Справа № 552/1437/16-а
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2016-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2016 р.Справа № 552/1437/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі
Головуючого судді: Перцової Т.С.
Суддів: Жигилія С.П. , Дюкарєвої С.В.
за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Полтави від 22.04.2016р. по справі № 552/1437/16-а
за позовом ОСОБА_1
до ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання вчинити дії та надати довідку,
ВСТАНОВИЛА
Позивач ОСОБА_1 24 березня 2016 року звернувся до Київського районного суду м. Полтави з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі по тексту відповідач), в якому просив суд зобов`язати Полтавський обласний військовий комісаріат надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку його пенсії з 01 вересня 2015 року з врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, визначеної постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 у розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення відповідно до наказу Міністра оборони від 15 листопада 2010 року № 595.
Постановою Київського районного суду м. Полтави від 22.04.2016 року по справі № 552/1437/16-а в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання вчинити дії та надати довідку відмовлено.
Позивач, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції постанову Київського районного суду м. Полтави від 22.04.2016 року по справі № 552/1437/16-а скасувати, прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги з посиланням на постанову Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» стверджує, що до переліку щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які мають постійний характер, віднесено і винагороди. З вказівкою на п.п.2, 2.5, 3 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України» від 15.11.2010 року № 595 вважає, що вищевказана винагорода підпадає під поняття доплати, а відтак, у відповідності до ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» підлягає включенню до загального розміру грошового забезпечення, з якого в подальшому визначається розмір пенсії.
Представник відповідача в надісланих до суду письмових запереченнях просив суд апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції без змін. Стверджує, що у розумінні ч.3 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», п.п.8, 9, 10 Інструкції про розміри і порядок виплати військовослужбовцям, які займають посади у Військово-морських Силах Збройних Сил України та льотного складу Збройних Сил України, затвердженої Наказом Міністра оборони України від 15.11.2010 року № 595, щомісячна додаткова грошова винагорода не є додатковим видом грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія. З огляду на викладене, у відповідача по справі відсутній обов`язок видати нову довідку про розмір грошового забезпечення з включенням до складу останнього вищевказаної винагороди.
Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з`явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.
Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.
Згідно з ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 отримує пенсію за вислугу років, звільнений в запас згідно з наказом № 01262 від 30 листопада 1988 року, 04 січня 1989 року виключений із списків особового складу військової частини. Пенсія позивачу нараховується та виплачується Головним Управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області.
Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2012 року по справі по справі № 1609/2а-3930/11 зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку його пенсії з 01 вересня 2015 року з врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, визначеної постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 у розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення відповідно до наказу Міністра оборони від 15 листопада 2010 року № 595 (а.с.7).
На виконання зазначеного судового рішення Полтавським обласним військовим комісаріатом до управління Пенсійного фонду України в Полтавській області була подана відповідна довідка, в зв`язку з чим пенсія позивачу ОСОБА_1 нараховується та виплачується з урахуванням винагороди в розмірі 20 %.
Постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» передбачено виплату додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, які займають посади у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил, з 01 липня 2014 року - в розмірі, що не перевищує їх місячне грошове забезпечення.
Позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 з питання видачі довідки про розмір грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової винагороди для проведення перерахунку пенсії (за період з 01.09.2013 року у розмірі 40% грошового забезпечення, з 01.01.2014 року 60% грошового забезпечення), однак, листом № 10/101/52132 від 23.02.2016 року йому було відмовлено у видачі такої довідки, з посиланням на те, що оскільки щомісячна додаткова грошова винагорода не зазначена у статтях 43 та 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», вказана винагорода не може бути врахована ані при призначенні, ані при перерахунку пенсій, призначених відповідно до цього Закону (а.с.6).
Не погодившись з такими діями відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом про зобов`язання Полтавського обласного військового комісаріату надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області довідку про розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку пенсії з 01.09.2015 року з урахуванням додаткової щомісячної грошової винагороди, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року № 889, у розмірі 100 місячного грошового забезпечення.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.
Статтею 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» установлена щомісячна додаткова грошова винагорода:
1) військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади у Військово-Морських Силах Збройних Сил та Морській охороні Державної прикордонної служби, посади наземних авіаційних спеціалістів, що забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил та Сухопутних військ Збройних Сил, посади у військових частинах і підрозділах високомобільних десантних військ та спеціального призначення Збройних Сил, і військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) льотного складу Збройних Сил, Національної гвардії та Державної прикордонної служби - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення;
2) військовослужбовцям Збройних Сил (крім тих, що зазначені у підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби):
з 1 квітня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення;
з 1 вересня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення;
з 1 січня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення;
з 1 квітня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 80 відсотків місячного грошового забезпечення;
з 1 липня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.
