Справа № 2а-8215/11/1270
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2016-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2016 року м. Київ К/9991/7726/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Білуги С.В.,

Заїки М.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Стаханові Луганської області на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2011 року в справі за позовом управління Пенсійного фонду України в місті Стаханові Луганської області до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Стаханові Луганської області про стягнення витрат на виплату та доставку пенсій по втраті годувальника,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2011 року управління Пенсійного фонду України в місті Стаханові Луганської області звернулося в суд з вказаним адміністративним позовом й просило стягнути з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Стаханові Луганської області невідшкодовані витрати на виплату та доставку пенсії ОСОБА_4 за травень 2011 року в сумі 519,83 грн.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2011 року відмовлено у задоволенні позову.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2011 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове про часткове задоволення позову: стягнуто витрати на виплату і доставку пенсії по втраті годувальника в сумі 120,48 грн.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, відповідач просив скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що між позивачем та відповідачем виникли розбіжності в результаті непогодження відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Стаханові Луганської області відшкодувати витрати, пов'язані з виплатою пенсії ОСОБА_4 за травень 2011 року у сумі 519,83 грн., з яких: 116,41 грн. - основний розмір пенсії, 399,35 грн. - державна адресна допомога, 4,07 грн. - витрати на доставку, у зв'язку зі смертю пенсіонера ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідачем прийнято до відшкодування суму за чотири дні травня 2011 року в сумі 17,38 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що відповідач правомірно здійснив відшкодування управлінню Пенсійного фонду України суми страхових виплат по день смерті ОСОБА_4, сума пенсії за період після її смерті є зайво нарахованою та не підлягає відшкодуванню.

Частково задовольняючи позов суд апеляційної інстанції виходив з того, що законодавством не передбачено пропорційне зменшення розміру нарахованої пенсії у випадку смерті особи, якій вона призначена. Виплата пенсії по місяць смерті включно означає саме виплату всієї суми пенсії, яка нарахована пенсіонеру за певний місяць, в якому він помер, тому Фонд соціального страхування як належний страховик зобов'язаний від-шкодувати витрати на виплату пенсії, в разі її виплати органами Пенсійного фонду України.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин у справі колегія суддів приходить до висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень статті 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» у разі настання страхового випадку Фонд зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні: допомогу у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю до відновлення працездатності або встановлення інвалідності; одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого; щомісяця грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого; пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; пенсію у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання тощо. Усі види соціальних послуг та виплат, передбачені цією статтею, надаються застрахованому та особам, які перебувають на його утриманні, незалежно від того, перебуває на обліку підприємство, на якому стався страховий випадок, як платник страхових внесків чи ні.

Частиною 2 статті 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» визначено, що якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

Механізм відшкодування Фондом витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання визначено Порядком відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04 березня 2003 року №5-4/4.

Згідно з пунктом 4 зазначеного Порядку відшкодуванню підлягають суми, що виплачуються відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», Закону України «Про пенсійне забезпечення» та інших нормативно-правових актів, а саме: сума основного розміру пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; щомісячна цільова грошова допомога на прожиття, якщо така допомога надавалася пенсіонеру, який одержував вищезазначену пенсію; допомога на поховання сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію; сума витрат Пенсійного фонду України з виплати і доставки зазначених пенсій.

Отже, витрати, понесені органами Пенсійного фонду України у зв'язку із виплатою та доставкою пенсій по втраті годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, підлягають відшкодуванню за рахунок Фонду як належного страховика від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань.

Пунктом 3 частини першої статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що у разі смерті пенсіонера виплата пенсії припиняється.

Між тим, відповідно до положень частини першої статті 52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у редакції чинній на час виникнення спірних відносин, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім'ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім'ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 призначено пенсію у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

У квітні 2011 року управлінням Пенсійного фонду України в місті Стаханові Луганської області було нараховано ОСОБА_4 пенсію за травень 2011 року.

Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого 05 травня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Стахановського міського управління юстиції у Луганській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла.

Сума пенсії за травень 2011 року, що належала ОСОБА_4 і залишилася неотриманою у зв'язку зі смертю, виплачена її доньці ОСОБА_5, яка відповідно до довідки громадського квартального комітету міста Стаханова Луганської області від 12 травня 2011 року проживала разом з померлою на день її смерті та вела спільне господарство.

Таким чином, понесені управлінням Пенсійного фонду України в місті Стаханові Луганської області витрати на виплату та доставку пенсії у зв'язку з втратою годувальника, що належала ОСОБА_4, проте у зв'язку зі смертю була одержана її донькою, повинні бути прийняті до відшкодування та відшкодовані Фондом соціального страхування.

Апеляційним судом зроблено правильний висновок, що законодавством не передбачено пропорційну виплату пенсії, а тому відповідач зобов'язаний здійснити її відшкодування у повному розмірі.

На підставі наведеного та керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Стаханові Луганської області залишити без задоволення, а постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: