Справа № 461/1088/16-а
Суддя: Мисько Х. М.
Дата ухвалення: 2016-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/1088/16-а
Провадження №2-а/461/190/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2016

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Мисько Х.М.,

при секретарі Коружинець Н.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 митниці ДФС про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, закриття провадження про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із адміністративним позовом до ОСОБА_4 митниці ДФС, в якому просить поновити строк на оскарження постанови ОСОБА_4 митниці ДФС від 29 січня 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення стягнення за порушення передбаченого ч.3 ст.470 МК України в розмірі 8500,00 грн. та визнати незаконною і скасувати вищевказану постанову.

В обґрунтування внесеного позову покликається на те, що 05 лютого 2016 року він отримав оскаржувану постанову, відповідно до якої він через митний пост «Мостиська» ОСОБА_4 митниці ДФС в митному режимі «транзит» 07 грудня 2014 року ввіз на територію України автомобіль марки «AUDI A6» р.н. FES820 та станом на 13 січня 2016 року за межі митної території України не вивіз. Вважає, що порушення митних правил, передбачене ч.3 ст.470 МК України не є триваючим, а тому відповідач повинен був накласти на нього стягнення в строк з 18 грудня 2014 року до 18 червня 2015 року.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, надав пояснення, аналогічні до викладених у такій та просив позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, 01 квітня 2016 року подав письмові заперечення, просив суд відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. ОСОБА_3 має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до вимог ч.1 ст.6 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Частиною 1 ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Судом встановлено, що перевіркою інформації, що міститься в ЄАІС Держмитслужби встановлено, смугою руху «зелений коридор» через митний пост «Мостиська» ОСОБА_4 митниці в митному режимі «транзит» 07 грудня 2014 року близько 14 год. 31 хв. громадянин України ОСОБА_3 ввіз на митну територію України транспортний засіб марки «AUDI A6», кузов № НОМЕР_1, реєстраційний номер FES820 в митному режимі «транзит», станом на 13 січня 2016 року зазначений транспортний засіб з митної території України не вивозився та у інший митний режим, згідно законодавства, не поміщений.

ОСОБА_4 митниці ДФС від 14 грудня 2015 року № 13-70-26/К/29-15653 громадянина ОСОБА_3 викликано до ОСОБА_4 митниці ДФС за адресою: м.Львів, вул. Городоцька, 369 для надання пояснень щодо не вивезення вищезазначеного автомобіля.

13 січня 2016 року ОСОБА_3 прибув в Управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням ОСОБА_4 митниці ДФС, однак у відповідності до ст.63 Конституції України відмовився від надання пояснень.

В судовому засіданні встановлено, що жодних підтверджуючих документів щодо аварії або дії обставин непереборної сили, у відповідності до вимог ст. 460 МК України, ОСОБА_3 на момент складання протоколу про порушення митних правил, до митного контролю не надав.

Відповідно до ст.90 МК України, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно ст.ст. 90, 93, 102 МК України та розділу І п. 4 наказу ДМСУ від 17 листопада 2005 року № 1118 «Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України», даний автомобіль перебуває під митним контролем та до його переміщення повинні виконуватися наступні вимоги, а саме: перебувати у незмінному стані, крім природних змін; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленим у митний орган призначення до закінчення строку.

Статтею 95 МК України визначено строки транзитних перевезень, а саме: для автомобільного транспорту 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці 5 діб).

Частиною 1 ст.381 МК України передбачено, що громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування, які постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави з метою транзиту через митну територію України без письмового декларування та внесення грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу.

При цьому, згідно з главою 55 розділу ХІІ МК України, поміщення громадянином резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший митний режим ніж транзит супроводжуватиметься обовязковим письмовим декларуванням цього транспортного засобу та виконанням інших митних формальностей, передбачених МК України (письмове зобовязання, застосування заходів гарантування, тощо).

За вказаних обставин, вищевказаний транспортний засіб, ввезено ОСОБА_5 на митну територію України в митному режимі транзит, що не заперечується позивачем у позовній заяві.

