Справа № 682/2466/15-а
Суддя: Мацюк Ю. І.
Дата ухвалення: 2016-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 682/2466/15-а
Провадження № 2-а/682/1/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.05.2016 року

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Мацюка Ю.І.,

з участю секретаря Захарчук С.П.,

представника позивача ОСОБА_1,

представників відповідачів ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

представника третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_3 в приміщенні Славутського міськрайонного суду Хмельницької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Полянської сільської ради Славутського району Хмельницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_6, про визнання незаконними та скасування рішень та зобовязання до вчинення певних дій,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Полянської сільської ради Славутського району Хмельницької області про визнання незаконними та скасування рішень та зобовязання до вчинення певних дій. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує на те, що п. 5 рішення 46 Полянської сільської ради Славутського району Хмельницької області від 04 серпня 2015 року йому відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтованою площею 0,2 га, яка розташована в селі Полянь, в звязку з перебуванням земельної ділянки у користуванні іншої особи.

Цим же рішенням, згідно п.п.1.10, надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_6, орієнтовною площею 0,28 га, яка розташована в селі Полянь.

Вказуючи про те, що вказані пункти рішення сесії Полянської сільської ради Славутського району Хмельницької області є незаконними та підлягають скасуванню, позивач зазначає, що п. 2.2 рішення Полянської сільської ради Славутського району Хмельницької області від 26 червня 2007 року, йому було надано у приватну власність у межах норм безоплатної приватизації за рахунок земель запасу сільської ради, земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,2 га в селі Полянь по вулиці Незалежності (Кірова), 55 Славутського району Хмельницької області. Згідно абзацу 3 п. 4 даного рішення сесії сільської ради, позивачу також було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель в межах норм безоплатної приватизації в селі Полянь по вулиці Кірова, 55 Славутського району Хмельницької області.

Крім того, позивач зазначає, що проектно-технічна документація із землеустрою не розроблялася, правовстановлюючі документи на вказані земельні ділянки не оформлялися.

Позивач ОСОБА_5 зазначає, що на початку липня 2015 року йому стало відомо, що ОСОБА_6 подала заяву про надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка повністю накладається на земельну ділянку, яка була передана позивачу у власність на підставі п.2.2 рішення сесії Полянської сільської ради від 26 червня 2007 року, в звязку з чим ОСОБА_5 звернувся до Полянської сільської ради Славутського району Хмельницької області з заявою про надання йому дозволу на виготовлення проекту землеустрою. Незважаючи на проведення огляду та замірювання спірної земельної ділянки відповідною комісією з питань земель і місцевого самоврядування, спір не був вирішений, а в подальшому позивачу було відмовлено в наданні дозволу.

Вказуючи про те, що при винесенні п.5 та п.п.1.10 рішення 46 Полянської сільської ради Славутського району Хмельницької області від 04 серпня 2015 року, було перевищено повноваження та при прийнятті зазначеного рішення сільська рада діяла необґрунтовано, просить визнати незаконними та скасувати вказані пункти рішення сесії та зобовязати Полянську сільську раду Славутського району Хмельницької області повторно розглянути заяву позивача та прийняти вмотивоване рішення. Позивач просить стягнути на його користь судові витрати по справі.

Ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 09.09.2015 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_6

В судовому засіданні позивач ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали з викладених підстав, просять їх задовольнити.

Представники відповідача Полянської сільської ради Славутського району Хмельницької області ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, вказуючи на безпідставність заявлених вимог. Зокрема, пояснили, що спірна земельна ділянка перебувала у користуванні ОСОБА_7, батька ОСОБА_6, з дворогосподарства по вулиці Незалежності, 36 в селі Полянь Славутського району Хмельницької області не вилучалася та продовжує рахуватися за ним. В звязку з тим, що рішення про припинення права ОСОБА_6 користування земельною ділянкою не приймалося, земельна ділянка не вилучалася, відмови від права користування земельною ділянкою не було, позивачу було обґрунтовано відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, в звязку з перебуванням даної земельної ділянки у користуванні іншої особи. Вказуючи на правомірність прийнятого рішення сесії, просять відмовити в задоволенні позовних вимог.

