Справа № 632/981/16-а
Суддя: Кочнєв О. В.
Дата ухвалення: 2016-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Первомайський міськрайонний суд Харківської області
Справа № 632/981/16-а
провадження № 2-а/632/19/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(в порядку скороченного провадження)

31 травня 2016 р. м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді Кочнєва О.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Первомайському районі Харківської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

29.04.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративною позовною заявою, в якій просить визнати протиправними дії відповідача по справі щодо прийняття рішень №101/С-14 від 10.11.2015 року (а.с.16) та №40/С-14 від 28.04.2016 року (а.с.18), якими позивачу було відмовлено у здійсненні перерахунку раніше призначеної їй пенсії як державному службовцю відповідно до норм ст.37-1 Закону України «Про державну службу» (у редакції від 16.12.1993 року, чинній до 01.05.2016 року) на підставі додатку №47 до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2008 року за №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури та інших органів» в редакції постанови КМУ від 02.09.2015 року №644 «Про внесення змін до деяких актів КМУ» окремо з 01 листопада 2015 року до 31 грудня 2015 року та окремо з 01 січня 2016 року без встановлення будь-якого строку та обмеження у часі у зв`язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що вона перебуває на обліку у відповідача і отримує пенсію як державний службовець відповідно до ст.37 ЗУ «Про державну службу» (в редакції від 16.12.1993 року, чинній до 01.05.2016 року). На пенсію позивач виходила з посади секретаря судових засідань Первомайського міськрайонного суду Харківської області, на час подання позову розмір заробітної плати секретаря судових засідань збільшився, тому їй слід провести перерахунок раніше призначеної пенсії, що відповідачем зроблено не було.

Ухвалою суду від 04.05.2016 року було відкрито скорочене провадження по вказаній справі, копія якої направлена сторонам по справі. 06.05.2016 року вказану ухвалу отримав відповідач по справі (а.с.22), даних про отримання ухвали позивачем по справі матеріали справи не містять, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

12.05.2016 року до суду надійшло заперечення на позов від відповідача, в якому УПФУ у Первомайському районі Харківської області підтвердило факт знаходження позивача на обліку як пенсіонера та отримання нею пенсії відповідно до ст.37 ЗУ «Про державну службу» (в редакції від 16.12.1993 року, чинній до 01.05.2016 року), а також відмови у проведенні перерахунку пенсії позивачу на підставі її заяв від 03.11.2015 року та від 28.04.2016 року. Підставою для відмов у проведенні перерахунку пенсії позивачу став п.5 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року, оскільки до 01.06.2015 року не було прийнято відповідний закон щодо призначення всіх видів пенсій, у тому числі спеціальних, а тому з 01.06.2015 року були скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначалися, зокрема відповідно до ЗУ «Про державну службу» (в редакції від 16.12.1993 року, чинній до 01.05.2016 року).

Відповідно до п.4 ч.5 ст. 183-2 КАС України справа в порядку скороченого провадження повинна бути розглянута не пізніше пяти днів з дня подання відповідачем заперечення проти позову.

Враховуючи, що заперечення відповідача надійшло до суду 12.05.2016 року, а суддя з 16.05.2016 року до 29.05.2016 року перебував у частині основної щорічної відпустки за 2016 рік, то пятиденний термін на розгляд справи повинен завершитися 31.05.2016 року.

Суд, дослідивши надані сторонами письмові докази, приходить до наступного.

Позивач працювала на посаді секретаря судових засідань Первомайського міськрайонного суду Харківської області.

ОСОБА_1 призначена пенсія державного службовця відповідно до ст.37 ЗУ «Про державну службу» (в редакції від 16.12.1993 року, чинній до 01.05.2016 року).

З 09.09.2015 року набула чинності постанова КМУ від 02.09.2015 року №644 «Про внесення змін до деяких актів КМУ», якою був викладений у новій редакції додаток №47 («Схеми посадових окладів керівників і спеціалістів апарату місцевих (загальних, спеціалізованих) судів») до постанови КМУ №268 від 09.03.2006 року «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури та інших органів».

Відповідно до вказаних змін посадовий оклад секретаря судового засідання становив у період з 09.09.2015 року до 31.12.2015 року 50% від 0,3 місячного посадового окладу судді місцевого суду, а з 01.01.2016 року до 10.05.2016 року включно - 0,3 місячного посадового окладу судді місцевого суду. Згідно з довідками ТУ ДСА у Харківській області від 03.11.2015 року за №04-54/555 (а.с.15) та від 28.04.2016 року за №04-50/223(а.с.17) про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, заробітна плата на посаді секретаря судового засідання Первомайського міськрайонного суду Харківської області становила з 09.09.2015 до 31.12.2015 року 2067,00 грн., а з 01.01.2016 року 4134,00 грн.

