Справа № 806/285/16
Суддя: Шуляк Любов Анатоліївна
Дата ухвалення: 2016-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 року м.Житомир справа № 806/285/16

категорія 5.1.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шуляк Л.А.,

секретар судового засідання Грабський А.В.,

за участю: представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державної екологічної інспекції у Житомирській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про зупинення господарської діяльності,

встановив:

Державна екологічна інспекція у Житомирській області (ОСОБА_4 у Житомирській області) звернулася з адміністративним позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про зупинення господарської діяльності з проведення різання, оброблення та оздоблення декоративного та будівельного каменю (Код КВЕД 23.70) шляхом призупинення господарської діяльності до отримання позитивного висновку державної екологічної експертизи.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_4 у Житомирській області проведена планова перевірка ФОП ОСОБА_3 щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, про що складено акт від 29.10. 2015 року.

Перевіркою встановлено порушення відповідачем вимог природоохоронного законодавства при провадження господарської діяльності з проведення різання, оброблення та оздоблення декоративного та будівельного каменю, про що було складено припис №40/2 від 29.10.2015 та надано відповідачу строк для усунення вказаних порушень. Проте, позаплановими перевірками було встановлено неповне виконання відповідачем вимог припису, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності. Враховуючи, що прийняті інспекцією заходи впливу не призвели до усунення порушень вимог чинного законодавства, позивач на підставі Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05 квітня 2007 року №877-V (Закон №877) звернувся із вказаним позовом до адміністративного суду.

Відповідач в письмових запереченнях на позов не визнає позовні вимоги, посилаючись на те, що ОСОБА_4 у Житомирській області провела перевірку без достатніх підстав та за наявності обмежень на проведення перевірок, встановлених Законами України №4448-VI від 23.02.2012 "Про особливості здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності щодо фізичних осіб-підприємців та юридичних осіб, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності" та від 28.12.2014 №71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів щодо податкової реформи".

Крім того вважає, що він не здійснює операцій з перероблення корисних копалин, а тому не повинен отримувати висновок державної екологічної інспекції. Звертає увагу, що на території, де він здійснює свою діяльність, є ще 600 суб'єктів господарювання і від жодного з них інспекція не вимагала такого висновку та не перевіряла.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, пояснення по суті спору надав у попередньому судовому засіданні.

Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 зареєстрований як суб'єкт господарювання фізична особа-підприємець та здійснює діяльність з різання, оброблення та оздоблення декоративного та будівельного каменю (код КВЕД 23.70) за межами с.Кам'яний Брід Коростишівського району.

25.07.2015 на адресу Державної екологічної інспекції у Житомирській області надійшло звернення від представника громадської спілки "Час змін", в якому повідомлялось, що мешканці с.Кам'яний Брід звернулись з повідомленням про незаконне розміщення відходів природного каменю ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_3 на території колишнього колгоспу за межами села. На звернення мешканців до вказаних підприємців з вимогою приведення земельних ділянок у належний стан, останні не реагують. 09.07.2015 активісти ГС "Час змін" разом з представниками інспекції виїжджали на місцевість, де було встановлено, що на землях сільського призначення розташоване звалище пульпи біля підприємств ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_3 При сильному дощу дана пульпа забруднює паї людей та водні об'єкти поряд. У зв'язку із наведеним та з метою недопущення порушення вимог природоохоронного законодавства просив притягнути винних осіб до відповідальності (а.с.11).

23.09.2015 ФОП ОСОБА_3 було включено до плану заходів державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог природоохоронного законодавства Державної екологічної інспекції у Житомирській області на IV квартал 2015 року.

Відповідно до плану заходів державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог природоохоронного законодавства Державної екологічної інспекції у Житомирській області на IV квартал 2015 року, на підставі повідомлення про проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства № 3107/02-14 від 06.10.2015, наказу № 52-П від 19.10.2015, направлення на проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства №137 з 27.10.2015 по 29.10.2015 проведена планова перевірка ФОП ОСОБА_3 щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами (а.с.13-17).

За результатами вказаної перевірки складено акт від 29.10.2015, який підписаний відповідачем без зауважень або заперечень (а.с. 22-30).

