Справа № 815/6825/14
Суддя: Вербицька О.В.
Дата ухвалення: 2016-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2016 року м. Київ К/800/16638/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
Головуючого судді:Вербицької О.В.
Суддів: Маринчак Н.Є.
Цвіркуна Ю.І.
за участю:
секретаря - Мартиненка Г.В.

представника позивача - Тихохода М.М.

представника відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області

на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22.01.2015 р.

та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 24.03.2015 р.

у справі № 815/6825/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський завод «Нептун»

до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області

про скасування податкового повідомлення - рішення

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеський завод «Нептун» (далі - позивач, ТОВ «Одеський завод «Нептун») звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області (далі - відповідач, ДПІ у Малиновському районі м. Одеси) про скасування податкового повідомлення - рішення.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 22.01.2015 року позов задоволено.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 24.03.2015 року постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22.01.2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ДПІ у Малиновському районі м. Одеси, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22.01.2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 24.03.2015 року і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

У письмовому запереченні на касаційну скаргу ТОВ «Одеський завод «Нептун», посилаючись на те, що касаційна скарга є необґрунтованою, просить залишити її без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22.01.2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 24.03.2015 року - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі касаційної скарги, дійшла висновку про наступне.

ДПІ у Малиновському районі м. Одеси проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ «Одеський завод «Нептун» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства по взаємовідносинам з ТОВ "ДАРТОН БІЛДІНГ" за період з 01 липня 2014 року по 31 липня 2014 року, за результатами якої складено акт від 28 жовтня 2014 року № 000247/15-52-22-01/34108072/100/5304.

В акті перевірки зазначено порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість за липень 2014 року в сумі 2 451 724 грн.

На підставі акта перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 19 листопада 2014 року № , яким збільшено позивачу суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 2 451 724 грн. за основним платежем та 1 225 862 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Суди першої та апеляційної інстанцій визнали необґрунтованими такі висновки податкового органу, з чим погоджується суд касаційної інстанції, з огляду на наступне.

У відповідності до пункту 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 статті 198 ПК України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

За змістом частини 2 статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Отже, відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватись відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що між ТОВ «Одеський завод «Нептун» та ТОВ «ДАРТОН БІЛДІНГ» укладено наступні договори: договір поставки від 19 грудня 2013 року № 135; договір поставки від 24 грудня 2013 року № 140; договір поставки від 25 грудня 2013 року № 142; договір поставки від 26 лютого 2014 року № 151; договір поставки від 03 березня 2014 року № 154; договір поставки № 172 від 21 липня 2014 року, згідно предмету яких постачальник (ТОВ «ДАРТОН БІЛДІНГ») зобов'язується передати покупцю (ТОВ «Одеський завод «Нептун») зазначену у договорі продукцію.

Також між ТОВ «Одеський завод «Нептун» та ТОВ «ДАРТОН БІЛДІНГ» укладено договір підряду від 27 листопада 2013 року № 50/7-1113, згідно умов якого підрядник (ТОВ «ДАРТОН БІЛДІНГ») зобов'язується виконати поточні ремонтні роботи приміщень замовника (ТОВ «Одеський завод «Нептун») з використанням власних матеріалів.

Фактичний рух активів із урахуванням ділової мети такого руху та його зв'язку із господарською діяльністю платника податків підтверджується первинними документами, зокрема, видатковими накладними, податковими накладнимим, товарно-транспортними накладними, платіжними дорученнями тощо.

Крім того, судами попередніх інстанцій встановлено реальні зміни майнового стану позивача за спірною господарською операцією.

З огляду на викладене, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку, що позивачем виконані всі умови, передбачені податковим законодавством, які надають йому правові підстави для формування податкового кредиту.

Таким чином, саме за вищевказаних обставин справи, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку, з яким погоджується колегія суддів касаційної інстанції, щодо обґрунтованості заявлених позивачем вимог.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що в межах касаційної скарги порушень судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено, правова оцінка обставин у справі дана вірно.

За таких обставин, касаційна скарга відповідача підлягає залишенню без задоволення, а постанова Одеського окружного адміністративного суду від 22.01.2015 р. та ухвала Одеського апеляційного адміністративного суду від 24.03.2015 р. залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 210, 214-215, 220, 221, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22.01.2015 р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 24.03.2015 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному статтями 236-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.В. Вербицька

Судді Н.Є. Маринчак

Ю.І. Цвіркун