Справа № 2а-10050/12/2070
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2016-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" травня 2016 р. м. Київ К/800/11357/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Карася О.В. (головуючого), Олендера І.Я., Рибченка А.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Кооперативу "Призма" по ремонту та обслуговуванню засобів вимірювання та автоматики на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.01.2013 по справі № 2а-10050/12/2070

за позовом Кооперативу "Призма" по ремонту та обслуговуванню засобів вимірювання та автоматики

до Харківської обласної митниці

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Кооперативом до суду заявлений позов про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень Харківської обласної митниці від 17.08.2012 № 67, яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем "Мито на товари, що ввозяться на територію України суб'єктами підприємницької діяльності" на загальну суму 103 368,65 грн., в т.ч. основний платіж - 85 557,57 грн. та штрафні санкції - 17 811,08 грн., від 17.08.2012 № 68, яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем "Податок на додану вартість з товарів, увезених на територію України суб'єктами підприємницької діяльності" на загальну суму 20 676,93 грн., в т.ч. основний платіж - 17 111,52 грн. та штрафні санкції - 3 565,41 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 19.10.2012 позов задоволено, визнано протиправними та скасовано оскаржувані податкові повідомлення - рішення.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від29.01.2013 рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове, яким у задоволенні позовних вимог Кооперативу відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду апеляційної інстанції, позивач до Вищого адміністративного суду України подав касаційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить зазначене судове рішення скасувати та залиши в силі рішення суду першої інстанції.

У поданих запереченнях на касаційну скаргу відповідач просить відхилити її з мотивів необґрунтованості.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді, перевіривши повноту встановлених обставин справи та правильність їх юридичної оцінки судами, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню на таких підставах.

Судами першої і апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Харківською обласною митницею було проведено документальну невиїзну перевірку фактів митного оформлення позивачем товарів, за підсумками якої складено акт від 31.07.2012 № 0029/12/807000000/.

Вказану перевірку було проведено по наступним вантажно - митним деклараціям (ВМД): №800000007 від 17.08.2009, №800000007 від 26.11.2009, №800000007 від 30.12.2009, №800000021 від 26.02.2010, №800000021 від 07.04.2010, №800000021 від 27.04.2010, №807070010 від 16.06.2010, №807070010 від 21.07.2010, №807070010 від 09.08.2010, №807070010 від 13.08.2010, №807070010 від 04.11.2010, №807070010 від 24.11.2010, №807070010 від 17.02.2011, №807070010 від 22.04.2011, №807070010 від 17.05.2011, №807070010 від 05.07.2011, №807070010 від 04.08.2011, №807070010 від 21.09.2011, №807070010 від 05.10.2011, №807070010 від 19.10.2011, №807070010 від 25.11.2011, №807070010 від 26.12.2011, №807130001 від 11.04.2012, №807130001 від 11.04.2012, №800000001 від 20.11.2009, №807070001 від 23.06.2010, №807070001 від 27.07.2010, №807070001 від 08.06.2011, №807070001 від 21.09.2011, №807100000 від 17.04.2012.

У ході проведення перевірки встановлено порушення позивачем Податкового кодексу України та Закону України "Про митний тариф України", яке з позиції митного органу полягало у безпідставному проведенні позивачем митного оформлення товару "Резистори електричні змінні дротові тензодавачі) потужністю 0,15Вт, 20Вт, тензодатчики в якості частин вагів загальнопромислового призначення…" за кодом згідно УКТЗЕД (ставка ввізного мита 0%), оскільки вказаний товар не відповідає заявленому коду та повинен згідно з вимогами УКТЗЕД класифікуватись за кодом (ставка ввізного мита 5%), що і призвело до заниження податкових зобов'язань з ввізного мита на суму 85 557,55 грн. та ПДВ - на 17 111,51 грн.

На підставі акта перевірки Харківська обласна митниця прийняла оскаржувані податкові повідомлення - рішення.

Задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи податкові повідомлення митниці, суд першої інстанції виходив з того, що платники податку, які імпортують товари на митну територію України, відповідають за дотримання правил надання інформації для розрахунку бази оподаткування (суми податку, належного до сплати) митними органами, а враховуючи, що під час здійснення митного контролю з боку посадових осіб контролюючого органу зауваження до ВМД (включаючи і класифікацію товару за УКТЗЕД), поданих позивачем, були відсутні, а отже відповідач підтвердив правильність та достовірність заповнених ВМД, що підтверджується завершеним митним оформленням та пропуском товару через митний кордон України, відповідно і донарахування контролюючим органом податкових зобов'язань є безпідставним. Правомірність віднесення позивачем імпортованих товарів до кодом УКТЗЕД підтверджується листами виробників продукції та експертним висновком Харківської торгово - промислової палати.

Натомість суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що 22.06.2012 Харківською обласною митницю на підставі ч. 2 ст. 69 Митного кодексу України прийнято Рішення про визначення коду товару № КТ-807-0562-2012, яким встановлено, що заявлений у митній декларації від 21.06.2012 № 807100000/2012/245254 товар "Тензодатчик: - SС - 20 20.000 кg СЗ LОАD СЕLL -50 шт, - НSС- 60 60.000 кg СЗ LОАО СЕLL -4 шт. Резистори електричні змінні дротові (тензодавачі) потужністю 0,15Вт" має класифікуватися за кодом УКТЗЕД, а не за кодом УКТЗЕД, а враховуючи, що позивач не скористався наданим йому ч. 7 ст. 69 Митного кодексу України правом на оскарження вказаного рішення митниці про визначення коду товару від 22.06.2012 в порядку, встановленому главою 4 Митного кодексу України, то відповідно рішення залишається чинним правовим актом індивідуальної дії. Таким чином, суд дійшов висновку, що і аналогічні товари, які декларувались позивачем у ВМД за період з серпня 2009 року по квітень 2012 року також повинні класифікуватись за кодом УКТЗЕД, а отже позивачем було зазначено невірний код УКТЗЕД, що призвело до заниження митних платежів. Крім того, судом було зазначено, що контролюючі органи після закінчення операцій з митного контролю, оформлення та пропуску товарів через митний кордон, у випадку порушення особами митного законодавства України, мають право проводити контроль і за його наслідками приймати відповідні рішення.

