Справа № 203/6770/15-а
Суддя: Єдаменко С. В.
Дата ухвалення: 2016-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/6770/15-а
Провадження № 2-а/0203/12/2016
ПОСТАНОВА

іменем України

25.01.2016 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Єдаменко С.В. розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Кіровському районі м. Дніпропетровська про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська, у якому просив визнати неправомірними дії Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська щодо відмови у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді в розмірі в розмірі 90% заробітку працюючих суддів Апеляційного суду Дніпропетровської області з аналогічною вислугою років згідно довідок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2015 року № 07-406-С та від 09 грудня 2015 року № 07-423-С.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до постанови Верховної Ради України від 07 жовтня 2010 року № 2596-У1 та наказу голови Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2010 року № 150 позивач був звільнений з посади судді Апеляційного суду Дніпропетровської області згідно ст. 43 Закону України «Про статус суддів», яким було передбачено право судді у відставці на отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання судді в розмірі 80% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, зі збільшенням на 2 відсотки заробітку за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років (але не більше 90 заробітку судді). Стаж позивача склав 28 років і 4 місяці, що дає йому право на отримання щомісячного грошового утримання в розмірі 90 відсотків заробітної плати діючого судді Апеляційного суду Дніпропетровської області. З 30 жовтня 2010 року позивачу було призначено щомісячне грошове утримання судді в розмірі 8 003 грн. 77 коп. У 2013 році було здійснено перерахунок вказаної суми за рішенням суду. У листопаді 2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою пере перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2015 року № 07-406-С та від 09 грудня 2015 року № 07-423-С у зв'язку із збільшенням посадового окладу працюючих суддів. Листом від 19 листопада 2015 року № Л160-15 відповідач відмовив у здійсненні перерахунку, у зв'язку з чим позивач був змушений звернутись до суду з адміністративним позовом.

Відповідач надав до суду заперечення на позовну заяву, в яких вказав, що згідно ст. 138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» перерахунок пенсії здійснюється щодо довічного грошового утримання суддів Конституційного Суду України, а не загальних судів. Крім того, у своїх запереченнях відповідач, вказував, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», тому такі пенсії більше не призначаються.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1832 КАС України скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг. В позовній заяві позивач оскаржує бездіяльність суб'єкта владних повноважень щодо перерахунку пенсійних виплат. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 18 КАС України справа належить до компетенції місцевих загальних судів як адміністративних судів. У відповідності до положень ст.183-2 КАС України, суд розглядає справу в порядку скороченого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська з 30 жовтня 2010 року та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, що підтверджується довідкою відповідача (а.с. 11)

17 листопада 2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці у зв'язку зі збільшенням заробітної плати працюючих суддів та додав до своєї заяви довідку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2015 року № 07-406-С (а.с. а.с. 9, 12).

19 листопада 2015 року листом відповідача № 1 160 - 15 позивачу було відмовлено у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання виходячи із розрахунку 90% від заробітної плати працюючого судді у зв'язку з тим, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», тому такі пенсії більше не призначаються.

Вирішуючи питання щодо правомірності дій відповідача суд виходить з наступного.

Однією з гарантій забезпечення незалежності суддів, закріплених у статті 126 Конституції України, є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту (заробітна плата, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання, тощо), надання їм у майбутньому статусу судді у відставці, право якого на пенсійне та щомісячне довічне грошове утримання є гарантією працюючих суддів.

Правові засади організації незалежності судової влади, загальний порядок забезпечення діяльності судів та інші питання судоустрою і статусу суддів, врегульовані Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року.

Частина ІІ Перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» (розділ ХІІІ) визначає те, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяв раніше.

Статтею 129 цього Закону визначено вид, склад, розмір суддівської винагороди, яка складається з грошового утримання, яке включає в себе посадовий оклад та доплати за: вислугу років; перебування на адміністративній посаді в суді; науковий ступінь; роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці.

Призначення та нарахування щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, проводиться згідно вимог статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року.

Відповідно до частини 1 статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя, який вийшов у відставку, після досягнення пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України «Про державну службу», або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Статтею Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» визначено, що максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до законів України «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Аналогічні норми закріплені і в частині 5 статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 2, абзацу другого пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 3-рп/2013 від 03 червня 2013 року визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) частина третя, перше, друге, третє речення частини п'ятої статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи»; статтю 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» в частині поширення її дії на Закон України «Про судоустрій і статус суддів»; абзац другий пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», зі змісту якого вбачається, що виплата суддям пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої, третьої статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року та без проведення інших перерахунків, передбачених законодавством. Положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI та Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI, визнані неконституційними та втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України вищезазначеного Рішення.

