Справа № 826/25138/15
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2016-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 травня 2016 року № 826/25138/15

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючого судді Качура І.А., суддів Данилишина В.М., Келеберди В.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування наказу.

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 (далі по тексту також - позивач) з позовом до Державної фіскальної служби України (надалі також - відповідач), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати абзац 9 пункту 2.1. Наказу Державної фіскальної служби України від 04.09.2015 року № 666 «Про стан організації роботи ДФС та її територіальних органів у липні 2015 року» про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани виконуючому обов'язки начальника ДПІ - першому заступнику начальника ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_1

Позовні вимоги мотивовано тим, що притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 є незаконним, а наказ від 04.09.2015 року № 666 в цій частині підлягає скасуванню, оскільки відповідачем порушено процедуру накладення дисциплінарного стягнення, зокрема: - не ознайомлено позивача зі змістом подання, що було підставою для притягнення останнього до відповідальності; - не дотримано строк накладення стягнення; - не було ознайомлено з наказом. З огляду на вищевикладене, позов просив задовольнити у повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позову заперечував з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність.

В судовому засіданні за згодою сторін ухвалено про продовження вирішення справи у письмовому провадженні відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов задоволенню не підлягає з огляду про наступне.

Матеріали справи свідчать, що згідно наказу Державної фіскальної служби України від 29.10.2014 №1089-о ОСОБА_1 призначено у порядку переведення на посаду начальника Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві, звільнивши з посади начальника Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві та покладено на позивача виконання обов'язків начальника Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

Наказом Державної фіскальної служби України від 04.09.2015 №666 ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани (за час виконання обов'язків начальника ДПІ в Оболонському районі м. Києва) за неналежне виконання службових обов'язків, недостатній контроль за організацією роботи підпорядкованих підрозділів у частині неякісного проведення документальних перевірок та оформлення їх результатів.

Позивач категорично не погоджуючись із правомірністю наказу Державної міграційної служби України №666-к від 04.09.2015 р. звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив із наступного.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу регулює Закон України «Про державну службу» (далі - Закон № 3723-XII) (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Він визначає загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті.

Таким чином, правовідносини у сфері державної служби регулюються Законом, який є спеціальним актом вищої юридичної сили в системі законодавства про державну службу та визначає особливості правового регулювання у цій сфері, а тому його положенням у процесі правозастосування надається перевага над положеннями Кодексу законів про працю України. При цьому, положення Кодексу законів про працю України застосовуються лише у випадку не урегульованості або неповної урегульованості трудових правовідносин осіб, які мають статус державного службовця.

Статтею 9 Закону №3723-XII визначено, що регулювання правового становища державних службовців, що працюють в апараті органів прокуратури, судів, дипломатичної служби, митного контролю, служби безпеки, внутрішніх справ та інших, здійснюється відповідно до цього Закону, якщо інше не передбачено законами України.

За змістом Закону №3723-XII державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів (частина перша статті 1). Додержання Конституції України та інших актів законодавства України є основним обов'язком державного службовця (абзац другий частини першої статті 10).

Як встановлено ст. 10 Закону № 3723-XII, основними обов'язками державних службовців є: - додержання Конституції України та інших актів законодавства України; - забезпечення ефективної роботи та виконання завдань державних органів відповідно до їх компетенції; - недопущення порушень прав і свобод людини та громадянина; - безпосереднє виконання покладених на них службових обов'язків, своєчасне і точне виконання рішень державних органів чи посадових осіб, розпоряджень і вказівок своїх керівників; збереження державної таємниці, інформації про громадян, що стала їм відома під час виконання обов'язків державної служби, а також іншої інформації, яка згідно з законодавством не підлягає розголошенню; постійне вдосконалення організації своєї роботи і підвищення професійної кваліфікації; - сумлінне виконання своїх службових обов'язків, ініціатива і творчість в роботі.

Державний службовець повинен діяти в межах своїх повноважень.

Зазначене кореспондується з положеннями пункту 21.1 статті 21 Податкового кодексу України (далі - Кодекс), якими передбачено, що посадові особи контролюючих органів зобов'язані, зокрема: - дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; - забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій; - забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень.

Відповідно до пункту 21.2 статті 21 Кодексу за невиконання або неналежне виконання своїх обов'язків посадові особи контролюючих органів несуть відповідальність згідно із законом.

В ході судового розгляду справи підтверджено, що Державною фіскальною службою України у липні 2015 року проаналізовано матеріали окремих документальних планових перевірок, за результатами чого відповідачем складено довідку «Про результати аналізу матеріалів перевірок та надання пояснень», в якій були висвітлені недоліки та порушення при організації, проведенні, оформленні та реалізації результатів перевірок.

На підставі вказаної довідки, Департаментом податкового та митного аудиту Державної фіскальної служби України до Організаційно - розпорядчого департаменту було надано подання від 06.08.2015№2920/99-199-22-03-01-18 про вжиття заходів дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани першому заступнику начальника ДПІ у Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_1

Так, подання аргументовано тим, що проведеним у липні 2015 року аналізом матеріалів документальних планових перевірок встановлено наявність недоліків та порушень при організації, проведенні, оформленні та реалізації окремих перевірок.

