Справа № 822/435/16
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2016-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/435/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2016 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіБлонського В.К.
при секретаріВарченко В.В.
за участі: представника позивачів представника відповідача представника третьої особи - товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" "Довіра та Гарантія" представника третьої особи - публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"ОСОБА_3 Кобилюх Т.А. Андрєєва О.В. Кобилюх Т.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб , товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" , публічне акціонерне товариство "Старокостянтинівський спеціалізований кар'єр" , публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" про визнання протиправними дій та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися в суд з позовом до відповідача, треті особи, в якому просить визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, щодо визнання нікчемним Договору про відступлення прав вимоги від 26 березня 2014 року, укладеного між ПАТ "Дельта Банк" та товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія", визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича з приводу подачі заяви до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, на підставі якої внесено реєстраційний запис за номером 15651194, визнати протиправними та скасувати рішення (у формі повідомлень про нікчемність від 30.12.2015 року) Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича про визнання нікчемним Договору купівлі-продажу прав вимоги від 26 березня 2014 року, укладеного між ПАТ "Дельта Банк" та товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія".

Свій позов позивачі мотивують тим, що 01 листопада 2006 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" та ОСОБА_7 укладено кредитний договір № 480/ПВ-06, та кредитний договір № 481/ПВ-06 від 01 листопада 2006 року укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" та ОСОБА_10.

Для забезпечення виконання зобов'язань по кредитних договорах між ВАТ "Старокостянтинівський спеціалізований кар'єр" (у подальшому перетворилось на ПАТ) та товариством з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" 30 березня 2007 року було укладено договір застави транспортного засобу № 479-480-481Z/ПВ-06.

В подальшому ТОВ "Укрпромбанк" на підставі договору про передачу активів та кредитних зобов'язань відступив права первісного кредитора за вищезазначеними договорами, а також забезпечувальними правочинами, на користь публічного акціонерного товариства "Дельта Банк".

26 березня 2014 року між публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, за яким публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" за плату продало (відступило) товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" права вимоги за кредитними договорами № 479/ПВ-06, 480/ПВ-06 та № 481/ПВ-06 від 01.11.2006 року.

Таким чином 26 березня 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" набуло право вимоги за кредитними договорами № 480/ПВ-06 та 481/ПВ-06 від 01.11.2006 року до боржників - ОСОБА_7, та ОСОБА_10, а боржники - зобов'язання по поверненню отриманих кредитних коштів перед товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія".

Матеріально-правовий інтерес позивачів у межах спірних правовідносин полягає у тому, що в ланцюгу: ТОВ "Укрпромбанк" - ПАТ "Дельта Банк" - ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія", позивачі набули обов'язку виконання зобов'язаннь по кредитних договорах № 480/ПВ-06 та 481/ПВ-06 від 01.11.2006 року саме перед ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія".

В січні 2016 року на адресу позивачів Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у ПАТ "Дельта Банк" Кадировим Владиславом Володимировичем було надіслано повідомлення № 4069 та № 4070 від 30.12.2015 року про нікчемність правочинів, зокрема вказаними повідомленнями відповідачем повідомлено про нікчемність договору купівлі-продажу права вимоги від 26 березня 2016 року, укладеного між ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія".

Аналогічне повідомлення № 4072 від 30 грудня 2015 року було отримане і ПАТ "Старокостянтинівський спеціалізований кар'єр".

В зазначених повідомленнях зазначалось про необхідність повного та належного виконання усіх умов кредитних договорів № 480/ПВ-06 та 481/ПВ-06 від 01.11.2006 року на користь ПАТ "Дельта Банк".

За заявою Уповноваженої особи Фонду адміністратором Філії міста Києва та Київської області державного підприємства "Національні інформаційні системи" 30 грудня 2015 року до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено запис (реєстраційний номер 15651194) про обтяження належного ПАТ "Старокостянтинівський спеціалізований кар'єр", а саме транспортних засобів.

