Справа № 826/7914/16
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2016-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

27 травня 2016 року м. Київ № 826/7914/16

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Добрянська Я.І., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом ОСОБА_1
до Національної академії внутрішніх справ
про зобов'язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом Національної академії внутрішніх справ про:

- зобов'язання відповідача надати довідку про розмір середньої зарплати останньої займаної посади перед звільненням ОСОБА_1 з посади з врахуванням відповідних виплат за вислугу років та звання,

- зобов'язання відповідача виплатити ОСОБА_1 відповідно до п. 10 Постанови Кабінету міністрів України від 17.07.1992 р. № 393 (в редакцій чинній дату звільнення - 06.06.1997 р.) грошову допомогу у розмірі 5-місячного грошового забезпечення,

- зобов'язати відповідача виплати середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, тобто з 07.06.1997 р. по день фактичного розрахунку відповідно до вимог ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства.

Розглянувши адміністративний позов та додані до нього матеріали, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з огляду на наступне.

Завданням адміністративного судочинства згідно ч.1 ст.2 КАС України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.1 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (п.1 ч.2 ст.17 КАС України).

Згідно із визначенням, наведеним у п.9 ч.1 ст.3 КАС України відповідач у справі адміністративної юрисдикції - суб'єкт владних повноважень, а у випадках, передбачених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Так, обов'язковою ознакою публічно-правового спору, що підлягає розгляду судом в порядку адміністративного судочинства є підпорядкованість одного учасника публічно-правових відносин іншому - суб'єкту владних повноважень та участь у публічно-правовому спорі з однієї сторони суб'єкта, наділеного владними повноваженнями, який здійснює владні управлінські функції, при цьому ці функції та повноваження повинні здійснюватись цим суб'єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір. При цьому, до юрисдикції адміністративних судів віднесені тільки ті публічно-правові спори, які виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктами владних повноважень віднесених до їх компетенції владних управлінських функцій, а не взагалі всіх функцій, які виконують суб'єкти владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 2 ст.4 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Як слідує зі змісту позовної заяви спірні правовідносини виникли між позивачем та вищим навчальним закладом під час реалізації трудових правовідносин.

Разом з тим, відповідно до ст.1 Закону України «Про вищу освіту» вищий навчальний заклад - освітній, освітньо-науковий заклад, який заснований і діє відповідно до законодавства про освіту, реалізує відповідно до наданої ліцензії освітньо-професійні програми вищої освіти за певними освітніми та освітньо-кваліфікаційними рівнями, забезпечує навчання, виховання та професійну підготовку осіб відповідно до їх покликання, інтересів, здібностей та нормативних вимог у галузі вищої освіти, а також здійснює наукову та науково-технічну діяльність. Вищий навчальний заклад державної форми власності - вищий навчальний заклад, заснований державою, що фінансується з державного бюджету і підпорядковується відповідному центральному органу виконавчої влади.

Враховуючи, що Національна академія внутрішніх справ як державний вищий навчальний заклад, підпорядкований відповідному центральному органу виконавчої влади - Міністерству освіти і науки, молоді та спорту України, який здійснює навчальний процес (державну атестацію, присвоєння освітньо-кваліфікаційного рівня, видачу дипломів державного зразка) відповідно до Положення про організацію навчального процесу у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерством освіти і науки, молоді та спорту України 02.06.1993 р., від так, Національна академія внутрішніх справ не здійснюються владні управлінські функції у правовідносинах між та вищим навчальним закладом в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи той факт, що предметом спору є оскарження дій та зобов'язання посадових осіб Національний університет фізичного виховання та спорту України щодо поновлення позивача ОСОБА_2 у складі студентів першого курсу Національного університету фізичного виховання та спорту України на тренерському факультеті (заочний) з вирішенням питання про здачу академічної заборгованості, то даний спір не є публічно-правовим і не може вирішуватися у судах адміністративної юрисдикції. Дані позовні вимоги належить розглядати у суді загальної юрисдикції за правилами цивільного судочинства.

Як зазначено у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року №8 "Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів" для розгляду спору адміністративним судом необхідно встановити його публічно-правовий зміст (характер). Для з'ясування характеру спору суди повинні враховувати, що протилежним за змістом є приватноправовий спір. Це означає, що в основі розмежування спорів лежить поділ права на публічне та приватне. Вирішуючи питання про віднесення норми до публічного права, а спору до публічно-правового, суди повинні враховувати загальнотеоретичні та законодавчі критерії. Зокрема, за змістом пункту 1 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України у публічно-правовому спорі, як правило, хоча б однією стороною є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень. Суди повинні звертати увагу на те, що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій. Для цілей і завдань адміністративного судочинства владну управлінську функцію необхідно розуміти як діяльність усіх суб'єктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань.

Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу, що спірні правовідносин виникли на підставі трудових правовідносин.

Положеннями статті 15 Цивільного процесуального кодексу України визначено компетенцію судів щодо розгляду цивільних справ, згідно яких суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Також, вищевикладене підтверджується Постановою від 11.02.2015 Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України.

Таким чином, даний спір не пов'язаний з питаннями оскарження рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, а отже не належить до категорії спорів, які підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з п.1 ч.1 ст.109 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі вищенаведеного, п.1 ч.1 ст.109 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

У Х В А Л И В:

1. Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження в адміністративній справі.

2. Ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати позивачу негайно.

3. Попередити позивача, що позовні матеріали будуть йому повернуті супровідним листом рекомендованим поштовим відправленням із зворотною розпискою про їх одержання після спливу терміну для оскарження ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі.

4. Роз'яснити позивачу про його право на звернення до суду загальної юрисдикції, в порядку передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України, а також вказати на те, що повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

5. У випадку оскарження ухвали позовні матеріли будуть скеровані до апеляційної інстанції разом з апеляційною скаргою.

Ухвала може бути оскаржена особою, яка подала позовну заяву. Ухвала суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Я.І. Добрянська