Справа № 826/20407/15
Суддя: Харченко С.В.
Дата ухвалення: 2016-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про закриття провадження в адміністративній справі

15 березня 2016 року Справа № 826/20407/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Харченко С.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовомДержавної фінансової інспекції у Рівненській області
доТовариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Інтернешнл"
простягнення коштів,
ВСТАНОВИВ:

05.01.2016 з Окружного адміністративного суду м. Києва на розгляд Київського окружного адміністративного суду надійшла адміністративна справа за позовом Державної фінансової інспекції в Рівненській області про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Інтернешнл" коштів у розмірі 893193 грн. 58 коп.

Ухвалами Київського окружного адміністративного суду від 11.01.2016 та 18.02.2016 зазначену справу прийнято до провадження та призначено її до судового розгляду.

У судове засідання, призначене на 15.03.2016, представники сторін не з'явились, були своєчасно та належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи.

Матеріали справи містять заяви сторін про розгляд справи за їх відсутності, що відповідно до приписів статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для здійснення розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Крім того, до суду надійшло клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Інтернешнл" про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України.

В обґрунтування зазначеного клопотання представник відповідача зазначив, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Інтернешнл" не є підконтрольною установою у розумінні Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" від 26.01.1993 № 2939-XII, Державна фінансова інспекція в Рівненській області не здійснювала щодо нього владних управлінських функцій, а відтак не наділена правом звернення до суду із вимогами про усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства, у тому числі і з вимогами про відшкодування шкоди (стягнення коштів).

За таких обставин, на думку представника відповідача, даний спір є приватно-правовим, у зв'язку з чим в силу приписів Кодексу адміністративного судочинства України не може бути вирішений у порядку адміністративного судочинства.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з приписами пунктів 1 та 6 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Адміністративний позов звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів або на виконання повноважень у публічно-правових відносинах.

Отже, справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Згідно з пунктами 8, 10, 13 статті 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" від 26.01.1993 № 2939-XII органу державного фінансового контролю надається право: порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, - визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку.

Суд зазначає, що передбачені статтею 10 Закону України від 26.01.1993 № 2939-XII "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" від 26.01.1993 № 2939-XII права на звернення до суду органи державного фінансового контролю мають реалізовувати у порядку і спосіб, передбачений відповідним процесуальним законом, оскільки визначення підсудності справ за позовами органів державного фінансового контролю не становить предмет регулювання Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" від 26.01.1993 № 2939-XII.

З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що орган державного фінансового контролю звернувся до адміністративного суду з позовом про стягнення з відповідача, який не є підконтрольною установою, до Державного бюджету України коштів у сумі 8931123 грн. 58 коп. в якості шкоди (збитків), завданої державі у зв'язку із завищенням вартості будівельно-монтажних робіт, які відповідач виконував на підставі договору від 28.07.2009 № 30, укладеного між Службою автомобільних доріг у Рівненській області (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Інтернешнл" (виконавець, відповідач).

Тобто, підставою позову є твердження позивача про завищення відповідачем вартості будівельно-монтажних робіт при виконанні господарського договору від 28.07.2009 № 30, що завдало шкоди (збитків) державі, а предметом позову - вимоги про стягнення сум такої шкоди (збитків) до Державного бюджету України.

Таким чином, спір за даним позовом стосується стягнення шкоди (збитків) внаслідок невиконання (неналежного виконання) господарського договору.

Згідно з частиною другою статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Таким чином, адміністративними судами вимоги про відшкодування шкоди можуть бути розглянуті лише за умови, що шкоду суб'єкту публічно-правових відносин завдано з боку суб'єкта владних повноважень, і таки вимоги поєднанні з вимогами про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

У свою чергу, справи у спорах, які виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів відповідно до статті 12 Господарського процесуального кодексу України підсудні господарським судам і мають розглядатися в порядку господарського судочинства.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що дана позовна заява не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Пунктом 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 17, 122, 157, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Провадження в адміністративній справі № 826/20407/15 за позовом Державної фінансової інспекції у Рівненській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Інтернешнл" про стягнення коштів, закрити.

2. Копію ухвали про закриття провадження в адміністративній справі невідкладно надіслати сторонам.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Харченко С.В.