У витязі про реєстрацію обтяження підставою обтяження є договір застави транспортного засобу № 479-480-481Z/ПВ-06 від 30 березня 2007 року, який був укладений в забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договорами №№ 479/ПВ-06, 480/ПВ-06 та 481/ПВ-06 від 01.11.2006 року.

Оскільки прийняття Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у ПАТ "Дельта Банк" Кадировим Владиславом Володимировичем рішень у формі повідомлень про нікчемність правочину - договору купівлі-продажу права вимоги від 26 березня 2016 року, укладеного між ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія", а також протиправних дій відповідача, що пов'язані із внесенням до Державного реєстру обтяжень рухомого майна запису (реєстраційний номер 15651194) про обтяження належного ПАТ "Старокостянтинівський спеціалізований кар'єр" рухомого майна, прямо впливає на інтереси, права та обов'язки позивачів, як осіб, які набули зобов'язань щодо виконання умов кредитних договорів №№ 480/ПВ-06, 481/ПВ-06 від 01.11.2006 року саме перед ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія", а також досягли згоди на розстрочення сплати заборгованості по них, тому позивачі звернулись до суду із даним позовом, і просять задовольнити їх позовні вимоги.

Позивачі в судове засідання не прибули, хоча були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та надав суду пояснення згідно викладених у позовній заяві обставин.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю, пояснивши суду, що дії відповідача та його рішення, які є предметом оскарження повністю відповідають вимогам чинного законодавства, в зв'язку з чим у задоволенні позову просить суд відмовити, та надала суду письмові заперечення на даний адміністративний позов.

Представник третьої особи - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в судове засідання не прибув, хоча Фонд гарантування вкладів фізичних осіб був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, та надіслав на адресу суду пояснення, в яких у задоволенні позову просить суд відмовити.

Представник третьої особи - товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, та надав суду пояснення, в яких зазначив, що відповідач при прийнятті рішень у формі повідомлень діяв неправомірно, а тому позовні вимоги необхідно задовольнити.

Представник третьої особи - публічного акціонерного товариства "Старокостянтинівський спеціалізований кар'єр" в судове засідання не прибув, хоча публічне акціонерне товариство "Старокостянтинівський спеціалізований кар'єр" було повідомлене про дату, час та місце розгляду справи належним чином, та надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за відсутності його представника, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю.

Представник третьої особи - ПАТ "Дельта Банк" в судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю, та надала суду аналогічні пояснення та заперечення, що і у представника відповідача.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 01 листопада 2006 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" та ОСОБА_7 укладено кредитний договір № 480/ПВ-06

Банк надає позичальнику не відновлювальну мультивалютну відкличну кредитну лінію та в її межах надає кредитні кошти в межах ліміту кредитування - еквівалент 1 000 000 (один мільйон доларів США), строк дії кредиту 60 місяців, дата повернення кредиту 31 жовтня 2011 року.

01 листопада 2006 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" та ОСОБА_10 укладено кредитний договір № 481/ПВ-06.

Банк надає позичальнику не відновлювальну мультивалютну відкличну кредитну лінію та в її межах надає кредитні кошти в межах ліміту кредитування - еквівалент 1 000 000 (один мільйон доларів США), строк дії кредиту 60 місяців, дата повернення кредиту 31 жовтня 2011 року.

Для забезпечення виконання зобов'язань по кредитним договорах між ВАТ "Старокостянтинівський спеціалізований кар'єр" (у подальшому перетворилось на ПАТ) та товариством з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" 30 березня 2007 року було укладено договір застави транспортного засобу № 479-480-481Z/ПВ-06.

В подальшому ТОВ "Укрпромбанк" на підставі договору про передачу активів та кредитних зобов'язань відступив права первісного кредитора за вищезазначеними договорами, а також забезпечувальними правочинами, на користь публічного акціонерного товариства "Дельта Банк".

26 березня 2014 року між публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, за яким публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" за плату продало (відступило) товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" права вимоги за кредитними договорами № 479/ПВ-06, 480/ПВ-06 та № 481/ПВ-06 від 01.11.2006 року.

