Справа № 810/5439/15
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2016-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2016 року 810/5439/15

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Білоцерківської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області про визнання протиправною та скасування вимоги,

в с т а н о в и в:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Білоцерківської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській (після реорганізації - Білоцерківська обєднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби) про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 20.03.2015 № Ф-/311/7 в сумі 26 866,84 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що внаслідок проведеної перевірки його діяльності податковим органом, складено акт, на підставі якого прийнято декілька рішень та оскаржувана вимога. Позивач вважає, що результати викладені в акті перевірки є такими, що не відповідають дійсності. У звязку з цим, просить скасувати вимогу про сплату боргу, адже вона прийнята на підставі недостовірних висновків відповідача.

Позивач в судове засідання не зявився, проте надав суду заяву, в якій просить розглядати справу в порядку письмового провадження.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, у письмових запереченнях зазначив, що оскаржувана позивачем вимога відкликана, а тому підстав для задоволення позовних вимог немає. Крім цього просив суд розгляд справи проводити без участі представника.

Відповідно до ч.4 ст.122 КАС України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Виходячи з вищевикладеного суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що у період з 27.02.2015 року по 13.03.2015 року на підставі п.п. 20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, ст.. 77, п.82.1 ст. 82 Податкового кодексу України проводилась планова виїзна документальна перевірка Білоцерківською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства, законодавства по єдиному соціальному законодавству у період з 01.01.2012 по 31.12.2014.

За результатами перевірки складено акт №566/17-02/НОМЕР_1 від 20.03.2015, яким встановлено наступні порушення:

1) п.п.164.1.1 п.164 ст.164, п.п.135.4.1 п.135.4 ст.135, п.138.10 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України, а саме: заниження суми валового доходу на суму 1800,00 грн., в тому числі за 2013 рік 1800,00 грн. та завищення суми інших витрат на суму 913,70 грн., в тому числі за 2012 рік 58,07 грн., за 2013 рік 855,63 грн., що призвело до порушення вимог п.177.1 та п.177.2 ст. 177 Податкового кодексу України, а саме: не оподаткування податком на доходи фізичних осіб чистого оподаткування доходу на суму 2713,70 грн., в тому числі за 2012 рік 58,07, за 2013 рік 2655,63 грн.;

2) п.51.1 ст. 51, абз. «б» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, а саме: неподання та подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу;

3) п.п.2 п. 1 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», а саме: заниження суми чистого річного оподатковуваного доходу ФОП ОСОБА_1 за період перевірки на суму 2713,70 грн., в тому числі за 2012 рік 58,07 грн., за 2013 рік 2655,63 грн., на який нараховується єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, що призвело до порушення вимог п.п.1 п.2 ст.6, п.8 ст.9, п.п.2, п.1 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» не нарахування та не сплату єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування з чистого річного доходу в сумі 941,65 грн.;

4) п.п.1 п.2 ст.6, п.8 ст.9, п.1 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», а саме: не нарахування та несплату єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування з щомісячного чистого доходу в сумі 25925,17 грн. (74712,37 грн. х 34,7%, в тому числі за 2012 рік 10621,84 грн., за 2013 рік 4520,79 грн., за 2014 рік 10782,56 грн.

На підставі вказаного акту перевірки, відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 03.04.2015 №/365/57, рішення про застосування фінансових санкцій від 03.04.2015 №/365/57, а також вимогу від 20.03.2015 №Ф-/311/7 про сплату боргу (недоїмки) в сумі 26 866,84 грн.

Позивач, не погоджуючись з винесеними рішеннями, які прийняті на підставі акту №566/17-02/НОМЕР_1 від 20.03.2015 подав скаргу до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області.

За результатом розгляду скарги позивача, Головне управління Державної фіскальної служби у Київській області рішенням про результати розгляду первинної скарги №1011/14/10-36-10-01-04 від 12.06.2015, скаргу частково задовольнив та скасував рішення від 03.04.2015 №/366 у частині застосування штрафних санкцій.

Крім того, у вказаному вище рішенні встановлено, що при проведенні перевірки позивача, оформлені акту від 20.03.2015 №566/17-02/НОМЕР_1 та винесенні на підставі останнього рішення від 03.04.2015 №/365/57 про застосування штрафних санкцій, застосовувалась норма податкового законодавства, яка розпочала свою дію лише 20.04.2015 року, тобто після періоду перевірки 01.01.2012 по 31.12.2014.

Також, Головне управління Державної фіскальної служби у Київській області зобовязало Білоцерківську обєднану податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області провести позапланову документальну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 у частині питань порушених у скарзі, з урахуванням вимог, встановленим у рішенні від 12.06.2015 №1011/14/10-36-10-01-04.

На виконання вказаного вище рішення, 02.07.2015 Білоцерківська обєднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області провела позапланову виїзну документальну перевірку (повторну перевірку) щодо нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та єдиного соціального внеску ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2012 по 31.12.2014 роки.

За результатами перевірки складено акт від 02.07.2015 №1047/17-2//77 та встановлено наступні порушення:

1) порушення вимог п.138.10 ст. 138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139, п.177.2 п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України, а саме: завищення суми валових витрат на суму 913,70 грн., в тому числі за 2012 рік 58,07 грн., за 2013 рік 855,63 грн., в результаті чого встановлено заниження чистого доходу на загальну суму 913,70 грн., що призвело до заниження податку з доходу фізичних осіб, який підлягає сплаті до бюджету в сумі 137,05 грн., в тому числі за 2012 рік 8,71 грн., за 2013 рік 138,34 грн.;

2) п.1 п.2 ст.6, п.8 ст.9, п.п.2 п.п. ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», а саме не нарахування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування з щомісячного чистого доходу в сумі 317,05 грн., в тому числі за 2012 рік 20,15 грн., за 2013 рік 296,90 грн.

Позивач не погоджуючись з результатами перевірки й винесенням нового акту від 02.07.2015 №1047/17-2//77, звернувся зі скаргою від 09.07.2015 №1186/14/10-36-10-01-04 до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, яку частково задоволено й скасовано податкове повідомлення-рішення від 03.04.2015 №№/365/57 та зобовязано Білоцерківську обєднану податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області прийняти нові рішення з урахуванням висновків акту перевірки від 02.07.2015 №1047/17-2//77.

Згідно з вказаним, Білоцерківська ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, на підставі вказаних вище обставин та акта перевірки від 02.07.2015 №1047/17-2//77, прийняла нові рішення про штрафні санкції, а саме:

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) по єдиному соціальному внеску №Ф37/НОМЕР_2 від 02.07.2015 на суму 317,05 грн.;

- рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску №730//160 від 15.07.2015 на суму 32,71 грн.;

- податкове повідомлення-рішення №729//159 від 15.07.2015 на суму 205,58 грн.

З заперечень відповідача вбачається, що Білоцерківською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області відкликано оскаржувану вимогу про сплату боргу, зроблено коригування в бік зменшення нарахування по єдиному соціальному внеску та відкликано з Білоцерківського відділу державної виконавчої служби виконавчий документ - вимогу №Ф-/311/7 виданий 20.03.2015.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 60 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо:

- сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення;

- контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов'язання або податкову вимогу;

- контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов'язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі;

- рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі;

- рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов'язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу, зокрема, у разі письмової заяви стягувача.

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно предявити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону (ч.5 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Згідно положень статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути предявлені до виконання в такі строки:

1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, протягом трьох місяців;

2) інші виконавчі документи протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Судом встановлено, що відповідач відкликав вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 20.03.2015 №Ф-/311/7 в сумі 26 866,84 грн. лише з виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції. Згідно направленого запиту суду від 16.12.2015, в якому зобовязано відповідача надати інформацію та підтверджуючі документи щодо скасування вимоги №Ф-/311/7 від 20.03.2015 та дані по корегуванню в КОР даних по єдиному соціальному внеску, такі документи відповідачем надані не були.

Таким чином, на підставі викладеного вище та зазначених норм законодавства, суд дійшов висновку, що відповідач, здійснив дії лише щодо відкликання вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 20.03.2015 з органів виконавчої служби, тому не виключається можливість повторно звернутися до виконавчої служби протягом року з вимогою від 20.03.2015 №Ф-/311/7. Отже, за таких підстав, позовна вимога позивача є обґрунтованою, а оскаржувана вимога підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 87 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач має право на відшкодування документально підтверджених понесених ним судових витрат.

Статтею 1 Закону України Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Так, позивачем було сплачено судовий збір в сумі 487,20 грн., що підтверджується квитанцією від 27.10.2015 №ПН263646. Щодо витрат на правову допомогу, то суд зазначає, що відшкодуванню підлягають лише ті витрати, які здійснені під час розгляду справи у суді. Так, з наданих актів виконаних робіт та квитанцій про оплату юридичних послуг вбачається, що за складання позову та вивчення матеріалів справи, підлягає стягненню сума 730,80 грн. (1218*40%*1,5 години = 730,80 грн.)

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 20 березня 2015 року № Ф-/311/7.

3. Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Білоцерківської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (ідентифікаційний код юридичної особи 39468482) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) сплачений судовий збір у сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп. та судові витрати в сумі 730 (сімсот тридцять) грн. 80 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Василенко Г.Ю.