Справа № 2а-2430/10/1170
Суддя: Т.І. Ясенова
Дата ухвалення: 2010-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2010 року Справа № 2а-2430/10/1170

Кіровоградський окружний адміністративний суд

у складі: головуючого судді Ясенової Т.І.

при секретарі Яременко І.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: участі не приймав

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кіровограді справу за адміністративним позовом Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Перчунівський»про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені, -

ВСТАНОВИВ:

Кіровоградське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (далі КОВ ФСЗ інвалідів) звернулося до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Перчунівський», в якому просить стягнути з Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Перчунівський», на користь Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції в розмірі 43463, 92 грн; стягнути з відповідача на користь Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 925, 84 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що протягом 2009 р. відповідачем не було виконано норматив працевлаштування на підприємстві осіб-інвалідів, оскільки норматив працевлаштування осіб-інвалідів для відповідача у 2009 р. становить 4 особи, а в 2009 році в сільськогосподарському виробничому кооперативі «Перчунівський», особи, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність не працювали, у зв'язку з чим відповідно до вимог Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»відповідач повинен був сплатити адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів та пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі із зазначених підстав.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надавши суду заяву без участі (а.с.62) та скориставшись правом, надав до суду заперечення з додатками, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог посилається на те, що вживали всіх заходів для працевлаштування інвалідів. (а.с.23-58)

Суд, вислухавши доводи представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Правовідносини, які виникли між сторонами у даній адміністративній справі з приводу здійснення відповідачем свого обов'язку у сфері соціального захисту інвалідів врегульовані Законом України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні».

Так, відповідно до преамбули Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»цей Закон визначає основи соціальної захищеності інвалідів в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними здібностями і інтересами.

Частиною 1 ст. 19 цього ж закону передбачено, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

В судовому засіданні встановлено, що сільськогосподарський виробничий кооператив «Перчунівський»14.06.2010 року подав до Фонду соціального захисту інвалідів звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2009 рік (а.с.12), відповідно до змісту якого середньооблікова чисельність працюючих на підприємстві відповідача у 2009 році складала 97 осіб, фонд оплати праці за 2009 рік становив 1054,0 тис. грн., середньорічна заробітна плата штатного працівника у 2009 році складала 10865,98 грн. В даному звіті відповідачем зазначено, що норматив створення робочих місць для інвалідів складає 4 робочих місця, але в 2009 році у відповідача не працювали особи, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність. Вищезазначені дані також підтверджуються актом Кіровоградського обласного віділення фонду соціального захисту інвалідів №19 від 14 червня 2010 року. (а.с.13)

Крім цього судом під час з'ясування фактичних обставин справи та перевірки їх доказами встановлено, що відповідачем у справі вчинено низку заходів щодо працевлаштування на підприємстві осіб, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність, так у 2009 р. було створено робочі місця для працевлаштування осіб, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність, відповідач протягом 2009 р. повідомляв позивача та Добровеличківський районний центр зайнятості про наявність на підприємстві вакансій для працевлаштування осіб, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність, крім цього відповідачем у даній справі протягом 2009 р. щомісячно подавались до Кіровоградського зайнятості звіти про наявність вакансій за формою №3-ПН , у яких зазначав вакантні посади для працевлаштування осіб, яким встановлена інвалідність, зазначені обставини підтверджуються зібраними у справі письмовими доказами, які були досліджені судом у судовому засіданні під час розгляду справи та знаходяться у матеріалах справи. (а.с.25-37)

Аналіз норм Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»дає можливість зробити висновок про те, що обов'язок підприємства з створення робочих місць інвалідів, інформування підприємством уповноважених органів щодо наявності підприємстві робочих місць для працевлаштування осіб, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність, не супроводжується обов'язком підприємства займатись [пошуком інвалідів для їх працевлаштування на створених робочих місцях для працівників-| інвалідів на підприємстві, а створення робочих місць і введення їх в дію має відбуватись з урахуванням стану здоров'я, здібностей і професійних навичок інвалідів, забезпечення прав яких на працевлаштування та на оплачувану роботу здійснюється, відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», в редакції закону від 23.02.2006р., шляхом безпосереднього звернення інвалідів до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Враховуючи вимоги Закону підприємство може бути звільнено судом від відповідальності щодо сплати штрафних санкцій за невиконання 4% нормативу працевлаштування інвалідів, якщо воно розробило необхідні заходи по створенню робочих місць для інвалідів, зокрема, своєчасно, достовірно, в повному обсязі проінформувало відповідні установи, але фактично не працевлаштувало інваліда з причин незалежних від нього: відсутність інвалідів, відмова інваліда від працевлаштування на підприємство, бездіяльність державних установ, які повинні сприяти працевлаштуванню інвалідів. Дана позиція узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 08.06.2010 року № 10/72.

Відповідно до ст. 71 КАС України обовязок доведення по даній справі покладається на позивача.

Доказів того, що сільськогосподарський виробничий кооператив «Перчунівський»не створило робочі місця для інвалідів, відмовило інвалідам у прийнятті на роботу, несвоєчасно надало державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, позивачем не представлено, а тому немає жодних підстав для застосування до відповідача адміністративно-господарських санкцій. Кіровоградським обласним відділеням Фонду соціального захисту інвалідів не надані та в матеріалах справи відсутні докази того, що внаслідок не належного виконання обовязку відповідачем інваліди в необхідній кількості не були працевлаштовані.

З огляду на недоведеність позивачем фактів порушення з боку сільськогосподарського виробничого кооперативу «Перчунівський»чинного законодавства щодо здійснення установлених заходів для працевлаштування інвалідів, суд дійшов висновку, що позов Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів задоволенню не підлягає, оскільки відсутні правові підстави для застосування до відповідача економічних санкцій відповідно до ст.20 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 159-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Перчунівський» про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку встановленому ст.254 КАС України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, копія якої одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 20.09.2010 р.

Суддя Т.І. Ясенова