Відтак, розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці і розмір пенсії колишнього державного службовця, залежать від суми грошового утримання діючого судді (заробітної плати працюючого на відповідній посаді державного службовця), з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, та виходячи з принципу єдності статусу суддів, у разі підвищення розміру грошового утримання діючого судді має здійснюватись перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Право судді у відставці на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання залежно від розміру грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, передбачено частини 3 статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року.

Таким чином, з 03 червня 2013 року частина 3 статті 138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» діє в попередній редакції і має наступний зміст: щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Суд також виходить з того, що згідно правової позиції, яка міститься в постановах Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року у справі у справі № 21-420а13 та від 17 грудня 2013 року у справі №21-445а13, при перерахунку пенсії державним службовцям має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, оскільки внесені в подальшому в статтю 37 Закону України «Про державну службу» зміни щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення вперше, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення. При цьому вказана правова позиція може бути застосована і до щомісячного довічного грошового утримання судді у зв'язку з аналогічністю правового регулювання відносин щодо їх призначення та перерахунку, а також враховуючи, що законодавство, чинне на час призначення позивачу щомісячного довічного грошового утримання, дозволяло суддям у відставці альтернативне призначення пенсії на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу» або щомісячного довічного грошового утримання.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що дії відповідача з відмови перерахунки довічного грошового утримання судді у відставці суперечать вимогам діючого законодавства, а тому вони є неправомірними.

Суд не приймає посилання відповідача на п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» з 01 червня 2015 року, якими скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення (виплати щомісячного довічного грошового утримання) відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів». Вказані положення закону не дозволяють подальше призначення пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) на підставі Закону України «Про судоустрій та статус суддів», проте не передбачають скасування раніше призначений пенсій чи щомісячного довічного грошового утримання суддів. Також слід зазначити, що згідно зі ст. 22, ч.1 ст.92 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесені змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Відповідно звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст.22 Конституції України не допускається. (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 від 17 березня 2004 року № 7-рп/2004, від 1 грудня 2004 року № 20-рп/2004).

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Захисту підлягають порушені права, свободи та інтереси позивача, щодо порушення яких суд дійшов відповідного висновку та це підтверджується відповідними доказами.

Отже, з урахуванням викладеного, з матеріалів справи та наданих представниками сторін у судовому засіданні пояснень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

При цьому, оскільки довідки Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2015 року № 07-406-С та від 09 грудня 2015 року № 07-423-С містять однакові грошові показники і лише стосуються різних періодів (вересень 2015 року та жовтень 2015 року), що не впливає на розмір щомісячного довічного грошового утримання, а лише мають на меті здійснення уточнення сум, які належать до виплати у вересня 2015 року, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці на підставі обох цих довідок, хоча довідка № 07-423-С, отримана позивачем вже після його звернення із заявою до відповідача про перерахунок. При цьому суд також враховує, що ці обставини не мали вирішального значення для відмови у здійсненні перерахунку, крім того, відповідач одержав вказану довідку одночасно з матеріалами адміністративного позову.

Оскільки зміна розміру оплати праці працюючих суддів відбулась з 01 вересня 2015 року відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2015 рік», ст.ст. 133, ч. 1 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» перерахунок має бути здійснений саме з цього часу.

Згідно з ч.1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 126 Конституції України, ст. ст. 129, 138, 147 розділом ХІІІ Перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ст.ст. 94, 158-163, 1832 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Кіровському районі м. Дніпропетровська про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська щодо відмови у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська здійснити перерахунок з 01 вересня 2015 року щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 90 (дев'яноста) відсотків грошового утримання судді Апеляційного суду Дніпропетровської області згідно довідок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2015 року № 07-406-С та від 09 грудня 2015 року № 07-423-С.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України у Кіровському районі міста Дніпропетровська, , м. Дніпропетровськ, вул. Січеславська Набережна (Набережна Леніна), буд. 17, к. 731, на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Постанова набирає чинності в порядку, визначеному ст.254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.В. Єдаменко