Справа № 728/1278/16-а
Суддя: Костенко О. Ф.
Дата ухвалення: 2016-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 728/1278/16-а
Номер провадження 2-а/728/26/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2016 року Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді - Костенко О.Ф.

за участі секретаря - Кулик Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмачі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бахмацького об»єднаного Управління Пенсійного фонду України про визнання незаконними (протиправними) дії та рішення суб»єкта владних повноважень та зобов»язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

10.05.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, у якому просить визнати неправомірними дії Бахмацького об»єднаного Управління Пенсійного фонду України щодо відмови у перерахунку розміру пенсії за вислугу років та зобов»язати провести перерахунок пенсії за вислугу років у відповідності до ст. 50-1 Закону України «Про Прокуратуру» (у редакції, що діяла з 26.01.2010 року), у розмірі 90% від місячного заробітку, зазначеного у довідці, виданої прокуратурою Чернігівської області від 03.02.2016 року № 18-89, без обмеження її максимального розміру, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії з 01.12.2015 року. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 26 січня 2010 року і по даний час він перебуває на обліку в Бахмацькому об»єднаному Управлінні Пенсійного фонду України й отримує пенсію за вислугу років, призначену на підставі ст. 50-1 Закону України «Про Прокуратуру» (у редакції, що діяла станом на 26.01.2010 року), в розмірі 90% від суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов»язкове державне страхування.

24.02.2016 року звернувся до Бахмацького об»єднаного Управління Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90% від суми заробітку без обмеження її максимального розміру у відповідності з Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013, з 01.12.2015 року.

29.02.2016 року рішенням Бахмацького об»єднаного Управління Пенсійного фонду України йому відмовлено у проведенні перерахунку пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Позивач вважає такі дії Бахмацького об»єднаного Управління Пенсійного фонду України незаконними і такими, що порушують його Конституційні права на пенсійне забезпечення, а тому просив задовольнити позов.

У судове засідання позивач не зявився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі (а.с.23).

Представник відповідача у судове засідання не з'явився. Бахмацьке об»єднане Управління Пенсійного фонду України надало до суду письмові заперечення на позов, в яких просить справу розглянути за відсутності представника і в задоволенні позову відмовити (а.с.24). З письмових заперечень відповідача вбачається, що проти задоволення позову він заперечує, посилаючись на те, що підстав для перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про прокуратуру» не має, оскільки ч.20 ст.86 Законом України Закону України «Про прокуратуру» 2014 року передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Однак на даний час Кабінетом Міністрів України не встановлені умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

В зв»язку з тим, що сторони в судовое засідання не з»явились, в силу ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалося.

У судовому засіданні встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини:

з 26 січня 2010 року і по даний час ОСОБА_1 перебуває на обліку в Бахмацькому об»єднаному Управлінні Пенсійного фонду України як отримувач пенсії за вислугу років, призначеної на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції, що діяла станом на 26.01.2010 року), в розмірі 90% від суми місячного заробітку.

24.02.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Бахмацького об»єднаного Управління Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90% від суми місячного заробітку без обмеження її максимального розміру у відповідності з Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013, з 01.12.2015 року.

29.02.2016 року рішенням Бахмацького об»єднаного Управління Пенсійного фонду України ОСОБА_1 відмовлено у проведенні перерахунку пенсії на підставі п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року за № 213-VIII (а.с.11).

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Бахмацького об»єднаного Управління Пенсійного фонду України про визнання неправомірними дій щодо відмови у перерахунку пенсії та зобовязання вчинити певні дії підлягають задоволенню частково із наступних підстав:

Відповідно до ч. І ст. 50-1Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року № 1789-ХІІ прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 90 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Згідно із ч. 2 статті 50-1Закону України «Про прокуратуру» розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

У відповідності до ч. 13 ст.50-1Закону України «Про прокуратуру» обчислення (перерахунок) пенсій проводиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Так, відповідно до ч.13 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ держава взяла на себе обов»язок забезпечити не лише нарахування але й перерахунок пенсії працівникам прокуратури виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за перерахунком.

Закон має відповідати якісним вимогам, насамперед вимогам «доступності» та «передбачуваності».

Згідно рішення ЄСПЛ від 23.06.1995 року у справі Толстой-Милославський проти Сполученого Королівства суд зазначив, що «закон» повинен бути доступним: громадянин повинен мати змогу отримати адекватну інформацію за обставин застосування правових норм у конкретному випадку. Крім того, норма не може розглядатися як «закон», якщо вона не сформульована з достатньою чіткістю, щоб громадянин міг регулювати свою поведінку.