Відповідно до висновків вказаного акта ОСОБА_4 у Житомирській області встановлено, що розміщення, зберігання,, видалення та захоронення відходів механічної обробки природного каменю (пульпа, кек, камінь бутовий некондиційний, залишки пил, крихти, уламки рубання та різання граніту) здійснюється на земельні ділянки сільськогосподарського призначення за межами с.Кам'яний Брід Коростишівського району, в тому числі частково на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:001:0418 та :01:001:0419. При цьому перероблення корисних копалин відноситься до видів та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, а тому для проведення такої діяльності обов'язковим є здійснення державної екологічної експертизи, натомість у ФОП ОСОБА_3 були відсутні необхідні документи.

У зв'язку із виявленням порушень відповідачем вимог природоохоронного законодавства, позивачем видано припис від 29.10.2015 №40/2 (а.с.18-19), яким, серед іншого, зобов'язано ФОП ОСОБА_3:

- визначити оцінку впливів (діяльності механічна обробка природного каменю) на стан навколишнього природного середовища за місцем здійснення діяльності Коростишівський район с.Кам'яний Брід, вул..Промислова,8 (термін виконання 28.12.2015, п.1 припису);

- перероблення корисних копалин механічне перероблення природного каменю (граніту, лабрадориту, габро) по вул..Промисловій, 8 за межами с.Кам'яний Брід Коростишівського району здійснювати тільки за наявності позитивного висновку державної екологічної експертизи (термін виконання 29.01.2016, п.2 припису);

- розробити план організації роботи у сфері поводження з відходами (термін виконання 27.11.2015, п.6 припису);

- визначити та погодити склад і властивості відходів, що утворюються, розміщуються, зберігаються та видаляються, ступінь їх небезпечності для навколишнього природного середовища (термін виконання 28.12.2015, п.9 припису).

На підставі наказу №1-П від 11.01.2016, направлення №6 ОСОБА_4 у Житомирській області проведено позапланову перевірку виконання припису ФОП ОСОБА_3, за результатами якої складено акт від 14.01.2016, яким зафіксовано невиконання відповідачем п.6 та п.9 припису від 29.10.2015 (а.с.31-40).

Постановою про накладення адміністративного стягнення від 14.01.2016 № 07550 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.188-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. (а.с. 20), яку відповідачем не оскаржено та виконано.

На підставі наказу №11-П від 12.02.2016, направлення №61 ОСОБА_4 у Житомирській області проведено позапланову перевірку виконання припису ФОП ОСОБА_3, за результатами якої складено акт від 12.02.2016, яким зафіксовано невиконання відповідачем п.1 та п.2 припису від 29.10.2015 (а.с.41-48).

Постановою про накладення адміністративного стягнення від 12.02.2016 № 07669 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.188-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. (а.с. 21), яку відповідачем не оскаржено та виконано.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05 квітня 2007 року №877-V (Закон № 877).

Відповідно до статті 1 Закону №877 державний нагляд (контроль) - державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Відповідно до ч.1 ст.20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, в тому числі, про використання та охорону земель; про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів; про охорону атмосферного повітря; про поводження з відходами; щодо наявності дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, дотримання їх умов; обмеження чи зупинення (тимчасове) діяльності підприємств і об'єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів впливу фізичних та біологічних факторів і лімітів скидів забруднюючих речовин; внесення в установленому порядку до органів державної влади та органів місцевого самоврядування вимог щодо приведення у відповідність із законодавством прийнятих ними рішень у сфері охорони навколишнього природного середовища, використання, відтворення та охорони природних ресурсів; вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах;

Відповідно до п.7 Положення про Державну екологічну інспекцію України,затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року №454/2011Держекоінспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, морські екологічні інспекції (Азовська, Азово-Чорноморська, Північно-Західного регіону Чорного моря).

Згідно п. 4 Положення №454/2011 ОСОБА_4 здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами, зокрема: б) законодавства про використання та охорону земель щодо, зокрема, здійснення заходів щодо запобігання забрудненню земель хімічними і радіоактивними речовинами, відходами, стічними водами; г) законодавства про охорону атмосферного повітря щодо, у т.ч., наявності та додержання дозволів на викиди забруднюючих речовин; м) законодавства про поводження з відходами щодо, у т.ч., дотримання вимог виданих дозволів на здійснення операцій у сфері поводження з відходами; дотримання вимог виданих лімітів на утворення та розміщення відходів; н) законодавства щодо наявності дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, дотримання їх умов.

