесків, які мають сплачуватися у наступний дванадцятимісячний період. Визначена в розрахунку сума авансових внесків вважається узгодженою сумою грошових зобов'язань (абз. 9 п. 57.1 ст. 57 ПК України).

За загальним правилом нарахування та сплати податків, визначеним в абз. 1 п. 57.1 ст. 57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак, за приписами вищенаведених норм абз. 4 і 9 п. 57.1 ст. 57 ПК України нарахування та сплата податку на прибуток платників (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) відбувається за особливими правилами нарахування та сплати податку на прибуток. Зокрема, звітним податковим періодом, встановленим для нарахування податку на прибуток є річний податковий період, а звітним податковим періодом, встановленим для сплати податку на прибуток, є місячний податковий період.

Крім того, нормами ст. 50 цього Кодексу передбачено право платника податків на здійснення коригування показників, задекларованих у раніше поданій звітності, в тому числі шляхом їх збільшення чи зменшення. Так, згідно із положеннями норм п. 50.1 ст. 50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Спеціального строку для сплати грошових зобов'язань з податків, визначених шляхом подання уточнюючих розрахунків для податкової декларації норми ПК України не визначають.

Разом з тим, зі змісту наведених вище норм ПК України слідує, що сплата суми грошового зобов'язання за уточнюючим розрахунком здійснюється з урахуванням закінчення граничного строку подання податкової декларації до якої подається такий уточнюючий розрахунок.

Даний висновок суду відповідає положенням розділу ІІІ Порядку ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, затвердженим наказом Міністерства доходів і зборів України від 05.12.2013 № 765, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 04.02.2014 за № 217/24994, визначено наступне.

Згідно п. 1 і 2 розд. ІІІ Порядку в інтегрованій картці платника відображаються, зокрема, зобов'язання, штрафні санкції, пеня за податками, зборами, митними платежами, суми до сплати єдиного внеску, самостійно визначені платником у звітності.

Пунктом 4 розд. ІІІ цього ж Порядку передбачено, що нарахування податків, зборів та сум єдиного внеску в інтегрованій картці платника здійснюються відповідно до звітності, що подається платником до територіального органу Міндоходів, а також митних та інших платежів - на підставі оформленої митної декларації. Нарахування узгоджених сум грошових зобов'язань за податками, зборами, митними платежами та сум єдиного внеску, нарахованих до сплати, в інтегрованій картці платника здійснюється датою граничного строку сплати таких нарахувань.

А при поданні уточнюючого розрахунку, що збільшує або зменшує грошові зобов'язання минулих податкових періодів платника та ліквідаційної звітності, нарахування проводиться датою його подання.

В контексті наведених вище норм ПК України, а також положень пп. 9.1.1 п. 9.1 ст. 9 цього ж Кодексу, суд дійшов висновку, що авансовий внесок з податку на прибуток є невід'ємною частиною такого податку, а тому відповідно не може розцінюватися як окремий вид податку.

У відповідності до п. 9.3 ст. 9 ПК України, зарахування загальнодержавних податків та зборів до державного і місцевих бюджетів здійснюється відповідно до Бюджетного кодексу України.

При цьому, згідно ч. 4 ст. 45 Бюджетного кодексу України, податки і збори (обов'язкові платежі) та інші доходи державного бюджету зараховуються безпосередньо на єдиний казначейський рахунок і не можуть акумулюватися на рахунках органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Пунктом 38.1 ст. 38 ПК України визначено, що виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Спосіб, порядок та строки виконання податкового обов'язку встановлюються цим Кодексом та законами з питань митної справи (п. 38.3 ст. 38 ПК України).

В силу пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання набуває статусу податкового боргу.

Згідно абз. 1 і 3 п. 87.1 ст. 87 ПК України, джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