Відповідно до ч.3 ст. 22 Конституції України при прийняті нових законів або внесені змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно з абзацем 3 пункту 4, абзацем 2 та 3 пункут7 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України від 11.10.2005 року за №8-рп, яке є обовязковим для виконання на території України, було зазначено, що конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачають за змістом статей 1, 3, 6 (частина друга), 8, 19 (частина друга), 22, 23 та 24 (частина перша) Основного закону України правові гарантії, правову визначеність і повязану з ними передбачуваність законодавчої політики у сфері пенсійного забезпечення, необхідні для того, щоб учасники відповідних правовідносин мали можливість завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ним реалізовано, тобто набуте право не може бути скасоване, звужене.

У той же час відповідач вважає, що прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року, зокрема п.5 прикінцевих положень даного закону надає йому право на звуження змісту гарантованих державою прав позивача на отримання пенсії у разі збільшення заробітної плати за посадою, з якої призначалася пенсія з 01.06.2015 року. Суд з такою думкою відповідача не погоджується, оскілки вона стосується виключно тих осіб, яким пенсія була призначена з 01.06.2015 року та в подальшому та не ґрунтується на вищезазначених конституційних принципах.

Оскільки позивач виходила на пенсію раніше, то на неї норми ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року не розповсюджуються, а тому призначена їй пенсія підлягає перерахунку відповідно до посадових окладів секретаря судового засідання, які діяли з 09.09.2015 року до 31.12.2015 року та з 01.01.2016 року до 10.05.2016 року включно.

Відповідно до ст.37-1 ЗУ «Про державну службу» (в редакції від 16.12.1993 року, чинній до 01.05.2016 року) умови та порядок перерахунку раніше призначених пенсій державних службовців визначаються КМУ.

Згідно з постановою КМУ від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» позивач має право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням розміру заробітної плати державного службовця відповідної посади.

Враховуюче викладене, суд приходить до висновку, що відмова відповідача у перерахунку пенсії позивача є неправомірною та його рішення щодо такої відмови слід визнати неправомірними.

Щодо строків перерахунку пенсійного забезпечення, то тут суддя зазначає наступне. ОСОБА_1 звернулася до суду 29.04.2016 року. Передбачений ч.2 ст. 99 КАС України шестимісячний строк для звернення до суду для неї почався з 30.10.2015 року. Вона просить зобовязати відповідача провести перерахунок належної їй пенсії з 01.11.2015 року, тому суд вважає, що її вимоги в даній частині підлягають задоволенню та подані в межах строку звернення до суду.

Відповідно до ч.4 ст. 45 Закону України «Про загальнобов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, який набув чинності 01.01.2004 року, перерахунок призначеної пенсії, провадиться в такі строки у разі виникнення права на підвищення пенсії з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами поданим ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. Таким чином, перерахунок пенсії позивачу за період з 09.09.2015 року до 31.12.2015 року слід провести з 01.11.2015 року до 31.12.2015 року та сплатити за вказаний період різницю у розмірі отриманої та належної до отримання пенсії.

При цьому суддя зазначає, що оскільки заява про перерахунок пенсії відповідно до норм додатка №47 до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2008 року за №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури та інших органів» в редакції постанови КМУ від 02.09.2015 року №644 «Про внесення змін до деяких актів КМУ» була подана 03.11.2015 року, то її вимоги поширюються і на змінений розмір перерахунку пенсії з 01.01.2016 року, оскільки стосуються однієї підстави перерахунку, а заява позивача від 28.04.2016 року (а.с.24) є лише дублюючою до заяви від 03.11.2015 року та для проведення перерахунку пенсії визначального значення немає.

Щодо вимоги позивача про стягнення перерахованої пенсії з 01 січня 2016 року без встановлення будь-якого строку та обмеження у часі, то тут суд вважає, що ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог слід відмовити частково, виходячи з наступного.

01.05.2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року за №889-VIII. Вказаним законом був визнаним таким, що втратив чинність з 01.05.2016 року ЗУ «Про державну службу» від 1993 року, зокрема і статті 37 та 37-1, на підставі яких позивачу призначалася пенсія та здійснювався її перерахунок.

06.04.2016 року за №292 на виконання вимог статей 51 та 52 ЗУ «Про державну службу» від 10.12.2015 року КМУ була прийнята постанова «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році», яка набула чинності разом із ЗУ «Про державну службу» від 10.12.2015 року з 01.05.2016 року, окрім оплати праці, зокрема і посада секретаря судового засідання. Питання оплати праці секретаря судового засідання було вирішено тільки 05.05.2016 року на підставі постанови КМУ №322 «Про внесення змін у додатки 1 і 3 до постанови КМУ від 06.04.2016 року за №292». Вказана постанова набула чинності 11.05.2016 року з моменту її публікації. У вказаній постанови розмір посадових окладів секретаря судового засідання місцевого загального суду був визначений у новому розмірі, який відрізняється від розміру посадового окладу встановленого у додатку №47 до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2008 року за №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури та інших органів» в редакції постанови КМУ від 02.09.2015 року №644 «Про внесення змін до деяких актів КМУ».