ОСОБА_4 для виконання покладених на неї завдань має право проводити перевірки з питань, що належать до її компетенції, видавати за їх результатами обов'язкові для виконання приписи, розпорядження (підпункт 6.4 пункту 6 Положення про державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі).

Судом встановлено, що перевірка ФОП ОСОБА_3 була плановим заходом. Планова перевірка відповідача ОСОБА_4 у Житомирській області проведена як спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Відтак, вказана перевірка позивачем проведена в межах наданих йому повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому суд критично оцінює посилання відповідача на наявність обмежень на проведення перевірок ОСОБА_4, виходячи з наступного.

Суд зазначає, що 01.01.2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 № 71-VIII (далі - Закон №71-VІІІ).

Пунктом 3 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону №71-VІІІ установлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Зазначене обмеження не поширюється:

з 1 січня 2015 року на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість;

з 1 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи - підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібнороздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених пунктом 27 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Відповідно до п.1.1 ст.1 Податкового кодексу України останній регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

При цьому відповідно до підпункту 41.1 пункту 41 статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, державну політику у сфері боротьби з правопорушенням під час застосування податкового, митного законодавства, а також: законодавства з питань сплати єдиного внеску, його територіальні органи.

Згідно пункту 1 Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 № 236, Державна фіскальна служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України і який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що під контролюючими органами в пункті 3 розділу II Прикінцевих положень Закону №71-VІІІ слід розуміти лише перелік органів, визначених підпунктом 41.1 пункту 41 статті 41 Податкового кодексу України, до яких не відноситься Державна екологічна інспекція та її структурні підрозділи, а тому будь-яких обмежень щодо проведення перевірок цим органом у жовтні 2015 року не було встановлено.

Щодо суті виявлених порушень, зафіксованих в акті перевірки суд зазначає наступне.

Правові, організаційні та економічні засади діяльності, пов'язаної із запобіганням або зменшенням обсягів утворення відходів, їх збиранням, перевезенням, зберіганням, сортуванням, обробленням, утилізацією та видаленням, знешкодженням та захороненням, а також з відверненням негативного впливу відходів на навколишнє природне середовище та здоров'я людини на території України встановлені Законом України "Про відходи".

Відповідно до ст.13 Закону України "Про відходи" суб'єктами у сфері поводження з відходами є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, а також підприємства, установи та організації всіх форм власності, діяльність яких пов'язана із поводженням з відходами.

За приписами ст.1 Закону України "Про відходи" відходи - будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання, а також товари (продукція), що повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення.

Поводження з відходами - дії, спрямовані на запобігання утворенню відходів, їх збирання, перевезення, сортування, зберігання, оброблення, перероблення, утилізацію, видалення, знешкодження і захоронення, включаючи контроль за цими операціями та нагляд за місцями видалення.

Згідно п. в, к ч.1 ст.17 Закону України "Про відходи" суб'єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов'язані: визначати склад і властивості відходів, що утворюються, а також ступінь небезпечності відходів для навколишнього природного середовища та здоров'я людини; на основі матеріально-сировинних балансів виробництва виявляти і вести первинний поточний облік кількості, типу і складу відходів, що утворюються, збираються, перевозяться, зберігаються, обробляються, утилізуються, знешкоджуються та видаляються, і подавати щодо них статистичну звітність у встановленому порядку; забезпечувати розробку в установленому порядку та виконання планів організації роботи у сфері поводження з відходами.

Як зазначалось вище, проведеною 29.10.2015 перевіркою встановлено невиконання відповідачем вищевказаних вимог законодавства у сфері поводження із відходами від здійснення своєї господарської діяльності та винесено припис для усунення виявлених порушень, який відповідачем у встановлений строк не було виконано, за що його притягнуто до адміністративної відповідальності. Проте вимоги припису залишились не виконаними, тобто заходи реагування, які були вжиті ОСОБА_4 у Житомирській області не дали позитивних результатів.

Відповідно до Класифікатору видів економічної (господарської) діяльності (КВЕД) діяльність відповідача відноситься має код 23.70 "Різання, оброблення та оздоблення декоративного та будівельного каменю". Цей клас включає: різання, оброблення (формування) та оздоблення каменю поза кар'єрами, що його використовують у будівництві, для облаштування цвинтарів, як дорожнє покриття, покрівлі тощо; виробництво меблів із каменю. При цьому даний код входить до секції "С" - "Переробна промисловість", а тому суд критично оцінює твердження відповідача про те, що його діяльність не є переробленням.

