Справа № 804/15528/15
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2016-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

19 травня 2016 рокусправа № 804/15528/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Прокопчук Т.С.

суддів: Божко Л.А. Лукманової О.М.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 березня 2016 року по справі

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області, Синельниківської виправної колонії №94 ОСОБА_2 Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області про поновлення на посаді, стягнення грошової компенсації за період вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (далі УДПС України у Дніпропетровській області), Синельниківської виправної колонії №94 УДПС України у Дніпропетровській області (далі Синельниківської ВК №94), в якому з урахуванням уточнень, просить частково визнати недійсним та скасувати наказ УДПС України у Дніпропетровській області № 376 від 28.08.2015 року про накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення та визнати недійсним наказ УДПС України у Дніпропетровській області № 100 о/с від 28.08.2015 року про його звільнення; визнати незаконним звільнення і поновити його на роботі на посаді начальника відділення соціально - психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи Синельниківської ВК №94; визнати весь час з моменту його звільнення до прийняття рішення судом вимушеним прогулом і стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу; зобов'язати відповідача сплатити на його користь моральну шкоду в сумі 4 000 грн. та стягнути на його користь витрати на правову допомогу в сумі 3750 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 березня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивачем ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом першої інстанції встановлено, та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 31.05.2005 року проходив службу в Державній кримінально-виконавчій службі України, з 1.09.2006 року в Синельниківській ВК №94 , в якій на день звільнення 31.08.2015 року обіймав посаду начальника відділення соціально - психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи, мав звання лейтенанта внутрішньої служби, яке віднесено до середнього начальницького складу.

З висновку службового розслідування від 25.08.2015 року, проведеного відповідачем у відповідності до приписів Порядку проведення службових розслідувань у Державній кримінально виконавчій службі України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №256/5 від 12.03.2015 року, вбачається, що на підставі наказу № 207 від 26.07.2015 року «Про забезпечення охорони та нагляду на добу» по Синельниківській ВК №94, позивача затверджено в складі чергової зміни з нагляду з 8.00 години 26.07.2015 року до 8.00 години 27.07.2015 року; згідно з відомістю про забезпечення нагляду на добу позивач прийняв чергування у складі оперативної групи на об'єкті - нижній сектор, про що свідчить його особистий підпис. ОСОБА_1 без поважних причин самовільно покинув місце служби 26.07.2015 року в 16 год. 46 хвилин, та до кінця добового чергування на службу не повернувся.

Приписами п.13, п. 86.7 Інструкції з організації нагляду за засудженими, які відбувають покарання у кримінально-виконавчих установах, затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань № 205 від 22.10.2004 року (далі Інструкція №205) встановлено, що особи які входять до складу оперативної групи, повинні знаходитися в установі цілодобово, залишити визначене місце несення служби (об'єкту нагляду) можуть тільки з дозволу чергового помічника начальника установи, при цьому зняття особи з поста можливо шляхом внесення відповідних змін до відомості про забезпечення нагляду на добу.

Пояснення позивача щодо виходу за межі території Синельниківської ВК №94 після 16 годин 26.07.2015 року, і не повернення на місце служби до закінчення добового чергування до 8 год. 27.07.2015 року з поважних причин через виконання за усною вказівкою чергового помічника начальника установи ОСОБА_3 заходів щодо запобігання надходження у охоронювану зону установи заборонених предметів шляхом перебування у засідці на прилеглій території ,та наступного переслідування автомобіля з підозрілими особами, який не затриманий та не оглянений,та наступної бійки з невстановленими особами, після якої він звернувся до лікарні по медичну допомогу, спростовано перевіреними судом наступними доказами.

Згідно приписів п. 64, п. 74.27 та додатку 22 до Інструкції №205, з метою надійного перекриття каналів надходження у зони, що охороняються КВУ заборонених до використання речей і предметів, а також запобігання їх виготовленню засудженими, вводиться операція під умовним найменуванням Заслон. Завдання підлеглим для виконання такої операції оформлюється відповідним наказом . Порядок проведення такої операції визначається Планом, який затверджує виключно начальник установи.

Прилеглою територією до установ виконання покарань , на якій посадові та службові особи органів і установ виконання покарань мають право проводити огляд транспортних засобів є 15 та 50- метрові смуги, межі яких встановлюються місцевими органами влади. Організація обстеження таких смуг здійснюється черговим помічником начальника установи силами чергової зміни та персоналу, який входить до складу оперативної групи відповідно до приписів п.77.21 Інструкції № 205.

