Справа № 810/1536/16
Суддя: Волков А.С.
Дата ухвалення: 2016-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відкриття скороченого провадження в адміністративній справі

01 червня 2016 року № 810/1536/16

Суддя Київського окружного адміністративного суду Волков А.С., розглянувши позовну заяву Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області до Державного підприємства "Підприємство Білоцерківської виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України у місті Києві та Київській області (№35)" про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Білоцерківська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Київській області звернулась до суду з позовом до Державного підприємства "Підприємство Білоцерківської виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України у місті Києві та Київській області (№35)" про стягнення податкового боргу у загальній сумі 795803,50 грн.

Податкова заборгованість з податку на додану вартість виникла у таких сумах і з таких підстав:

20490,00 грн. грошові зобовязання, що визначені відповідачем самостійно на підставі податкової декларації з податку на додану вартість від 15.05.2015 № НОМЕР_1 за квітень 2015 року;

37039,00 грн. грошові зобовязання, що визначені відповідачем самостійно на підставі податкової декларації з податку на додану вартість від 15.06.2015 № НОМЕР_2 за травень 2015 року;

24142,00 грн. грошові зобовязання, що визначені відповідачем самостійно на підставі податкової декларації з податку на додану вартість від 15.07.2015 № НОМЕР_3 за червень 2015 року;

51885,00 грн. грошові зобовязання, що визначені відповідачем самостійно на підставі податкової декларації з податку на додану вартість від 17.08.2015 № НОМЕР_4 за липень 2015 року;

30173,00 грн. грошові зобовязання, що визначені відповідачем самостійно на підставі податкової декларації з податку на додану вартість від 18.09.2015 № НОМЕР_5 за серпень 2015 року;

61594,00 грн. грошові зобовязання, що визначені відповідачем самостійно на підставі податкової декларації з податку на додану вартість від 16.10.2015 № НОМЕР_6 за вересень 2015 року;

47079,00 грн. грошові зобовязання, що визначені відповідачем самостійно на підставі податкової декларації з податку на додану вартість від 16.11.2015 № НОМЕР_7 за жовтень 2015 року;

71939,00 грн. грошові зобовязання, що визначені відповідачем самостійно на підставі податкової декларації з податку на додану вартість від 17.12.2015 № НОМЕР_8 за листопад 2015 року;

11397,00 грн. грошові зобовязання, що визначені відповідачем самостійно на підставі податкової декларації з податку на додану вартість від 19.01.2016 № НОМЕР_9 за грудень 2015 року;

31512,00 грн. грошові зобовязання, що визначені відповідачем самостійно на підставі податкової декларації з податку на додану вартість від 17.02.2016 № НОМЕР_10 за січень 2016 року;

13708,00 грн. грошові зобовязання, що визначені відповідачем самостійно на підставі податкової декларації з податку на додану вартість від 16.03.2016 № НОМЕР_11 за лютий 2016 року;

119365,00 грн. - пеня.

Частину заборгованості у сумі 38833,61 грн. відповідач сплатив, залишок непогашеної заборгованості відповідача становить суму 481489,39 грн.

Податкова заборгованість з податку на доходи фізичних осіб виникла у таких сумах і з таких підстав:

284250,16 грн. - грошове зобов'язання, що визначене відповідачу податковим органом на підставі податкового повідомлення-рішення від 17.11.2015 № НОМЕР_12;

510,00 грн. - грошове зобов'язання, що визначене відповідачу податковим органом на підставі податкового повідомлення-рішення від 17.11.2015 № НОМЕР_13;

30595,52 грн. - пеня.

Частину заборгованості у сумі 39830,18 грн. відповідач сплатив, залишок непогашеної заборгованості відповідача становить суму 314314,11 грн.

Таким чином, загальна сума податкового боргу відповідача з податку на додану вартість та податку на доходи фізичних осіб становить 795803,50 грн.

Спір виник із публічно-правових відносин та відповідно до статей 3, 4 та 17 Кодексу адміністративного судочинства України належить до компетенції адміністративних судів і має розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Даний позов підсудний ОСОБА_1 окружному адміністративному суду та поданий з додержанням вимог статей 104 - 106 Кодексу адміністративного судочинства України, перешкоди для відкриття провадження в адміністративній справі, що передбачені статтями 108 - 109 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Згідно зі статтею 1832 Кодексу адміністративного судочинства України дана адміністративна справа за предметом позову може бути розглянута у порядку скороченого провадження. Позовна заява і додані до неї документи є достатніми для відкриття скороченого провадження у справі.

Керуючись статтею 1832 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відкрити скорочене провадження в адміністративній справі. Справа розглядатиметься суддею Волковим А.С. одноособово.

2. Копію ухвали разом з інформацією про процесуальні права та обовязки сторін надіслати сторонам.

3. Запропонувати відповідачу, в разі невизнання адміністративного позову, у десятиденний строк з дня одержання цієї ухвали надати суду письмові заперечення проти позову та докази на підтвердження цих заперечень або заяву про визнання позову.

Заперечення проти позову або заяву про визнання позову мають бути подані позивачем до суду за адресою: 01133, м. Київ, б-р. ОСОБА_2, 26.

4. У разі неподання відповідачем заперечень проти позову, справа розглядатиметься судом на підставі наявних у ній матеріалів та доказів.

5. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Волков А.С.

І Н Ф О Р М А Ц І Я

про права та обовязки осіб, які беруть участь у справі,

встановлені Кодексом адміністративного судочинства України

Відповідно до ст. 49, 51 Кодексу адміністративного судочинства України особи, які беруть участь у справі, мають рівні процесуальні права і обов'язки. Особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки. Особи, які беруть участь у справі, мають право: 1) знати про дату, час і місце судового розгляду справи, про всі судові рішення, які ухвалюються у справі та стосуються їхніх інтересів; 2) знайомитися з матеріалами справи; 3) заявляти клопотання і відводи; 4) давати усні та письмові пояснення, доводи та заперечення; 5) подавати докази, брати участь у дослідженні доказів; 6) висловлювати свою думку з питань, які виникають під час розгляду справи, задавати питання іншим особам, які беруть участь у справі, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам; 7) подавати заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб; 8) знайомитися з технічним записом та журналом судового засідання і подавати письмові зауваження до них; 9) робити із матеріалів справи виписки, знімати копії з матеріалів справи, одержувати копії судових рішень; 10) оскаржувати судові рішення у частині, що стосується їхніх інтересів; 11) користуватися іншими процесуальними правами, наданими їм цим Кодексом. Особи, які беруть участь у справі, можуть за власний рахунок додатково замовити та отримати в суді засвідчені копії документів і витяги з них.

Крім прав та обов'язків, визначених у статті 49 цього Кодексу, позивач має право змінити підставу або предмет адміністративного позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог або відмовитися від адміністративного позову в будь-який час до закінчення судового розгляду. Позивач має право відмовитися від адміністративного позову й у суді апеляційної чи касаційної інстанції до закінчення відповідно апеляційного чи касаційного розгляду.

Крім прав та обов'язків, визначених у статті 49 цього Кодексу, відповідач має право визнати адміністративний позов повністю або частково, подати заперечення проти адміністративного позову.

Сторони можуть досягнути примирення на будь-якій стадії адміністративного процесу, що є підставою для закриття провадження в адміністративній справі.

Суд не приймає відмови позивача від адміністративного позову, визнання адміністративного позову відповідачем і не визнає умов примирення сторін, якщо ці дії суперечать закону або порушують чиї-небудь права, свободи чи інтереси.