Відповідно до п. 2.1 вказаного договору продавець (публічне акціонерне товариство "Дельта Банк") погоджується продати (відступити) права вимоги та передати їх покупцю (товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія"), а покупець погоджується купити права вимоги, прийняти їх і сплатити загальну купівельну ціну .

Пунктом 1.1 цього договору визначено, що загальна купівельна ціна є сумою усіх цін за права вимоги, зазначених у його додатках 1,2,3 та становить 30000 грн.

Відповідно до п. 2.3 договору купівлі-продажу від 26.03.2014 року права вимоги переходять від продавця (публічного акціонерного товариства "Дельта Банк") до покупця (товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія"), та обов'язки продавця передати права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання продавцем та покупцем акту приймання-передачі прав вимоги.

На виконання умов даного договору публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" та товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" підписали акти приймання - передачі прав вимоги за договором купівлі-продажу прав вимоги від 26 березня 2014 року.

Відповідно до цих актів підтверджується, що продавець (публічне акціонерне товариство "Дельта Банк") продав(відступив) покупцю (товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія"), а покупець прийняв права вимоги за кредитними договорами № 480/ПВ-06 та 481/ПВ-06 від 01.11.2006 року.

Також цими актами продавець та покупець підтвердили, що покупець сплатив продавцю погоджені сторонами купівельні ціни, які становлять 10000 грн., за продаж (відступлення) прав вимоги по кожному із зазначених кредитних договорів.

Таким чином 26 березня 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" набуло право вимоги за кредитними договорами № 480/ПВ-06 та 481/ПВ-06 від 01.11.2006 року до боржників - ОСОБА_7, та ОСОБА_10, а боржники - зобов'язання по поверненню отриманих кредитних коштів перед товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія".

На підставі постанови правління НБУ № 150 від 02.03.2015 року «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішенням № 51 від 02.03.2015 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», в банку запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 71 від 08.04.2015 року тимчасову адміністрацію в АТ «Дельта Банк» запроваджено на шість місяців з 03 березня 2015 року по 02 вересня 2015 року.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 147 від 03.08.2015 року здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк» продовжено до 02 жовтня 2015 року.

Відповідно до постанови правління НБУ № 664 від 02 жовтня 2015 року «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 181 від 02 жовтня 2015 року «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Дельта Банк».

В січні 2016 року на адресу позивачів Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у ПАТ "Дельта Банк" Кадировим Владиславом Володимировичем було надіслано повідомлення № 4069 та № 4070 від 30.12.2015 року про нікчемність правочинів, зокрема вказаними повідомленнями відповідачем повідомлено про нікчемність договору купівлі-продажу права вимоги від 26 березня 2016 року, укладеного між ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія".

Аналогічне повідомлення № 4072 від 30 грудня 2015 року було отримане і ПАТ "Старокостянтинівський спеціалізований кар'єр".

В зазначених повідомленнях зазначалось про необхідність повного та належного виконання усіх умов кредитних договорів № 480/ПВ-06 та 481/ПВ-06 від 01.11.2006 року на користь ПАТ "Дельта Банк".

За заявою Уповноваженої особи Фонду адміністратором Філії міста Києва та Київської області державного підприємства "Національні інформаційні системи" 30 грудня 2015 року до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено запис (реєстраційний номер 15651194) про обтяження належного ПАТ "Старокостянтинівський спеціалізований кар'єр", а саме транспортних засобів.

У витязі про реєстрацію обтяження підставою обтяження є договір застави транспортного засобу № 479-480-481Z/ПВ-06 від 30 березня 2007 року, який був укладений в забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договорами №№ 479/ПВ-06, 480/ПВ-06 та 481/ПВ-06 від 01.11.2006 року.

Враховуючи заявлені позовні вимоги, суд вважає необхідним дослідити правомірність рішення відповідача про визнання нікчемним договору купівлі-продажу права вимоги від 26 березня 2016 року, укладеного між ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія", винесеного у вигляді повідомлень про нікчемність від 30.12.2015 року.

Відповідно до частини 1,2 статті 3 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон № 4452) Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків встановлюються Законом №4452.

Відповідно до статті 4 Закону №4452 основним завданням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Зі змісту статті 34 Закону №4452 вбачається, що після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних Фонд гарантування вкладів фізичних осіб розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку.

Для цього Виконавчою дирекцією Фонду з числа працівників Фонду призначається уповноважена особа Фонду.

Частиною 4 вищезазначеної статті визначено, що тимчасова адміністрація запроваджується на строк, що не перевищує три місяці, а для системно важливих банків - шість місяців. За обґрунтованих підстав зазначені строки можуть бути одноразово продовжені на строк до одного місяця. Тимчасова адміністрація припиняється після виконання плану врегулювання або в інших випадках за рішенням виконавчої дирекції Фонду.

Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

На виконання покладених функцій, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб наділена певними повноваженнями та обов'язками, визначеними статтями 37 та 38 Закону №4452.

Зокрема, частиною 2 статті 38 Закону №4452 встановлено, що протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

При цьому, пунктом 1 частини 4 зазначеної статті визначено, що уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині 2 статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

З аналізу статті 38 Закону №4452 вбачається, що вищезазначені заходи спрямовані на забезпечення збереження активів банку, запобігання втрати майна та збитків банку.

Таким чином, перевірка правочинів, укладених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації є обов'язком уповноваженої особи Фонду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що при винесенні оскаржуваних рішень у формі повідомлень про нікчемність правочину, відповідач діяв на підставі та у межах передбачених законом повноважень, використовуючи повноваження з метою, з якою це повноваження надано.

Щодо способу реалізації даного повноваження, суд зазначає, що Законом № 4452 не передбачено порядку та форми реалізації уповноваженою особою Фонду повноваження з перевірки правочинів на предмет виявлення нікчемних. Нормою Закону № 4452 визначається лише обов'язок здійснити повідомлення сторін про нікчемність таких договорів, відтак суд вважає обраний відповідачем спосіб шляхом направлення на адресу сторін повідомлення про нікчемність вірним.

Уповноваженою особою Фонду Кадировим В.В.. у повідомленнях про визнання нікчемним договору купівлі-продажу права вимоги від 26 березня 2016 року, укладеного між ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія", винесеного у вигляді повідомлень про нікчемність від 30.12.2015 року, з посиланням на частину 2 статті 215 ЦК України, визначено підстави нікчемності правочину, передбачені пунктами 1,2, 3 частини 3 статті 38 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» :

- банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

- банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

- банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору.

Разом з тим, суд не погоджується з твердженнями відповідача про відсутність у нього обов'язку обґрунтувати своє рішення про нікчемність та достатність лише посилання на відповідний пункт частини 3 статті 38 Закону № 4452, з огляду на наступне.

Дійсно, положеннями Закону № 4452 не встановлено вимог до форми та змісту повідомлення про нікчемність.

Разом з тим, суд зазначає, за своєю правовою природою таке повідомлення носить характер рішення, яке приймається суб'єктом владних повноважень на виконання покладеної на нього державою функції.

Частиною 3 статті 2 КАС України закріплено загальні критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, у тому числі щодо його обґрунтованості, тобто винесення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для його прийняття.

Законодавче закріплення цих критеріїв-принципів дає можливість сформувати уявлення про якість та природу належних рішень чи дій, які має очікувати від суб'єкта владних повноважень особа, щодо прав та законних інтересів якої ці рішення прийнято.

Крім того, суд зазначає, що приймаючи рішення щодо нікчемності правочину в даній справі та застосувавши наслідки такої нікчемності, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, фактично здійснив втручання у право позивачів на мирне володіння належними їм коштами. Відтак, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, таке втручання має бути вмотивованим.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland, № 37801/97 п.36, від 1.07.2003) «орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень».

Враховуючи вищевикладене, суд вважає на необхідне надати оцінку обґрунтованості оскаржуваного рішення.