Судом першої інстанції встановлено, що під час добового чергування 26 - 27.07.2015 подібна операція в Синельниківській ВК №94 не проводилось, у відомості установи про забезпечення нагляду на добу 26-27.07.2015 року прізвища ОСОБА_1 як особи, яка має право здійснювати перевірку стану 15 і 50-метрових смуг, не зазначено.

Із пояснень допитаного судом апеляційної інстанції свідка ОСОБА_3, який виконував 26.07.2015 року обовязки чергового помічника начальника установи, та його ж пояснень, наданих під час проведення службового розслідування, вбачається, що він дозволив позивачу ОСОБА_1 разом з іншими членами складу оперативної групи 26.07.2015 року після 16 год. вийти на 15 хвилин за межі зони охорони установи для придбання продуктів харчування, при цьому доручень по службі щодо здійснення перевірки стану 15 і 50-метрових смуг, участі в затриманні та огляді транспортних засобів на прилеглій території та за її межами не надавав, після виходу за територію установи ОСОБА_1 на службу не повернувся.

Зазначені обставини щодо залишення ОСОБА_1 місця служби 26.07.2015 року о 16 год. 45 хвилин та не повернення до закінчення добового чергування 27.07.2015 року підтверджені поясненнями допитаного судом свідка ОСОБА_4 старшого уповноваженого оперативного відділу , та іншими матеріалами справи.

При цьому посилання позивача щодо неправомочності результатів службової перевірки на пояснення свідка ОСОБА_5 з приводу підписання ним рапорту на імя начальника установи від імені начальника оперативного відділу ОСОБА_6 про необхідність службової перевірки за фактом порушення ОСОБА_1 та іншими особами службової дисципліни, не впливає на законність висновків службової перевірки , проведеної у відповідності до вимог чинного законодавства з цих питань.

Із матеріалів справи вбачається, що на підставі Указу Президента України Про оптимізацію системи центральних органів влади від 09.12.2010 року № 1085/2010, створений центральний орган виконавчої влади з питань виконання покарань, а саме Державна пенітенціарна служба України ( далі ДПтС України ) замість Державного департаменту України з питань виконання покарань, яка здійснює керівництво Державною кримінально-виконавчою службою України, діяльність якої регламентується нормами Закону України Про державну кримінально-виконавчу службу України № 2713-IV від 23.06.2005 року (далі Закон України № 2713-IV), та Кримінально виконавчого кодексу України.

Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Кримінально виконавчого кодексу України та ч.1, 2 ст.14 , ч.5 ст.22, ч.5 ст.23 Закону України № 2713-IV на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої системи поширюється дія Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР № 114 від 29.07.1991 року (Положення №114), ст. 22 , 23 Закону України «Про міліцію», якими визначений порядок та умови проходження служби цими особами, грошового забезпечення, передбаченого для працівників органів внутрішніх справ, а також Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, затверджений Законом України № 3460-IV від 22.02.2006 року (далі - Закон України № 3460-IV).

Згідно положень ст.2, 14 Закону України № 3460-IV дисциплінарним проступком є невиконання або неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни; при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини,за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї провини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового або начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Звільнення зі служби осіб рядового або начальницького складу органів внутрішніх справ як вид дисциплінарного стягнення передбачено п.6 ч.1 ст.12 Закону України № 3460-IV.

Встановлені судом першої інстанції обставини залишення позивачем місця служби з неповажних причин свідчать про порушення позивачем службової дисципліни, а оскільки позивач мав спеціальне звання ,віднесене до середнього начальницького складу, та проходив службу у Синельниківській ВК №94 ОСОБА_2 ДПтС України у Дніпропетровській області, відповідачем за порушення ОСОБА_1 службової дисципліни за результатами службової перевірки правомірно винесено накази №376 від 28.08.2015 року, №100 о/с від 28.08.2015 року про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів Державної кримінально виконавчої служби за п. 64 «є» Положення №114, згідно якого особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни, а не застосовано норми Кодексу законів про працю України.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що при звільненні ОСОБА_1П з займаної посади УДПС України у Дніпропетровській області діяло в межах своїх повноважень та в спосіб, передбачений чинним законодавством, внаслідок чого оскаржувані накази відповідають обставинам справи, є законними, а тому не підлягають скасуванню.

Доводами апеляційної скарги вказані обставини не спростовуються.

Оскільки судом першої інстанції в достатньому обсязі з'ясовано обставини адміністративної справи та ухвалене рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 березня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: Т.С. Прокопчук

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: О.М. Лукманова