З наявних у матеріалах справи доказів (а саме: копій податкових декларацій з податку на прибуток підприємства за 2012 рік (звітних та уточнюючих, а.с. 84 - 117 Т. І); копій податкових декларацій з податку на прибуток підприємства за 2013 рік (звітних та уточнюючих, а.с. 118 - 181 Т. І); копії податкової декларації з податку на прибуток підприємства за звітний (податковий) період 2014 рік (звітної, від 27.02.2015, а.с. 11 - 14 Т. І); копії уточнюючої податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2012 рік, датованої 14.04.2015 (а.с. 16 - 19); копій уточнюючих податкових декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 рік, датованих 14.04.2015 та 22.04.2015 (а.с. 21 - 23, 25 - 30 Т. І); копій платіжних доручень ТОВ «Ді Енд Ай Еволюшн» щодо сплати сум податку на прибуток та авансових внесків з цього податку за 2012 - 2014 роки (а.с. 33 - 46, 184 - 206 Т. І); акта звірення розрахунків платника авансових внесків з податку на прибуток приватних підприємств за період з 01.01.2014 по 31.10.2014 (а.с. 32 Т. І); витягів з інтегрованих карток платника податку на прибуток приватних підприємств та авансових внесків з цього податку (позивача) за 2012 - 2015 роки (а.с. 3 - 82 Т. ІІ)) суд встановив, що позивач визначив у попередньо поданій податковій звітності з податку на прибуток підприємства за 2012 рік - розмір авансового внеску (1/12 нарахованої до сплати загальної суми податку на прибуток за звітний рік), що підлягав сплаті у березні-грудні 2013 року та січні-лютому 2014 року у розмірі 914 852 грн. Даний показник був уточнений 14.04.2015 шляхом збільшення на 4 497 595 грн., у зв'язку з чим щомісячний розмір авансового внеску, що підлягав сплаті у березні-грудні 2013 року та січні-лютому 2014 року, становив 1 289 652 грн., а сума податку на прибуток за 12 місяців - 15 475 824 грн.

Відповідно до поданих податкових декларацій з податку на прибуток підприємства за 2013 рік (звітних і уточнюючих) товариство задекларувало розмір авансового внеску (1/12 нарахованої до сплати загальної суми податку на прибуток за звітний рік), що підлягав сплаті щомісячно, у розмірі 1 057 635 грн. Одночасно сума податку на прибуток за вказаний звітний період була задекларована з від'ємним значенням (- 11 328 620 грн.) внаслідок зменшення нарахованої суми податку (12 691 622 грн., значення рядку 12 декларації) на суму 14 020 242 грн. (значення рядку 13 декларації).

Впродовж лютого-грудня 2012 року позивач сплатив до державного бюджету податок на прибуток за 2012 рік (за кодом платежу 11021000) всього на загальну суму 13 820 687 грн., впродовж січня-грудня 2013 року податок на прибуток за 2013 рік (за кодом платежу 11021000) на загальну суму 1 891 100 грн. та авансові внески з цього податку за місяці лютий-грудень 2013 року (код платежу 11024000) всього на загальну суму 10 110 520 грн.

Крім того, в період з січня по грудень 2014 року ТОВ «Ді Енд Ай Еволюшн» сплатило до державного бюджету авансові внески з податку на прибуток за місяці січень-грудень 2014 року, всього на загальну суму 16 705 193 грн.

Факти сплати позивачем зазначених сум коштів та надходження їх в повному обсязі до держаного бюджету відповідач не заперечував.

За даними витягів з інтегрованих карток платника податку на прибуток приватних підприємств та авансових внесків з цього податку (позивача) за 2012 - 2014 роки станом на 31.12.2012, 31.12.2013 і 31.12.2014 у товариства обліковувалася переплата з названих податкових платежів.

27.02.2015 ТОВ «Ді Енд Ай Еволюшн» подало до ДПІ податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2014 рік (реєстраційний № від 27.02.2015), де в рядку 11 («Податок на прибуток від діяльності, що не підлягає патентуванню») задекларувало суму 603 064 грн., у рядку 13 («Зменшення нарахованої суми податку») суму в розмірі 12 406 054 грн., у рядку 14 («Податок на прибуток за звітний (податковий) період») суму з від'ємним значенням («-») у розмірі 11 802 990 грн. та у рядку 23 («Авансовий внесок, що підлягатиме сплаті щомісячно») суму 50 225 грн.

В подальшому, 14.04.2015 позивач подав уточнюючу податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2012 рік (реєстраційний № від 14.04.2015), в якій задекларував наступні показники: в рядку 23 («Авансовий внесок, що піддягатиме сплаті щомісячно») суму у розмірі 1 289 652 грн., а в рядку 34 задекларував збільшення податкового зобов'язання по авансових внесках з податку на прибуток підприємства звітного (податкового) періоду на суму 4 497 595 грн.