За змістом статті 38 Закону № 4452 право визнання правочинів нікчемними не є абсолютним, а кореспондується обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов'язує нікчемність, тобто саме по собі твердження про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким.

Суд зазначає, що оспорюваний правочин не мав на меті штучного виведення активів банку внаслідок шахрайських дій та зловмисних намірів, підтвердженням чого є відсутність кримінальних проваджень по даним фактам.

Вказаний правочин не є кредитною операцією, визначення якої міститься у Положенні про порядок формування та використаннями банками України резервів для відшкодування можливих втрат за активними банківськими операціями, затвердженим постановою НБУ 25.01.2012 року № 23, відповідно до якого кредитна операція - вид активних банківських операцій, пов'язаних із розміщенням залучених банком шляхом їх надання в тимчасове користування або прийняття зобов'язань про надання коштів у тимчасове користування.

Також вказаним правочином не було відчужено майно банку на умовах значно гірших за звичайні ринкові умови.

Оскільки як зазначалося вище відповідно до пункту 2.3 договору купівлі-продажу від 26.03.2014 року права вимоги переходять від продавця (публічного акціонерного товариства "Дельта Банк") до покупця (товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія"), та обов'язки продавця передати права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання продавцем та покупцем акту приймання-передачі прав вимоги.

На виконання умов даного договору публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" та товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" підписали акти приймання - передачі прав вимоги за договором купівлі-продажу прав вимоги від 26 березня 2014 року.

Відповідно до цих актів підтверджується, що продавець (публічне акціонерне товариство "Дельта Банк") продав (відступив) покупцю (товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія"), а покупець прийняв права вимоги за кредитними договорами № 480/ПВ-06 та 481/ПВ-06 від 01.11.2006 року.

Також цими актами продавець та покупець підтвердили, що покупець сплатив продавцю погоджені сторонами купівельні ціни, які становлять 10000 грн., за продаж (відступлення) прав вимоги по кожному із зазначених кредитних договорів.

Відповідно до статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою- третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Частинами 1,2 статті 228 ЦК України предбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Відповідно до пункту 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" при кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією із сторін.

Для прийняття рішення зі спору необхідно встановлювати, у чому виявилась завідомо суперечна інтересам держави і суспільства мета укладення угоди, і хто з її учасників мав намір на досягнення цієї мети. За відсутності таких доказів наявність умислу у юридичної особи не може вважатись установленою.

Аналізуючи все в сукупності суд зазначає, що намір сторін у дослідженому договорі, щодо вчинення зобов'язань з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави та суспільства, у судовому засіданні свого підтвердження не знайшов.

Таким чином суд приходить до висновку, що за відсутності у повідомленнях про нікчемність обставин, з якими Закон пов'язує визнання правочину нікчемним, такі повідомлення № 4069 та № 4070 від 30.12.2015 року про нікчемність правочину є протиправними.

З урахуванням наведеного суд при ходить до висновку, що дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича з приводу подачі заяви до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, на підставі якої внесено реєстраційний запис за номером 15651194 , також є протиправними.

На підставі наведеного, керуючись ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст.ст. 9, 11, 86, 157, 159 - 163, 167 КАС України, суд ,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича,, щодо визнання нікчемним Договору про відступлення прав вимоги від 26 березня 2014 року, укладеного між ПАТ "Дельта Банк" та товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія".

Визнати протиправними та скасувати рішення (у формі повідомлень про нікчемність від 30.12.2015 року № 4069 та № 4070) Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, про визнання нікчемним Договору купівлі-продажу прав вимоги від 26 березня 2014 року, укладеного між ПАТ "Дельта Банк" та товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія".

Визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, з приводу подачі заяви до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, на підставі якої внесено реєстраційний запис за номером 15651194.

В повному обсязі постанова суду буде виготовлена 30.05.2016 року.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 30 травня 2016 року

Суддя/підпис/В.К. Блонський
"Згідно з оригіналом" Суддя В.К. Блонський