Так, відповідно до п. 35 ст. 1 Митного кодексу України визначено, що пропуск товарів і транспортних засобів через митний кордон України - це дозвіл митного органу на переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України з урахуванням заявленої мети такого переміщення після проведення митних процедур, пов'язаних відповідно до пункту 19 тієї самої статті зі здійсненням митного контролю за переміщенням товарів і транспортних засобів через митний кордон України, митного оформлення цих товарів і транспортних засобів, а також із справлянням передбачених законом податків і зборів.

Статтею 69 цього ж Кодексу визначено, що товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД. Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТЗЕД.

Положеннями статті 313 Митного кодексу України також визначено, що класифікація товарів, тобто віднесення товарів до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД, є виключною компетенцією митних органів.

У той же час, при здійсненні всіх митних процедур, у тому числі при визначенні коду товару за УКТЗЕД митні органи мають суворо дотримуватися вимог чинного законодавства і діяти виключно у встановлених законодавством межах.

Відповідно до преамбули Закону України "Про Митний тариф України", митний тариф України - це систематизований згідно з УКТЗЕД перелік ставок ввізного мита, яке справляється з товарів, що ввозяться на митну територію України.

Товарною номенклатурою Митного тарифу України є Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), яка базується на Гармонізованій системі опису та кодування товарів.

Згідно з частою п'ятою статті 43 Митного кодексу України, у разі ввезення на митну територію України, після здійснення у повному обсязі митного оформлення товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, митний контроль закінчується.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлених судами обставин, під час здійснення митного контролю за період з серпня 2009 року по квітень 2012 року з боку посадових осіб контролюючого органу зауваження до ВМД, у яких зазначено код класифікаційного групування УКТЗЕД, були відсутні, а тому фактично відповідач підтвердив правильність та достовірність заповнених ВМД, що підтверджується завершеним митним оформленням та пропуском товару через митний кордон України.

Крім того, правильність визначення коду товару підтверджено також і експертним висновком від 25.06.2012 № 721/12 Харківської торгово - промислової палати, що міститься в матеріалах справи, та яке судом апеляційної інстанції безпідставно не прийнято до уваги, з посиланням на те, що здійснення митної справи є виключно компетенцією митних органів, а експерт при здійсненні товарознавчого дослідження не наділений повноваженнями щодо визначення коду товару за УКТЗЕД, оскільки під час проведення експертизи фактично досліджуються технічні характеристики ввезеного позивачем товару, на підставі чого можна зробити висновок про належність товару до певного коду товару, та за своєю суттю ніяким чином не підміняє компетенцію митних органів щодо здійснення митної справи, у тому числі і віднесення товару до певного коду УКТЗЕД.

Разом з тим, незалежно від закінчення операцій митного контролю, оформлення та пропуску товарів за ними може здійснюватися митний контроль, якщо є достатні підстави вважати, що мають місце порушення законодавства України чи міжнародного договору України, контроль за виконанням яких покладено законом на митні органи.

А, п 54.4 ст. 54 Податкового кодексу України передбачено, що у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів і предметів при ввезенні (пересиланні) на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезенні (пересиланні) товарів і предметів з митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, митний орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов'язання платника податків шляхом проведення дій, визначених п. 54.3 цієї статті, на підставі відомостей, зазначених у таких документах.

Аналіз наведених норм свідчить, що митний контроль після завершення митного оформлення можливий лише за умови обґрунтованої підозри, що під час пропуску товарів через митний кордон України допущено порушення законодавства України, однак, в такому разі митний орган має довести (надати докази) подання позивачем неповної, недостовірної, неправдивої інформації митним органам при декларуванні товару, а отже і те, що невірна класифікація імпортованих товарів була наслідком саме протиправних дій позивача.

Водночас, таких обставин у даній справі судами попередніх інстанцій встановлено не було, а посилання на не оскарження позивачем рішення митниці про визначення коду товару від 22.06.2012 № КТ-807-0562-2012 за ВМД від 21.06.2012, як на підставу, правомірності класифікації імпортованого Кооперативом товару за кодом УКТЗЕД у період з серпня 2009 року по квітень 2012 року, є безпідставним.

Таким чином, всупереч вимог ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України відповідачем належних доказів правомірності прийнятих ним податкових повідомлень - рішень надано не було.

З огляду на зазначене у суду відсутні правові підстави для висновку про законність оскаржених податкових повідомлень - рішень.

З урахуванням викладеного суд першої інстанції застосував норми матеріального права та спір у справі вирішив правильно, тому рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а рішення ухвалене судом першої інстанції - залишенню в силі.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Кооперативу "Призма" по ремонту та обслуговуванню засобів вимірювання та автоматики задовольнити.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.01.2013 по справі № 2а-10050/12/2070 скасувати та залишити в силі постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19.10.2012.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в порядку, визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий О.В. Карась

Судді І.Я. Олендер

А.О. Рибченко