Зокрема, у поданні зазначено, що за результатами аналізу матеріалів перевірок ряду підприємств, в тому числі ТОВ «Авто союз» (ДПІ у Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві, в.о. начальника інспекції ОСОБА_1.) встановлено порушення вимог наказу Міндоходів від 24.01.2014 № 70 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо якості податкового та митного аудиту юридичних осіб» у частині не відпрацювання ризикових операцій (рекомендація 14 Методичних рекомендацій), не дослідження правомірності та реальності здійснення окремих операцій із контрагентами, повнота та достовірності відображення у звітності отриманих доходів та понесених витрат, впливу виявлених порушень на показники суміжних об'єктів оподаткування та податків (рекомендації 2, 3, 5, 9, 10, 11, 12, 13 Методичних рекомендацій), обґрунтованості коригувань податкової звітності (рекомендація 8 Методичних рекомендацій), наказу ДПА України від 11.09.2008 № 584 «Про затвердження зразків форм актів перевірок та Методичних рекомендацій щодо їх оформлення», наказу ДПА України від 22.12.2010 № 984 «Про затвердження Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства», наказу ДФС України від 14.10.2014 № 191 «Про наповнення депозитарію актів».

Так, встановлено, що порушення допущені внаслідок неналежного виконання керівниками ДПІ, в тому числі ОСОБА_1, службових обов'язків, що призвело до недоліків в організації роботи і контролю, неякісного проведення документальних позапланових перевірок та оформлення їх результатів. Порушення відображено в оглядовому листі ДФС від 20.07.2014 № 26280/7/99-99-22-04-01-17.

Водночас, вказаним листом зазначено про обов'язок надання пояснень начальників (в.о. начальників) ДПІ, зазначених у листі, у тому числі ДПІ у Оболонському районі ГУ ДФС м. Києва ОСОБА_1, на ім'я Голови ДФС щодо неналежного виконання службових обов'язків, що призвело до недоліків в організації роботи і контролю, неякісного проведення документальних планових перевірок та оформлення їх результатів до 31.07.2015.

Надаючи правову оцінку доводам позивача щодо порушення Державною фіскальною службою України процедури накладення дисциплінарних стягнень, суд зазначає про наступне.

За приписами чинного законодавства, за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби, а також за порушення правил професійної етики, інший вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює до державного службовця застосовуються дисциплінарні стягнення, передбачені трудовим законодавством та статтею 14 Закону України «Про державну службу».

Порядок та строки притягнення до дисциплінарної відповідальності регламентовані статтями 147 - 149 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП).

Згідно з частиною першою статті 147 КЗпП дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Як встановлено частиною 1 статті 149 КЗпП до застосування дисциплінарного стягнення власник повинен зажадати (отримати) від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Позивач в обґрунтування позовних вимог, серед іншого зазначав, про недотримання відповідачем ч. 1 ст. 149 КЗпП, що на його переконання є підставою для скасування спірного наказу.

Однак, матеріалами справи спростоване вказане твердження позивача, оскільки в інформаційному листі від 20.07.2015 №26280/7/99-99-22-04-01-17 витребувано пояснення щодо порушених у ньому питань, зокрема і позивача. Крім того, до матеріалів справи подані письмові пояснення ОСОБА_1 від 28.07.2015 №4322/8/26-54-22-02 подані останнім на ім'я Голови Державної фіскальної служби України саме на виконання листа №26280/7/99-99-22-04-01-17. Вказане на переконання суду є додатковим підтвердженням належного виконання відповідачем обов'язку щодо відібрання пояснень, визначеного приписами трудового законодавства.

Щодо тверджень позивача про відсутність правових підстав для притягнення особисто ОСОБА_1 до відповідальності за виявлені Державною фіскальною службою України недоліки та порушення при організації, проведенні, оформленні та реалізації окремих перевірок, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до пункту 11 Типового положення про територіальні органи міністерства та іншого центрального органу виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2011р. №563, керівник територіального органу, зокрема:

- здійснює керівництво територіальним органом, несе персональну відповідальність за організацію та результати його діяльності.

Матеріали справи свідчать, що наказом ДФС від 29.10.2014 № 1089-о на ОСОБА_1 покладено виконання обов'язків начальника ДПІ у Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві, з огляду про що суд приходить до висновку проте, що доводи позивача про неправомірність притягнення його до дисциплінарної відповідальності, не носять правового підґрунтя, оскільки в силу наведених приписів чинного законодавства, керівник територіального органу несе відповідальність за організацію роботи органу.

Згідно ч.4 ст. 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, оскільки в межах розгляду справи підтверджено факт неналежного виконання ОСОБА_1 як керівником ДПІ у Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві службових обов'язків, що призвело до недоліків в організації роботи і контролю, неякісного проведення документальних планових перевірок та оформлення їх результатів, наказ №666- від 04.09.2015р. про застосування заходів дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 є правомірним, що свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позову. Керуючись статтями 69, 70, 71, 128, 158-163, 167 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.А. Качур

Судді В.І. Келеберда

В.М. Данилишин