За вказаних обставин, відсутність встановленого КМУ порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, не може бути підставою для позбавлення особи права на перерахунок пенсії, що гарантоване законом.

Частина 17 статті 50-1Закону України «Про прокуратуру» передбачає перерахунок пенсій для прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Так, станом на 14.12.2010 року порядок перерахунку пенсій визначався частинами 12, 17, 18 ст. 50-1Закону України «Про прокуратуру» (1991 року) визначали наступне: «Обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком». «Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи. Положення цієї статті поширюються також на пенсіонерів з числа працівників прокуратури, яким до набрання чинності цим Законом призначена пенсія за віком, вислугою років або за інвалідністю безпосередньо з прокурорсько-слідчих посад і посад у науково-навчальних закладах, незалежно від часу виходу на пенсію, за умови наявності у них стажу роботи, передбаченого цією статтею».

Отже положення Законодавства України, в редакції, що діяло на час виникнення права на пенсію, так і на час виникнення у позивача права на перерахунок пенсії, гарантувало право на одержання пенсії, виходячи з розміру одержуваних доходів на час звільнення.

Відповідно до ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Крім того, згідно статей 22, 64 Конституції України право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України (в тому числі і Законом України «Про прокуратуру»), є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював позицію, згідно з якою Конституція України виділяє певні категорії громадян України, котрі потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них. зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції. Управління державної охорони України, державної пожежної охорони. Державного департаменту з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999року № 8-рп/99у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002року № 5-рп/2002у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян, як під час проходження служби, так і після її закінчення, зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових, економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи з викладеного, у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема, працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Аналогічну правову позицію висловив і Верховний Суд України у постановах від 10 грудня 2013 року (справа №21-348а13) та 17грудня 2013року (справа №21-445а13), які відповідно до ст.244-2 КАС України є обов»язковими для всіх судів України.

Згідно ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

За таких обставин, застосоване Бахмацьким об»єднаним Управлінням Пенсійного фонду України стосовно позивача ОСОБА_1 положення п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015року за №-213-VIII, погіршує його права, а тому суперечить Конституції України.

Більше того, внесені до Закону України «Про прокуратуру» зміни, тобто призначення прокурорам і слідчим пенсії в розмірі 90 відсотків від їхньої місячної чинної заробітної плати, стосуються виключно тих працівників органів прокуратури, які набули право на пенсійне забезпечення з часу вступу його в силу.

Отже, позивачу ОСОБА_1 пенсію призначено до набрання чинності Законом України «Про прокуратуру» № 1166-УІІвід 27 березня 2014 року і нею ставиться питання не про її призначення, а про проведення перерахунку на підставі ст. 50-1Закону України «Про прокуратуру» в редакції на час призначення пенсії.

Таким чином, посилання відповідача на внесені зміни до положень статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» та відмовлено позивачу в перерахунку пенсії на підставіп.5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 року № 213-VІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», є необґрунтованими тому, що він застосував нові положення до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності. Але таке застосування норм права суперечить вимогам ч.1 ст. 58 Конституції України, якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач повинен був перерахувати позивачу ОСОБА_1 пенсію, згідно довідки прокуратури Чернігівської області 18-89 від 03.02.2016 року, відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», з розрахунку 90% середнього заробітку з 01.01.2016 року.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії позивачу є протиправними, а позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб»єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

На підставі викладеного, ст.ст.19, 22, 58, 64, 152 Конституції України, ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», керуючись ст. ст.4 - 12, 17, 159-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Бахмацького об»єднаного Управління Пенсійного фонду України про визнання незаконними (протиправними) дії та рішення суб»єкта владних повноважень та зобов»язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Бахмацького об»єднаного Управління Пенсійного фонду України щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку розміру пенсії за вислугою років згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013.

Зобов»язати Бахмацьке об»єднане Управління Пенсійного фонду України перерахувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років у відповідності до ст. 50-1 Закону України «Про Прокуратуру» від 05.11.1991 року (у редакції, що діяла станом на дату призначення пенсії), у розмірі 90% від місячного заробітку, зазначеного у довідці, виданій прокуратурою Чернігівської області від 03.02.2016 року № 18-89, без обмеження її максимального розміру, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії з 01.01.2016 року.

В задоволенні решти заявлених вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з Бахмацького об»єднаного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській за рахунок бюджетних асигнувань суб»єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 551 (п»ятсот п»ятдесят одну) грн.. 20 коп. судових витрат.

Копію постанови направити сторонам до відома рекомендованим листом з повідомленням.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Бахмацький районний суд Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова суду 1 інстанції, якщо інше не встановлено КАСУ, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КАСУ, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.

Суддя:____________________О.Ф.Костенко