Справа № 159/1783/16-а
Суддя: Лесик В. О.
Дата ухвалення: 2016-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/1783/16-а
Провадження № 2-а/159/35/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Лесика В.О.

при секретарі - Жукової Ю.В.

за участю позивача - ОСОБА_1

представників відповідача - Сагаль С.А.

Грицюк А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Ковельської міської ради Волинської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Ковельської міської ради Волинської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування заявленого позову зазначає, що в період часу з 06 вересня 1996 року по 16 грудня 2008 року він проходив службу в органах внутрішніх справ України (ВДСБЕЗ Ковельського МРВ УМВС України у Волинській області та Ковельському МРВ УБОЗ УМВС України у Волинській області). Відповідно до наказу УМВС України у Волинській області № 210 о/с від 15.12.2008 року був звільнений на пенсію з ОВС за п. «В» ст. 64 (через обмежений склад здоров'я) «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України».

В 2008 році, УМВС України у Волинській області йому видало довідку про те, що він та члени його сім'ї мають право на пільги та знижки в межах визначених ст. 22 Закону України «Про міліцію». На підставі цієї довідки його було включено до Єдиного державного автоматизованого реєстру пільговиків з грудня 2008 року, як міліціонер на пенсії (код 75) та почав отримувати 50% знижку. Однак, 04.08.2015 року він отримав лист-повідомлення з Управління праці та соціального захисту населення Ковельської міської ради про те, що з 01 липня 2015 року запроваджено новий порядок надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім'ї, який передбачений постановою Кабінету Міністрів України від 04 червня 2015 року №389.

Таке рішення вважає незаконним з наступних причин. Зупинення дії положень законів, якими визначено права і свободи громадян, їх зміст та обсяг, є обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках, передбачених Основним Законом України. У статті 64 Конституції України, вичерпно визначено такі випадки, а саме передбачено, що в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод людини із зазначенням строку дії цих обмежень та визначено ряд прав і свобод, які не можуть бути обмежені за жодних обставин. Конституція України відокремлює інші категорії громадян України, які потребують додаткових гарантій держави, зокрема, гарантій соціального захисту. До них, насамперед, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України, перебувають на службі в органах, що забезпечують суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку.

Зупинення пільг, компенсацій і гарантій для зазначених категорій громадян без відповідної матеріальної компенсації є порушенням гарантованого державою права на їх соціальний захист та членів їхніх сімей.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в позові та просив їх задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити в його задоволенні, подавши письмове заперечення проти позиву, в якому вказують, що 05.03.2009 року позивач надав до управління соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради копії документів, що підтверджують право пільговика та членів його сім'ї на пільги, для включення його до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають пільги відповідно до Закону України «Про міліцію».

З 05.03.2009 року по 30.06.2015 рік такі пільги позивачу були надані.

Проте, пунктом 1 розділу І Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 pоку внесені зміни в Закон України «Про міліцію» і ч. 7 ст. 22 викладена у новій редакції, згідно якої пільги, передбачені четвертою, п'ятою та шостою цієї статті, надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У зв'язку з прийняттям вищевказаного закону Кабінетом Міністрів України 04.06.2015 прийнято постанову № 389 «Про затвердження Порядку надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім'ї». Дія цього Порядку поширювалась на осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою згідно із Законом України «Про міліцію» (звільнені із служби за віком, хворобою або вислугою років працівники міліції...).

Таким чином до 01.07.2015 року чинним законодавством встановлювалось право певного кола осіб відповідно до Закону України «Про міліцію» на отримання 50% знижки по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива. З набранням чинності Закону України від 28.12.2014 року, яким внесено зміни в Закон України «Про міліцію», право на отримання 50% знижки по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива збережено, за змістом і колом осіб не звужено. Між тим, законодавцем встановлено умову, за наявності якої вказана пільга призначається якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу. Кабінетом Міністрів України на виконання зазначеної норми закону затверджено механізм реалізації права на отримання зазначеного виду пільг.

У зв'язку з запровадженням нового порядку надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім'ї, позивачу було надіслано повідомлення від 04.08.2015 № 71/6, згідно якого ОСОБА_1 необхідно було подати декларацію про доходи сім'ї пільговика для визначення права на пільги.

