Справа № 2а-8487/11/2/0170
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2016-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2016 року м. Київ К/9991/46677/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Білуги С.В.,

Заїки М.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційними скаргами відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Сімферополі та управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста Сімферополя на постанову Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 14 жовтня 2011 року та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2012 року в справі за позовом управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста Сімферополя до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Сімферополі про стягнення витрат на виплату та доставку пенсій,

в с т а н о в и л а :

У липні 2011 року управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста Сімферополя звернулося в суд з вказаним адміністративним позовом й просило стягнути з відповідача невідшкодовані витрати на виплату та доставку пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, а також суми витрат на виплату та доставку державної адресної допомоги з квітня по травень 2011 року на суму 12 184 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 14 жовтня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2012 року, позов задоволено частково: стягнуто суми невідшкодованих витрат на виплату та доставку пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві в сумі 1 701,94 грн.

У касаційній скарзі позивач просив суд скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення посилаючись на те, що виплачена щомісячна державна адресна допомога повинна бути відшкодована Фондом соціального страхування від нещасних випадків.

Відповідач у касаційній скарзі просив суд скасувати судові рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що між управлінням Пенсійного фонду України в Київському районі міста Сімферополя та відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Сімферополі виникли розбіжності у зв'язку з відмовою прийняти до заліку та відшкодувати витрати, пов'язані з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 за квітень-травень 2011 року у сумі 12 184 грн., з яких: 1 792,34 грн. - основний розмір пенсії; 89,74 грн. - щомісячна цільова грошова допомога на прожиття; 9,20 грн. - витрати на доставку пенсій; 10 242,32 грн. - державна адресна допомога; 50,40 грн. - витрати на до-ставку допомоги.

Задовольняючи позов у частині стягнення витрат з виплати пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що страховиком, який має виплачувати зазначену пенсію, є Фонд соціального страхування, тому він має відшкодовувати витрати в разі виплати такої пенсії органами Пенсійного фонду України. Витрати на виплату та доставку пенсії ОСОБА_5 не підлягають відшкодуванню у зв'язку з розбіжностями у році народження пенсіонера в акті про нещасний випадок та акті МСЕК. Адресна допомога як окремий вид соціальної допомоги не входить до складу розміру пенсії по інвалідності та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, тому Фонд не може нести витрати на її виплату.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин справи у межах доводів касаційних скарг колегія суддів приходить до висновку про те, що вони не підлягають задоволенню з таких під-став.

Статтею 1 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування встановлено, що загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту, що включає матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також бюджетних та інших джерел, передбачених законом.

Відповідно до статті 4 Основ законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування залежно від страхового випадку є такі види загальнообов'язкового державного соціального страхування: пенсійне страхування; страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням; медичне страхування; страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності; страхування на випадок безробіття. Відносини, що виникають за зазначеними у частині першій цієї статті видами загальнообов'язкового державного соціального страхування, регулюються окремими законами, прийнятими відповідно до цих Основ.

Види соціальних послуг та матеріального забезпечення за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням визначені у статті 25 Основ законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до пункту 4 статті 25 Основ за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання надаються такі види соціальних послуг і матеріального забезпечення: профілактичні заходи по запобіганню нещасним випадкам на виробництві та професійним захворюванням; відновлення здоров'я та працездатності потерпілого; допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; відшкодування збитків, заподіяних працівникові каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним своїх трудових обов'язків; пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; пенсія у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; допомога на поховання осіб, які померли внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Ураховуючи те, що пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсія у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, є наслідком страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, належним страховиком відповідно до статті 25 Основ є Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, що також передбачено статтею 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», яка визначає перелік соціальних послуг та виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом.

Згідно частини четвертої статті 26 Основ законодавства якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між страховиками виник спір щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернулася застрахована особа. При цьому неналежний страховик має право звернутися до належного страховика щодо відшкодування понесених ним витрат.

Аналогічне правило закріплене у частині другій статті 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» відповідно до якого якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

Відповідно до положень статті 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» у разі настання страхового випадку Фонд зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні: допомогу у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю до відновлення працездатності або встановлення інвалідності; одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого; щомісяця грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого; пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; пенсію у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, тощо. Усі види соціальних послуг та виплат, передбачені цією статтею, надаються застрахованому та особам, які перебувають на його утриманні, незалежно від того, перебуває на обліку підприємство, на якому стався страховий випадок, як платник страхових внесків чи ні.

Таким чином, суди попередніх інстанцій прийшли до правильного висновку, що витрати, понесені органами Пенсійного фонду України у зв'язку із виплатою пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (у тому числі й пенсії особам, які стали інвалідами від нещасного випадку на виробництві на території колишніх республік СРСР, або пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві на території колишніх республік СРСР), підлягають відшкодуванню за рахунок Фонду як належного страховика від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України, зокрема у постанові від 20 травня 2014 року по справі № 21-136а14.

Відмовляючи у задоволенні вимог про відшкодування витрат на виплату державної адресної допомоги суди попередніх інстанцій правомірно виходили з того, що щомісячна державна адресна допомога, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 року №265 «Про деякі питання пенсійного забезпечення», як окремий вид соціальної допомоги відсутня у передбаченому статтею 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» переліку соціальних послуг та виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків, тому Фонд не може нести витрати на її виплату та доставку.

Зазначені висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду України, неодноразово висловленій у справах цієї категорії, зокрема у постановах від 06 червня 2011 року (справа № 21-57а11), від 20 червня 2011 року (справи №21-59а11, № 21-118а11), від 19 грудня 2011 року (справа №21-397а11), від 20 лютого 2012 року (справа № 21-462а11) та від 12 червня 2012 року (справа № 21-165а12).

Доводи відповідача про те, що відшкодування витрат, пов'язаних з виплатою пенсій на рівні районних управлінь Пенсійного фонду України та відділень виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків не передбачено законодавством оскільки таке відшкодування відбувається на централізованому рівні, є необґрунтованими.

Доводи про неправомірність призначення пенсій та відповідно відсутність у відповідача обов'язку відшкодовувати витрати на їх виплату та доставку не відповідають обставинам справи, оскільки відповідачем не надано відомостей неправомірності при-значення пенсій, а тому існує обов'язок відшкодувати понесені витрати.

Судові рішення ухвалені з додержанням норм процесуального та матеріального права, передбачених Кодексу адміністративного судочинства України підстав для їх скасування і ухвалення нового рішення не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційні скарги відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Сімферополі та управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста Сімферополя залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 14 жовтня 2011 року та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: