Справа № 809/361/16
Суддя: Кишинський М.І.
Дата ухвалення: 2016-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2016 р. Справа № 809/361/16

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду М.І.Кишинський розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції про визнання протиправною та скасування постанови ВП №50179264 від 15.02.2016 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулася в суд з адміністративним позовом до Відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції (надалі - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови ВП № 50179264 від 15.02.2016 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_2 15.02.2016 року протиправно, в порушення вимог Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову ВП № 50179264 про відкриття виконавчого провадження. Крім того, 10.05.2016 р. позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій ОСОБА_1 просить скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 50179264 від 11.04.2016 року. Вважає, що дані постанови є протиправними, внаслідок чого, просить їх скасувати.

Позивач в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення наявним в матеріалах справи. На адресу суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення наявним в матеріалах справи. На адресу суду відповідачем подано письмове заперечення, заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності або про інші поважні причини неявки в судове засідання суду не направляв. Відповідно до частини 4 статті 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. За таких обставин, враховуючи вимоги вищезазначеної процесуальної норми, суд вважав за належне розгляд справи проводити за відсутності представників сторін за наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та з'ясувавши необхідні обставини у справі, суд встановив наступне.

Управління Пенсійного Фонду у м. Івано-Франківську Івано-Франківської області 04.02.2016 року звернулося із заявою про примусове виконання вимоги № ф-4240 від 24.06.2011 року про стягнення із ОСОБА_1 1747,80 грн. заборгованості зі сплати страхових внесків на користь Управління Пенсійного Фонду у м. Івано-Франківську.

15.02.2016 року державний виконавець відділу ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_3 прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження №50179264 з примусового виконання вимоги № ф-4240 від 24.06.2011 року УПФУ в м. Івано-Франківську про стягнення із ОСОБА_1 1747,80 грн. заборгованості зі сплати страхових внесків на користь Управління Пенсійного Фонду у м. Івано-Франківську.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" (надалі - Закон), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (надалі - рішення).

Частинами 1 та 2 статті 2 Закону встановлено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу" (надалі - державні виконавці).

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону, державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно положень пункту 2 частини 2 статті 11 Закону, державний виконавець, серед іншого, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (надалі по тексту - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

За змістом частини 1 статті 17 Закону, примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Пунктом 2 частини 1 статті 22 Закону встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Стаття 25 Закону визначає обов'язок державного виконавця прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Згідно положень частини 2 статті 25 Закону, державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові. Постанова про відкриття виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами у десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Судом встановлено, що 15.02.2016 року відповідачем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню вимоги № ф-4240 від 24.06.2011 року. В описовій частині постанови державний виконавець вказав що виконавчий документ вступив в законну силу 11.08.2011 року. Таким чином, державний виконавець відкрив виконавче провадження після закінчення строку перебігу предявлення виконавчого документу передбаченого пунктом 2 частини 1 статті 22 Закону.

Зазначені вище порушення при винесеній головним державним виконавцем відділу ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_3 постанови про відкриття виконавчого провадження 15.02.2016 року знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи повністю.

Виходячи з вищенаведеного ці порушення є достатньою підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що державний виконавець Ємчук М.В. при винесенні оскаржуваної постанови діяв не в межах, встановлених законодавством України, чим порушив законні права та інтереси позивача, тому позовні вимоги позивача є обгрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова або службова особа.

До позовної заяви додано квитанцію № 0.0.536642554 .1 від 15.04.2016 року про сплату судового збору у розмірі 551.20 грн.

У зв'язку із задоволенням позовних вимог, з Відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача стягнути сплачений судовий збір в розмірі 551,20 грн.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №50179264 від 15.02.2016 року та постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 11.04.2016 року, винесені державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_4 в рамках виконавчого провадження №50179264 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість в сумі 1747,80 грн. зі сплати страхових внесків.

Стягнути з Державного бюджету України на користь позивача ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 551,20 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Кишинський М.І.

Постанова складена в повному обсязі 20.05.2016 року.