Того ж дня була подана уточнююча податкова декларація з податку на прибуток підприємства за 2014 рік (реєстраційний № від 14.04.2015), в якій товариство відобразило у рядках 14 («Податок на прибуток за звітний (податковий)період» і 23 («Авансовий внесок, що підлягатиме сплаті щомісячно») суми 0,00 грн., та помилково не заповнило значення рядку 13 («Зменшення нарахованої суми податку») і не подало додаток ЗП («Зменшення нарахованої суми податку») до такої декларації,

Як зазначав відповідач в тексті своїх заперечень, у зв'язку з поданням позивачем вказаної уточнюючої декларації з податку на прибуток за 2014 рік (реєстр. № від 14.04.2015), де не було відображено значення рядку 13 (зменшення нарахованих авансових внесків) та відсутній додаток ЗП до рядка 13 такої декларації, а в рядку 14 (податок на прибуток за звітний період) відображено 0,00 грн., в інтегрованій картці платника авансових внесків з податку на прибуток (позивача) 14.04.2015 нараховано до сплати податкове зобов'язання у сумі 11 802 990 грн., що призвело до утворення недоїмки в розмірі 4 396 356,57 грн.

22.04.2015 ТОВ «Ді Енд Ай Еволюшн» виправило допущені помилки шляхом подання уточнюючої податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 рік (реєстраційний № від 22.04.2015). В цій уточнюючій декларації позивач задекларував у рядку 11 («Податок на прибуток від діяльності, що не підлягає патентуванню») суму 0,00 грн., у рядку 13 («Зменшення нарахованої суми податку» відобразив суму переплати по авансових внесках 12 406 054 грн., у рядку 14 «Податок на прибуток за звітний (податковий) період» відобразив суму з від'ємним значенням («-») 12 406 054 грн., а у рядку 23 («Авансовий внесок, що підлягатиме сплаті щомісячно») - 0,00 грн.

Як наслідок в інтегрованій картці платника авансових внесків з податку на прибуток (позивача) проведено зменшення нарахованого до сплати податкового зобов'язання у розмірі на суму 12 406 054 грн. Станом на 06.10.2015 за даними витягу з інтегрованої картки платника авансових внесків з податку на прибуток (позивача) заборгованість перед бюджетом відсутня, а за даними витягу з інтегрованої картки платника податку на прибуток (позивача) станом на 30.12.215 обліковується переплата.

Таки чином, наявні матеріали справи свідчать про сплату позивачем задекларованих податкових зобов'язань з податку на прибуток та авансових внесків з цього податку за 2012 - 2014 роки в повному обсязі та у встановлені законодавством строки. Дані обставини відповідач під час судового розгляду даної справи документально не спростував.

Що ж до податкового зобов'язання в сумі 4 396 356,57 грн., яке було нараховане в інтегрованій картці до сплати 14.04.2015 на підставі уточнюючої податкової декларації від 14.04.2015, то останнє утворилося штучно внаслідок допущеної позивачем помилки при заповненні рядку 13 уточнюючої податкової декларації з податку на прибуток за 2014 рік, що, на думку суду, не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату ним необхідної суми грошового зобов'язання у визначений нормою ст. 57 ПК України строк.

Відповідно до п. 20.1.19 ст. 20 ПК України, контролюючі органи наділені, зокрема, правом застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені (п. 111.2 ПК України).

Зокрема, з приписами норм ст. 126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств, рентної плати протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

При цьому, в силу норми п. 109.1 ст. 109 ПК України «податкові правопорушення» характеризуються як протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п. 109.2 ст. 109 цього Кодексу вчинення платниками податків, їх посадовими особами та посадовими особами контролюючих органів порушень законів з питань оподаткування та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

Таким чином, оскільки матеріалами справи підтверджується той факт, що станом на 14.04.2015 позивав виконав свій податковий обов'язок по сплаті податку на прибуток (в тому числі по сплаті авансових внесків з цього податку) за попередні звітні (податкові) періоди в повному обсязі, то суд вважає висновки відповідача про допущення товариством випадку несвоєчасної сплати грошового зобов'язання з авансових внесків по податку на прибуток в сумі 4 396 356,57 грн., що було зумовлено лише допущенням платником податку помилок в оформленні та поданні податкової декларації з податку на прибуток за 2014 рік (уточнюючої) хибними, а спірне податкове повідомлення-рішення протиправним і таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 69-71, 94, 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Ді Енд Ай Еволюшн» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 23.06.2015 № .

3. Стягнути судові витрати у розмірі 6 519,15 грн. (шість тисяч п'ятсот дев'ятнадцять гривень 15 копійок) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Ді Енд Ай Еволюшн» () шляхом їх безспірного списання з рахунків Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві () за рахунок бюджетних асигнувань.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя К.М. Кобилянський