Справа № 348/406/16-а
Суддя: Безбородько В.А. В. А.
Дата ухвалення: 2016-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/406/16-а

01 червня 2016 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківскої області

в складі головуючої-судді: Безбородько В.А.,

секретаря: Дмитрук С.І. ,

з участю позивача: ОСОБА_2,

представників відповідача: Риндича Т.В., Бортника Р.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Надвірна справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання нечинним та скасування рішення щодо позбавлення пенсії та зобов»язання вчинити дії щодо повернення пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання нечинним та скасування рішення щодо позбавлення пенсії та зобов»язання вчинити дії щодо повернення пенсії.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, суду пояснив, що він з 05.10.2003 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримував пенсію за віком відповідно до Закону України « Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Після призначення пенсії працює на виборній посаді сільського голови с. Перерісль з 15.11. 2015 року, про що повідомив УПФ.

Причиною звернення до суду послужило те, що з 15.11. 2015 року пенсійний фонд припинив йому виплату пенсії. Звернувшись до ГУПФ України в Івано-Франківській області щодо причин позбавлення пенсії, він отримав відповідь, що з 02.04.2015 року набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», в п.9 ч.7 ст.21 ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування» доповнено регламент такого змісту «Тимчасово у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року, посадовим особам місцевого самоврядування у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України не виплачуються». Вважає, що позбавлення його пенсії здійснено з порушенням його конституційних прав.

Просить визнати рішення УПФ України в Івано-Франківській області про припинення виплати призначеної йому пенсії з 01.04.2015 року протиправним-скасувати, в майбутньому утримувати з пенсії податок -скасувати , зобов»язати УПФ України в Івано-Франківській області поновити йому виплату пенсії з жовтня 2015 року у призначеному розмірі та стягнути з УПФ України в Івано-Франківській області суму вилученої пенсії за період з жовтня 2015 року по теперішній час.

Представник відповідача в судовому засіданні не визнав позовні вимоги, підтримав надані письмові заперечення на позов, зазначаючи, що Законом України від 02.03.2015 року №213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», який набув чинності з 01.04.2015 року, внесено зміни до ст. 54 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», зокрема, щодо особливого порядку виплати пенсії працюючим пенсіонерам.

Зокрема, ст. 54 названого Закону визначено, що тимчасово, у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року, особам, яким пенсія призначена відповідно до цього закону, у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених, зокрема ЗУ «Про державну службу», пенсії, призначені відповідно до цього закону, не виплачуються. За нормами цієї ж статті в редакції ЗУ від 24.12.2015 року №911-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» передбачено, що тимчасово, у період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року особам (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених, зокрема ЗУ «Про державну службу», призначені пенсії не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється. Крім того, ст. 21 ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування» передбачено, що у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року, та у період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року посадовим особам місцевого самоврядування у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України , не виплачуються. Тому виплата пенсії незалежно від її виду у період роботи на посаді в органах місцевого самоврядування з 01.04.2015 року припиняється. При цьому пенсіонер має право вибору: продовжувати працювати на «спецпосаді» та отримувати заробітну плату, чи звільнитись з посади і отримувати пенсію.

Просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст. 71 КАС України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з"ясувавши фактичні обставини справи, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 05.10.2003 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

15 листопада 2015 року ОСОБА_2 було обрано Переріслянським сільським головою на виборах депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів 25 жовтня 2015 року, присвоєно 7 ранг, четвертої категорії посадової особи місцевого самоврядування.

З 15 листопада 2015 року позивачу було припинено виплату пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» на виконання вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02 березня 2015 року.

01 лютого 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про поновлення пенсії.

03 лютого 2016 року листом №60/Н-15 відповідач повідомив позивача про відмову у продовженні виплати пенсії з посиланням на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02 березня 2015 року та про відсутність у позивача права на отримання пенсії за вислугу років до кінця 2015 року, а саме про неможливість одночасного перебування на державній службі та виплати пенсії.

Згідно зі ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, виплачуються без урахування одержуваного заробітку (прибутку) без будь-яких додаткових умов.

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02 березня 2015 року, яка набрала чинності з 01 квітня 2015 року, тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, особам, яким пенсія призначена відповідно до цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Станом на 01 квітня 2015 року посада, на якій працює позивач дійсно передбачала право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу».

Проте, відповідно до п. 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02 березня 2015 року, у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії , щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «;Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Закон, передбачений у п. 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02 березня 2015 року щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 01.06.2015 року прийнятий не був, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим Законом не призначаються.

Так, з 01 червня 2015 року особам, які підпадають під дію Закону України «Про державну службу», пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, з 01 червня 2015 року посада, на якій працює позивач, не передбачає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, встановлених Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим підстави для невиплати позивачу пенсії, передбачені ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», відсутні з 01 червня 2015 року.

Отже, з 15.11.2015 року виплата пенсії, призначеної позивачу відповідно до Закону «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» підлягає поновленню у зв'язку з відсутністю зазначених у ст. 54 зазначеного Закону підстав для її невиплати.

Стосовно вимоги позивача про скасування в майбутньому утримання з пенсії податок , то в цій частині суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки згідно ст.6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб»єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Вищенаведена вимога позивача стосується можливого порушення його прав в майбутньому, а тому до задоволення не підлягає.

Четверта позовна вимога позивача по суті є тотожною вимозі третій.

На підставі вищенаведеного та п. 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02 березня 2015 року , керуючись ст. ст. 8-11, 17-20, 69-72, 86, 94, 99, 100, 158-163, 167, 186, 187, 254 КАС України , суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо невиплати ОСОБА_2 пенсії з 15.11. 2015 року.

Зобов»язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області поновити ОСОБА_2 виплату пенсії , починаючи з 15.11. 2015 року.

В решта позову відмовити.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному ст. 186 КАС України через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Безбородько В.А.

Повний текст постанови виготовлено 03.06.2016 року