Згідно із пп.14.1.91 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України корисні копалини - природні мінеральні утворення органічного і неорганічного походження у надрах, у тому числі будь-які підземні води, а також техногенні мінеральні утворення в місцях видалення відходів виробництва та втрат продуктів переробки мінеральної сировини, які можуть бути використані у сфері матеріального виробництва і споживання безпосередньо або після первинної переробки.

Граніт відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення згідно із Переліком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 грудня 1994 р. №827.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 28.08.2013 року №808 "Про затвердження переліку видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку" перероблення корисних копалин є діяльністю, що становить підвищену екологічну небезпеку.

Згідно статті 13 Закону України "Про екологічну експертизу" здійснення державної екологічної експертизи є обов'язковим для видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку.

Метою екологічної експертизи є запобігання негативному впливу антропогенної діяльності на стан навколишнього природного середовища та здоров'я людей, а також оцінка ступеня екологічної безпеки господарської діяльності та екологічної ситуації на окремих територіях і об'єктах (ст.4 вказаного Закону).

При цьому суд враховує, що за Критеріями розподілу суб'єктів господарювання за ступенем ризику їх господарської діяльності для навколишнього природного середовища та періодичності здійснення заходів державного нагляду (контролю), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 19 березня 2008 р. №212 ФОП ОСОБА_3 відноситься до суб'єктів господарювання з високим ступенем ризику, оскільки здійснює діяльність, що становить підвищену екологічну небезпеку і на нього не розповсюджується дія Закону України №4448-VI від 23.02.2012 "Про особливості здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності щодо фізичних осіб-підприємців та юридичних осіб, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності".

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в порушення вказаних норм здійснював господарську діяльність з перероблення корисних копалин (граніту), яка відноситься до діяльності, що становить підвищену екологічну небезпеку, без наявності позитивного висновку державної екологічної експертизи. При цьому, вимоги припису від 29.10.2015 про необхідність отримання такого висновку не виконав, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності. Проте вимоги припису залишились не виконаними, тобто заходи реагування, які були вжиті ОСОБА_4 у Житомирській області не дали позитивних результатів.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що відповідачем не було надано до суду доказів усунення виявлених перевіркою порушень станом на час прийняття судом рішення по суті спору.

При цьому суд враховує, що відповідно до ст.51 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" забороняється введення в дію підприємств, споруд та інших об'єктів, на яких не забезпечено в повному обсязі додержання всіх екологічних вимог і виконання заходів, передбачених у проектах на будівництво та реконструкцію (розширення та технічне переоснащення).

Відповідно до частини п'ятої статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання можуть бути призупинені виключно за рішенням суду.

Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб'єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Частиною сьомою статті цього ж Закону передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами у справі є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, враховуючи принципи адміністративного судочинства щодо захисту інтересів осіб від порушень з боку органів державної влади та з огляду на положення ст. ст. 71, 72 КАС України, обов'язок доказування покладається в даному випадку на позивача.

ОСОБА_4 у Житомирській області доведено правомірність звернення з позовом до суду та наявність підстав для застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю), позовні вимоги відповідають вимогам законодавства та встановленим в судовому засіданні обставинам справи, що підтверджені належними та допустимими доказами.

Враховуючи, що діяльність відповідача становить підвищену екологічну небезпеку та провадиться за відсутності позитивного висновку державної екологічної експертизи, що свідчить про наявність загрози здоров'ю людей, керуючись пунктом десятим частини 1 статті 256 Кодексу адміністративного судочинства, суд вважає за необхідне допустити судове рішення до негайного виконання.

Відповідно до ч.4 ст.94 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 158-163,167,186,254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Позов задовольнити.

Тимчасово заборонити (зупинити) господарську діяльність Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 з виконання робіт - різання, оброблення та оздоблення декоративного та будівельного каменю до отримання у встановленому порядку позитивного висновку державної екологічної експертизи.

Постанову суду звернути до негайного виконання.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Л.А.Шуляк

Повний текст постанови виготовлено: 02 червня 2016 р.