Згідно п. 3 Порядку № 389, пільги, зазначені у пункті 1 цього Порядку, надаються за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам за умови, що середньомісячний сукупний дохід сім'ї пільговика в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу.

У відповідності до п.п. 169.4.1 п. 169.4 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга застосовується до доходу, нарахованого на користь платника податку протягом звітного податкового місяця як заробітна плата (інші прирівняні до неї відповідно до законодавства виплати, компенсації та винагороди), якщо його розмір не перевищує суми, що дорівнює розміру місячного прожиткового мінімуму, діючого для працездатної особи на 1 січня звітного податкового року, помноженого на 1,4 та округленого до найближчих 10 гривень.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб: з 1 січня 2015 року - 1218 гривень (стаття 7 Закону). Отже, з урахуванням вказаних вище норм, з 1 липня 2015 року податкова соціальна пільга (у спірних правовідносинах - 50-відсоткова знижка плати за користування житлом та комунальними послугами, за паливо) застосовується виключно за умови, якщо середньомісячний сукупний дохід сім'ї пільговика в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує суму 1710 гривень.

14.08.2015 року ОСОБА_1 надав до управління декларацію про доходи сім'ї пільговика (копія додається). У відповідності до п.п.4, 5 Кабінету Міністрів України від 04 червня 2015 року № 389 дохід сім'ї позивача з розрахунку на 1 особу за 6 місяців становить 1830,14 грн. ((10741,80 грн./6)+ (11219,95 грн.//6)/ 2 особи).

З 01.07.2015 року управління відповідно до чинного законодавства, надання 50% пільги призупинено, оскільки середньомісячний дохід сім'ї позивача перевищував величину доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу. Так як положення Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року, Постанови Кабінету Міністрів України від 04 червня 2015 року №389 не скасовувались та не конституційними не визнавались дії управління вчинені в межах наданої компетенції та згідно вимог законодавства.

Водночас, управління соціального захисту населення керується виключно Конституцією України та законами України, а також іншими нормативно-правовими актами, зокрема Постановою Кабінету Міністрів України від 29 січня 2003 року № 117 «Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги», отже, існує певний алгоритм процедури включення до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги.

Відповідно до пунктів 1 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про національну поліцію» з 7 листопада 2015 року втратив чинність Закон України «Про міліцію». Таким чином, особи, які мали право на пільги згідно із Законом України «Про міліцію», зокрема, звільнені із служби за віком, хворобою або вислугою років працівники міліції, з 7 листопада 2015 року втратили право на пільґи. У зв'язку з цим Державним підприємством «Інформаційно-обчислювальний центр Міністерства соціальної політики України» було розроблено програмне забезпечення для автоматичного закриття електронних карток даної категорії пільговиків. Включення пільговика до ЄДАРП вважалося б порушенням з боку управління чинного законодавства.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач з 05.03.2009 року по 30.06.2015 року, як пенсіонер МВС, що підтверджується посвідченням серії ААД № 782250 виданого Пенсійним фондом України 14.01.2009 року, термін дії якого довічно, користувався 50% знижкою за користування житлово-комунальними послугами.

Разом з тим, 01.07.2015 року відповідачем пільга була скасована, що і стало підставою для звернення позивача до суду із вказаними позовними вимогами.

Правовий і соціальний захист працівників міліції та їх пенсійне забезпечення врегульовано Законом України «Про міліцію» від 20.12.90 р. № 565-XII, згідно з ч. 1, 2 ст. 22 якого передбачено, що держава гарантує працівникам міліції соціальний захист. Працівники міліції користуються пільгами при розподілі житла, встановленні квартирних телефонів, влаштуванні дітей у дошкільні заклади, вирішенні інших питань соціально-побутового забезпечення у порядку, передбаченому законодавством України.

Чинною на час призначення позивачу спірної пільги редакцією Закону України «Про міліцію» передбачено, що працівникам міліції та членам їх сімей надається 50-процентна знижка по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива. За працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою або вислугою років, зберігається право на пільги за цим Законом (ч. ч. 4, 6 ст. 22 Закону України «Про міліцію»).

