Справа № 336/3159/16-а
Суддя: Голубкова М. А.
Дата ухвалення: 2016-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 336/3159/16-а
Пр. № 2-а/336/164/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2016 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Голубкової М.А., при секретарі Когут С.І., розглянувши у відкритому судовому засідання справу за адміністративним позовом Шевченківського РВ у м. Запоріжжя УДМС України в Запорізькій обрості до ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, в якому зазначає, що 17.12.2014 р. громадянка ОСОБА_2 Грузії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, прибула на територію України по приватним справам, по паспортному документу серії 09АR96602, який видано 31.08.2012, який дійсний до 31.08.2022 р.

27.05.2016 р. громадянка ОСОБА_1 особисто звернулася до Заводського РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області з питання подальшого перебування на території України. Було встановлено, що відповідач порушив правила перебування іноземців на території України, так як з 16.03.2015 р. вона перебуває в Україні після закінчення законного терміну перебування та відносно неї був складений протокол та постанова серії ПР МЗП №100207 від 27.05.2015 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

09.06.2015 р. було прийнято рішення про примусове повернення з України відносно відповідача та вона була зобовязана покинути територію України у термін до 09.07.2015. Відповідачка належним чином була ознайомлена з даним рішенням, про що свідчить її підпис. Вона була повідомлена, що у випадку не виконання рішення про примусове повернення та ухилення від виїзду за межі України у визначений термі до неї буде застосовано примусове видворення, відповідно до ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

27.05.2016 року до Шевченківського РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області надійшло повідомлення про звернення громадянки ОСОБА_3 до Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу ГУНП в Запорізькій області про втрату паспорта громадянина ОСОБА_2 Грузія з власної необережності. Матеріали до ЄРДР внесені не були у звязку з відсутністю даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення. Звернення розглянуто згідно ЗУ «Про звернення громадян».

На теперішній час громадянка ОСОБА_2 Грузії ОСОБА_1 рішення про примусове повернення від 09.06.2016 р. не виконала, перебуває на території України як нелегальний мігрант, подальших підстав для законного перебування не має, не вживає заходів стосовно своєї легалізації, відсутні кошти, необхідні для проживання в Україні, також відсутній дозвіл на працевлаштування, що в майбутньому може призвести до порушення громадського порядку та вчинення злочинів, так як інших джерел для існування у відповідача не має.

Порушення відповідачем законодавства України про перебування на території України, невжиття відповідних заходів для легалізації перебування на території України свідчить про ухилення відповідачем від виїзду після прийняття рішення про примусове повернення та дає достатні підстави для застосування примусового видворення за межі України.

У звязку з чим позивач просить суд примусово видворити громадянку ОСОБА_2 Грузії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та наполягала на його задоволенні. Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні не оспорювала зазначені в позові обставини, обгрунтованих заперечень проти задоволення позову не мала.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що громадянка ОСОБА_2 Грузії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, прибула на територію України 17.12.2014 року за паспортом серії 09AR96602, виданим 31.08.2012 року, терміном дії до 31.08.2022 року по справам, які носять особистий характер.

Також встановлено, що відповідач з 09.06.2015 р. незаконно перебуває на території Україні після закінчення законного терміну перебування та відносно неї складений протокол та постанова серії ПР МЗП №100207 від 27.05.2015 р. якою на неї було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн., який вона того ж дня сплатила.

Головним спеціалістом сектору протидії нелегальній міграції відділу у справах іноземців та осіб без громадянства УДМС України в Запорізькій області ОСОБА_4 09.06.2015 р. було прийнято рішення про примусове повернення за межі України відповідачки та зобовязано покинути нею територію України у термін до 09.07.2015 року.

З прийнятим рішення відповідачка була ознайомлена під підпис та повідомлена про те, що у разі не виконання вищевказаного рішення до неї буде застосовано примусове видворення, відповідно до ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземці та особи без громадянства в'їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку. Іноземці та особи без громадянства під час проходження прикордонного контролю у пунктах пропуску через державний кордон зобов'язані подати свої біометричні дані для їх фіксації . Строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Згідно ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Як було встановлено судом, відповідачка притягувався до адміністративної відповідальності за порушення порядку перебування іноземців та осіб без громадянства на території України за ч. 1 ст. 203 КУпАП та було прийнято рішення про примусове його повернення за межі України. Однак, самостійно у чітко визначені терміни відповідачка територію України не покинула.

Крім того судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що у відповідачки законні підстави для знаходження на території України відсутні, оскільки термін перебування її на території України закінчився. Залишати територію України відповідачка наміру не має, а тому підлягає примусовому видворенню з України.

Ст. 4 вищевказаного Закону визначені підстави для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України. При розгляді даної справи жодних підстав, які визначені в наведеній статті, відповідачем не надано.

Особа в будь-якому разі не підлягає видворенню, якщо підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", відповідно до якої іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворенні або видані чи передані до країн: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров'ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Обставин, які вказані в статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", та унеможливлюють примусове видворення відповідача за межі України не встановлено. Також не встановлено обставин, відповідно до яких на відповідача поширюється дія Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту".

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.26 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду, від 25.06.2009, № 1 "Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні" іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворенні за межі України з підстав та в порядку, що визначені статтею 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", статтею 13 Закону України "Про імміграцію". Примусове видворення та затримання іноземця та особи без громадянства здійснюється лише на підставі постанови адміністративного суду.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що відповідачка порушила вимоги законодавства України, й відповідно до вимог ч. 1 ст. 30 цього ж Закону підлягає видворенню, оскільки є достатні та обґрунтовані підстави вважати, що останній ухилиться від самостійного та добровільного залишення території України, а тому вимогу про його видворення суд вважає обґрунтованою.

Керуючись Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 6, 7, 8, 9, 69-71, 158-160, 161, 162, 163, 183-5, п.5 ч.2 ст. 256 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Шевченківського РВ у м. Запоріжжя УДМС України в Запорізькій області до ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України задовольнити повністю.

Примусово видворити за межі України громадянку ОСОБА_2 Грузії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1.

Постанова підлягає негайному виконання відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя М.А. Голубкова