Третя особа ОСОБА_6 та її представник ОСОБА_4 у судовому засіданні проти позову заперечили, зазначаючи, що ОСОБА_6 продовжує користування спірною земельною ділянкою, яка залишилася після смерті її батьків та перейшла у спадок. Дана земельна ділянка перебувала у постійному користуванні батьків ОСОБА_6, оброблялася протягом всього часу, рахується за її дворогосподарством, з відмовою від земельної ділянки ні ОСОБА_6, ні її батьки за життя не зверталися. ОСОБА_6 вказує на те, що право користування даною земельною ділянкою зберігається до оформлення прав землеволодіння або землекористування.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом обєктивно встановлено, що рішенням Полянської сільської ради Славутського району Хмельницької області № 4 від 26 червня 2007 року (п.п. 2.2.), ОСОБА_5 надано у приватну власність у межах норм безоплатної приватизації за рахунок земель запасу сільської ради, яка знаходить в межах сільської ради, земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства 0,20 га в селі Полянь по вулиці Кірова, 55.

Крім того, рішенням Полянської сільської ради Славутського району Хмельницької області № 4 від 26 червня 2007 року, ОСОБА_5 надано дозвіл на розробку землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель в межах норм безоплатної приватизації в межах села Полянь вулиця Кірова, 55 Славутського району Хмельницької області.

Рішенням Полянської сільської ради Славутського району Хмельницької області № 2 від 04 серпня 2015 року (п.1.10), ОСОБА_6 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,2800 га, яка розташована в селі Полянь Славутського району Хмельницької області.

Частиною 1 ст.116 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ч.5 ст.116 Земельного кодексу України , земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ч.6 ст.118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_8 міністрів Автономної Республіки Крим. Рада Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно ч.7 ст.118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна ОСОБА_8 Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє ОСОБА_8 Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відповідно до ч.8 ст.118 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1цього Кодексу.

Відповідно до ч.9 ст.118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку (ч.10, 11 ст.118 Земельного кодексу України).

Відповідно до ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються, зокрема, питання регулювання земельних відносин.

Наведені норми ст. 118 Земельного Кодексу України встановлюють підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Статтею 14 Конституції України та ст.1 ЗК України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтею 12 ЗК України передбачені повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст, щодо розпорядження землями територіальних громад , передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ст. 141 ЗК України підставами припинення права користування земельною ділянкою є:

а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою;

б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом;

в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій;

г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам;

ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням;

д) систематична несплата земельного податку або орендної плати;

е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці;

є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

Крім того, статтею 143 ЗК України передбачені підстави для примусового припинення прав на земельну ділянку.

Статтею 144 ЗК України визначено порядок припинення права користування земельними ділянками, які використовуються з порушенням земельного законодавства. Цією статтею визначена процедура припинення права користування земельними ділянками, які використовуються з порушенням норм земельного законодавства.

При цьому вказаними нормами не передбачено примусове припинення права власності на земельну ділянку, а лише регулюється процедура примусового припинення права користування земельною ділянкою.

Судом не здобуто, а позивачем не надано доказів про прийняття відповідного рішення про припинення права користування спірною земельною ділянкою ОСОБА_6

Зокрема, як встановлено судом, згідно копії витягу з погосподарської книги № 2, по особовому рахунку № 153 Полянської сільської ради за 1996-2000 роки, за ОСОБА_7 рахуються земельні ділянки станом на 01.06.1995 року всього площею 0,38 га (з них 0,08 га під будівлями для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, 0,30 га під ріллею), станом на 01.06.1998 року всього площею 0,68 га(з них 0,13 га під будівлями для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, 0,43 га під ріллею, 0,12 га під багаторічними насадженнями) за адресою село Полянь вулиця Незалежності, 36 Славутського району Хмельницької області.

Викладений факт, зокрема, підтверджено у судовому засіданні даними з книги Полянської сільської ради, в якій міститься акт обміру земельних ділянок, які рахуються за дворогосподарством ОСОБА_6 по вулиці Кірова, 36 в селі Полянь Славутського району Хмельницької області.

Так, пункт 5 Постанови Верховної ОСОБА_8 УРСР «Про порядок введення в дію Земельного кодексу УРСР» від 18 грудня 1990 року передбачав, що громадяни, які мають в користуванні земельні ділянки, надані їм до введення в дію цього Кодексу, зберігають свої права на користування до оформлення ними у встановленому порядку прав власності на землю або землекористування.

За вказаних підстав отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_6 не означає позитивного рішення про надання її у власність. А відмова відповідача надати дозвіл ОСОБА_5 на виготовлення землевпорядної документації є мотивованою, не призвела та не могла привести до порушення його законних прав та інтересів, що з огляду на приписи статті 118 ЗК України унеможливлює задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст.11, 161-163 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні вимог ОСОБА_5 за адміністративним позовом до Полянської сільської ради Славутського району Хмельницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_6, про визнання незаконними та скасування рішень та зобовязання до вчинення певних дій, відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя Мацюк Ю. І.