Згідно ч.3 ст.470 МК України, перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В судовому засіданні встановлено, що хоч транспортний засіб, керований ОСОБА_5 не є транспортним засобом комерційного призначення, на нього поширюється регулювання ч.3 ст.470 МК України, оскільки згідно з п.57 ч.1 ст.4 Митного кодексу України термін «товар» вживаються в значенні будь-якої рухомої речі, у тому числі такої, на яку законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі. Таким чином поняття «транспортний засіб особистого користування» охоплюється поняттям «товар», оскільки він є рухомою річчю.

Статтею 181 ЦК України визначено, що рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі.

Суд не приймає до уваги покликання позивача на те, що відповідачем пропущено строк притягнення його до відповідальності, виходячи із наступного.

Згідно з ч.1 ст.467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Відповідно до листа ОСОБА_6 юстиції України від 17 липня 2007 року № 22-14-493, триваючими визнаються правопорушення, які, розпочавшись з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обовязків. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія чи бездіяльність, коли винна особа або не виконує конкретний покладений на неї обовязок, або виконує його не повністю або неналежним чином.

ОСОБА_6 юстиції України від 01 грудня 2003 року № 22-34-1465 розяснено, що триваючими адміністративними проступками є проступки, пов'язані з тривалим, неперервним невиконанням обов'язків, передбачених правовою нормою (наприклад, проживання без паспорта, самовільне будівництво будинків або споруд тощо), припиняються або виконанням регламентованих обов'язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності. Дуже часто ці правопорушення є наслідками протиправної бездіяльності. Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов'язків.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ст. 467 МК України не дає вичерпного переліку триваючих правопорушень, а лише констатує приналежність до таких порушень, у тому числі тих, що передбачені ст.ст. 469, 477-485 МК України.

Частиною 3 статті 470 МК України передбачено відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів. Тобто обовязковим елементом складу правопорушення є перевищення строку вивезення більш як на 10 діб, що вже свідчить про триваючий характер правопорушення. А тривати дане правопорушення може як декілька днів так і декілька років, не обмежуючи момент виявлення.

Окрім того, листом Міндоходів України від 30 серпня 2013 року №16666/7/99-99-24-03-09-17 було розяснено, що обґрунтованим є розгляд питання щодо накладення стягнення за порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, за підстав віднесення його до категорії триваючих (зокрема, недоставляння до митниці у встановлений ст. 95 МК України строк) не пізніше, ніж через 6 місяців з дня виявлення.

Враховуючи наведене розяснення, суд приходиться до висновку, що порушення, передбачене ч. 3 ст. 470 МК України є триваючим, у звязку із чим є формально закінченим з моменту його субєктивного офіційного виявлення під час здійснення митних процедур 13 січня 2016року, тобто з часу виявлення і фіксації в протоколі про адміністративне правопорушення і саме з цієї дати відраховується строк накладення адміністративного стягнення.

Окрім цього, згідно ч. 1 ст. 192 МК України, у разі, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення, перевізник зобовязаний терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місце знаходження товарів і транспортного засобу.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач ОСОБА_3, ігноруючи вимоги законодавства, до ОСОБА_4 митниці ДФС з повідомленням щодо неможливості вивезення транспортного засобу чи з приводу продовження строку доставки товарів не звертався.

Відповідно до ст.460 МК України, вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Будь-яких підтверджуючих документів щодо аварії або дії обставин непереборної сили, у відповідності до вимог ст. 460 МК України ОСОБА_3 не надав.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього кодексу.

З огляду на вищевикладене, а також на те, що постанова від 29 січня 2016 року винесена відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття ухвали; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку, а тому суд приходить до висновку, що у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 слід відмовити.

Керуючись ст. 19 ч.2, ст.55 Конституції України, ст.ст. 2, 6, 8, 11, 18, 70, 71, 86, 99, 138, 154, 160, 161, 163, 171-2 КАС України, ст.ст. 458, 485 МК України, суд,

п о с т а н о в и в :

поновити ОСОБА_3 строк звернення до суду із адміністративним позовом до ОСОБА_4 митниці ДФС про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, закриття провадження про адміністративне правопорушення.

В задоволенні позову відмовити.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10-ти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Головуючий суддя Мисько Х.М.