Таким чином, на даний час щодо секретаря судового засідання місцевого загального суду діють дві взаємовиключні постанови КМУ, однак суддя вважає, що застосуванню підлягає саме постанова від 06.04.2016 року №644 в редакції постанови КМУ від 05.05.2016 року №322, оскільки вона прийнята вже на підставі нині діючого ЗУ «Про державну службу», який набув чинності з 01.05.2016 року. При цьому суд вважає, що застосуванню норми постанови №322 підлягають лише з 11.05.2016 року, коли вказана постанова набула чинності, а тому вимоги позивача слід задовольнити за період з 01.01.2016 року до 10.05.2016 року включно.

Відповідно до ч.2 ст.5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Тому стягненню з відповідача підлягає сума судового збору у розмірі 551,20 грн. Частина судового збору у розмірі 0,01 грн. стягненню з відповідача не підлягає, оскільки була переплачена позивачем самостійно за власною волею.

Щодо витрат на правову допомогу у сумі 3307,20 грн., які позивач просить стягнути з державного бюджету на підставі договору про надання юридичних послуг №01/02-11 від 02.11.2015 року (а.с. 9-11) та акту приймання-передачі наданих послуг від 27.04.2016 року (а.с.12), то тут суддя вважає, що позивачу у задоволенні її вимог слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до вищевказаної ч.1 ст. 94 КАС України, яка набула чинності з 01.09.2015 року, позивач не вірно визначив за рахунок якого бюджетного асигнування повинна їй бути сплачені понесені нею судові витрати (замість УПФУ У первомайському районі зазначила державний бюджет України).

Згідно ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року, який набув чинності 01.01.2012 року максимальний розмір витрат у цивільних та адміністративних справах становить не більше 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Як вбачається з акту приймання-передачі наданих послуг до договору №01/02-11 від 27.04.2016 року, підписаного позивачем та виконавцем ТОВ «ММК Консалтинг» сторони погодили максимальний розмір вартості правової допомоги у розмірі 40% мінімальної заробітної плати. В той же час в самому договорі, як і акті приймання-передачі наданих послуг немає жодної вказівки на те, що саме розмір 40% мінімальної заробітної плати за годину роботи був погоджений сторонами. Крім того, акт, який складений 27.04.2016 року не містить чітких дат та часу, коли дії, вказані в ньому були виконані, а містить лише посилання з часом на гранічним строком виконання дій. Також до матеріалів справи не долучені запити на ім`я відповідача по справі, на які була витрачена 1 година до 11.04.2016 року, що також вказує на поверхневість складеного акту.

І, нарешті, до акту на долучена квитанція до прибуткового касового ордеру про сплату вказаної суми на ім`я ТОВ «ММК Консалтинг» як первинного бухгалтерського документу, на підставі якого отримана виконавцем юридичних послуг сума витрат на правову допомогу підлягає включенню до оподаткованого доходу ТОВ «ММК Консалтинг», що унеможливлює перевірку дійсності сплати вказаної суми позивачем виконавцю послуг з надання правової допомоги.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч.1 ст. 8, ч.3 ст. 22 Конституції України, ч.4 ст. 45 ЗУ «Про загальнобов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 37-1 ЗУ «Про державну службу» (в редакції 1993 року»), постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2008 року за №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури та інших органів» в редакції постанови КМУ від 02.09.2015 року №644 «Про внесення змін до деяких актів КМУ», постановою КМУ від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», ст.ст. 5, 9-11, ч.1 ст. 94, ст.ст. 100, 161-163, 183-2 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Первомайському районі Харківської області задовольнити частково.

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Первомайському районі Харківської області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії як державному службовцю та виплати різницю між отриманою та належною для отримання суми пенсії, з урахуванням відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі окремо з 01.11.2015 року до 31.12.2015 року та окремо з 01.01.2016 року до 10.05.2016 року включно, відповідно до додатку №47 («Схема посадових окладів керівників та спеціалістів апарату місцевих (загальних, спеціалізованих) судів») до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року за №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури та інших органів» в редакції постанови КМУ від 02.09.2015 року №644 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» на підставі довідок територіального управління Державної судової адміністрації у Харківській області від 03.11.2015 року №04-50/223 та від 28.04.2016 року.

У задоволенні вимог щодо стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 3307,20 грн. відмовити.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України у Первомайському районі Харківської області (), розташоване за адресою: Харківська область, м. Первомайський, ? мікрорайон, буд. 19-а на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний код - НОМЕР_1, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1, сплачений нею при поданні позовної заяви судовий збір у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп. згідно квитанції №1220 від 29.04.2016 року, здійсненої через відділення УДППЗ «Укрпошта».

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Первомайський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня отримання її копії.

Постанова прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя ОСОБА_2