Справа № 2а-537/10
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2016-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

20 травня 2016 року м. Київ К/800/13828/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Головчук С.В., вирішуючи питання про прийняття касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 18 червня 2010 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси про визнання протиправними дій та зобов'язання перерахувати пенсію,

в с т а н о в и в :

У березні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про перерахунок пенсій відповідно до статей 50, 54 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796-ХІІ) за період з 01 вересня 1999 року по 31 грудня 2009 року.

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 18 червня 2010 року позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії відповідача і зобов'язано відповідача здійснити позивачу перерахунок раніше призначеної державної та додаткової пенсії як інваліду 2 групи у відповідності до вимог статті 50 та частини 4 статті 54 Закону № 796-ХІІ у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком за період з 01 вересня 1999 року по 31 грудня 2003 року включно, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком за відповідні періоди та сплатити частину недоотриманої пенсії. Зобов'язано УПФУ в Суворовському районі м. Одеси здійснити позивачу перерахунок раніше призначеної державної та додаткової пенсій як інваліду 2 групи відповідно до вимог статті 50, частини 4 статті 54 Закону № 796-ХІІ, виходячи з розміру державної пенсії за віком 8 мінімальних пенсії за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком в період з 01 січня 2004 року по 18 жовтня 2007 року, виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність за відповідні періоди та сплатити частину недоотриманої пенсії. Зобов'язано відповідача здійснити позивачу перерахунок раніше призначеної додаткової пенсії як інваліду 2 групи у відповідності до вимог статті 50 Закону № 796-ХІІ, виходячи з розміру додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком в період з 19 жовтня 2007 року по 31 грудня 2007 року та в період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2009 року включно, виходячи з розміру прожиткового мінімуму встановленого для осіб, які втратили працездатність за відповідні періоди та сплатити частину недоотриманої пенсії. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2016 року скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове судове рішення, яким визнано протиправною відмову і зобов'язано відповідача здійснити перерахунок та виплатити позивачу пенсію з 01 березня 2009 року відповідно до статей 49, 50 частини 4 статті 54 Закону № 796-ХІІ, виходячи з розміру державної пенсії у 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм процесуального права, зокрема, норм Закону № 796-ХІІ та статей 99,100 КАС України. Вказує, що апеляційний суд не дав належної правової оцінки обставинам справи та безпідставно застосував норми статті 100 КАС України, оскільки за приписами Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмеження строку.

Згідно із пунктом 5 частини 5 статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи./

Із змісту оскаржуваних судових рішень видно, що частково задовольняючи позов, суд першої інстанції, виходив з того, що позивач, як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інвалідом 2 групи від захворювання, пов'язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, віднесений до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи має право на перерахунок основної та додаткової пенсій відповідно до норм Закону № 796-ХІІ, починаючи з 01 січня 2004 року. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та частково задовольняючи позов, апеляційний суд виходив з того, що з позовними вимогами за період з 1999 по 2009 рік по позивач звернувся до суду 01 березня 2010 року, а тому за приписами частини 1 статті 99 КАС України, права позивача підлягають захисту з 01 березня 2009 року в межах річного строку звернення до адміністративного суду, встановленого нормами КАС України, в редакції чинній на час звернення ОСОБА_1 до суду.

У касаційній скарзі відсутнє належне обґрунтування підстав для скасування чи зміни судових рішень, а викладені в ній доводи перевірені судами і не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суд неправильно застосував норми процесуального права.

Наведене є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 18 червня 2010 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Головчук