Відповідно до п. 2 зазначеної Постанови граничні розміри, порядок та умови виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої пунктом 1 цієї постанови, визначаються Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Службою зовнішньої розвідки за погодженням з Міністерством соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення.
На виконання постанови Кабінету Міністрів України № 889 від 22.09.2010 року Міністр оборони України наказом від 15 листопада 2010 року N 595 затвердив Інструкцію про розміри і порядок виплати військовослужбовцям, які займають посади плаваючого та льотного складу Збройних Сил України, щомісячної додаткової грошової винагороди (в подальшому, в редакції, чинній з 23.07.2013 року Інструкція про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України), зареєстровану в Міністерстві юстиції України 29 листопада 2010 року за N 1194/18489 (далі по тексту - Інструкція), положення якої стали застосовуватися з 1 жовтня 2010 року.
Цією Інструкцією визначені умови та порядок виплати особам офіцерського складу винагороди, окреслено перелік військовослужбовців, яким вона виплачується, регламентовано повноваження командира (начальника) військової частини (організації, установи) щодо підстав та розміру її виплати.
Зокрема, в пункті 3 Інструкції (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) передбачено, що до місячного грошового забезпечення, з якого визначається винагорода, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою (посадою, до тимчасового виконання обов`язків за якою він допущений).
У пункті 5 вказаної Інструкції визначено, що винагорода виплачується на підставі наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації), а командирам (начальникам) військових частин (установ, організацій) - на підставі наказів вищих командирів (начальників).
За пунктом 8 Інструкції винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
У пункті 9 Інструкції передбачено, що розміри винагороди встановлюються наказами Міністерства оборони України (начальника Головного управління розвідки Міністерства оборони України) з урахуванням конкретної військової частини, займаної посади та особливостей умов проходження служби у межах видатків на грошове забезпечення, передбачених для Міністерства оборони України (Головного управління розвідки Міністерства оборони України) у державному бюджеті України на відповідний рік.
Відповідно до положень пункту 10 Інструкції командир військової частини за наявності обставин, передбачених у цьому пункті, має право зменшувати розмір винагороди.
У первинній редакції Інструкція передбачала, що підставою для видання наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації) про виплату винагороди є витяги з вахтових журналів, засвідчені командиром або старшим помічником командира корабля (судна) і скріплені гербовою печаткою корабля (судна). У витягах зазначаються номер і дата наказу про зарахування корабля (судна) в кампанію, а також дні плавання на кораблі (судні) за межами зовнішнього рейду (абз. 2, 3 п.5 Інструкції в редакції від 15.11.2010 року).
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що щомісячна додаткова грошова винагорода, передбачена наказом № 595, має тимчасовий характер, оскільки виплата такої винагороди дозволена за наявності наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації) або вищого командира (начальника), її розмір не є фіксованим, а виплата не є щомісячною, тому вона не може бути підставою для перерахунку пенсії військовослужбовцям згідно з частиною третьою статті 63 Закону № 2262-XII.
Такий висновок узгоджується з рішеннями Верховного Суду України від 15 липня 2014 року по справі №21-234а14, від 19.05.2015 року по справі № 21-466а15, від 30.06.2015 року по справі № 335/7227/14-а, які у відповідності до ч.1 ст.244-1 КАС України є обов`язковими для всіх судів України.
Слід вказати, що положенням частини 3 статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» надано офіційне тлумачення Конституційним Судом України у рішенні від 13.05.2015 року № 4-рп/2015. Так, відповідно до п.1 резолютивної частини даного рішення, положення першого речення частини третьої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ з наступними змінами, згідно з якими «усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку з введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством», в аспекті порушених у конституційному зверненні питань треба розуміти так, що до встановлених виключно законами України нових додаткових видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, на підставі яких усі призначені за цим законом пенсії підлягають перерахунку, належать лише надбавки, доплати, підвищення.
Таким чином, з огляду на вказаний висновок Конституційного суду України, зміна розміру щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Інструкцією № 595 та Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року, не є передумовою для перерахунку пенсії осіб, звільнених з військової служби, а відтак, підстави для видачі нової довідки про грошове забезпечення позивача з урахуванням вищевказаної винагороди у розмірі 100% місячного грошового забезпечення, у Полтавського обласного військового комісаріату відсутні.
Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.ст.41, 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Київського районного суду м. Полтави від 22.04.2016р. по справі № 552/1437/16-а залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Перцова Т.С.
Судді Жигилій С.П. Дюкарєва С.В.
Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 31.05.2016 р.