Положеннями пп. «в» пп. 1 п. 68 розд. II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 107-VI від 28.12.07 р. у Законі України «Про міліцію» у ст. 22 ч. 7 доповнено словами «за умови, якщо середньомісячний сукупний доход сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України». Разом з тим, зміни, внесені пп. «в» пп. 1 п. 68 розд. II Закону України від 28.12.07 р. № 107-VI, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.08 р.

Відповідно до п. 12 розд. ІІ Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» № 1166-VII від 27.03.14 р. у ст. 22 Закону України «Про міліцію» ч. ч. 6 та 7 викладено у такій редакції: «За працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою або вислугою років, зберігається право на пільги згідно з цим Законом. Пільги, передбачені частинами четвертою, п'ятою цієї статті, надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України».

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.14 р. внесені зміни в Закон України «Про міліцію» і ч. 7 ст. 22 викладена у новій редакції, згідно якої пільги, передбачені частинами четвертою, п'ятою та шостою цієї статті, надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У зв'язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76-VIII від 28.12.14 р. Кабінетом Міністрів України 04.06.15 р. прийнято постанову № 389, якою затверджений Порядок надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім'ї (набрав чинності з 01.07.15 р.). Вказаним Порядком визначено механізм реалізації права на отримання пільг з оплати послуг за користування житлом (квартирна плата, плата за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), комунальних послуг (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, вивезення побутових відходів), паливом, скрапленим газом, телефоном, а також послуг із встановлення квартирних телефонів (далі - пільги) залежно від середньомісячного сукупного доходу сім'ї осіб, які мають право на пільги згідно із законодавчими актами.

Дія цього Порядку поширюється на осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою згідно із Законом України «Про міліцію»(звільнені із служби за віком, хворобою або вислугою років працівники міліції, особи начальницького складу податкової міліції, особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби; діти (до досягнення повноліття) працівників міліції, осіб начальницького складу податкової міліції, рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби, загиблих або померлих у зв'язку з виконанням службових обов'язків, непрацездатні члени сімей, які перебували на їх утриманні.

З набранням чинності Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76-VIII внесено зміни до Закону України «Про міліцію», за змістом яких право на отримання працівниками міліції та членами їх сімей, а також працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою або вислугою років, 50-відсоткової знижки плати за користування житлом та комунальними послугами, за паливо збережено, за змістом і колом осіб не звужено. Між тим, законодавцем встановлено умову, за наявності якої вказана пільга призначається, а саме: якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу. Кабінетом Міністрів України на виконання зазначеної норми закону затверджено механізм реалізації права на отримання зазначеного виду пільг, яким врегульовано в тому числі види доходів, які враховуються до складу сукупного доходу сім'ї пільговика.

Згідно з п. 3 Порядку № 389, пільги, зазначені у пункті 1 цього Порядку, надаються за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам за умови, що середньомісячний сукупний дохід сім'ї пільговика в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу.

У відповідності до пп. 169.4.1 п. 169.4 ст. 169 ПК України, податкова соціальна пільга застосовується до доходу, нарахованого на користь платника податку протягом звітного податкового місяця як заробітна плата (інші прирівняні до неї відповідно до законодавства виплати, компенсації та винагороди), якщо його розмір не перевищує суми, що дорівнює розміру місячного прожиткового мінімуму, діючого для працездатної особи на 1 січня звітного податкового року, помноженого на 1,4 та округленого до найближчих 10 гривень.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб: з 1 січня 2015 року - 1218 гривень (ст. 7 цього Закону).

Отже, з урахуванням вказаних вище норм, з 01.07.2015 року податкова соціальна пільга (у спірних правовідносинах - 50-відсоткова знижка плати за користування житлом та комунальними послугами, за паливо) застосовується виключно за умови, якщо середньомісячний сукупний дохід сім'ї пільговика в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує суму 1710 гривень.

Саме з цих підстав Управлінням праці та соціального захисту населення, враховуючи подану ОСОБА_1 декларацію про доходи сім'ї з розрахунку на 1 особу за шість місяців 1830,14 грн., призупинено надання цих пільг.

Матеріалами справи підтверджено та сторонами по справі не заперечувалося того, що позивач перебував на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги з 05.03.2009 року, як міліціонер на пенсії та до 30.06.2015 року користувався 50-% знижкою за користування житлово-комунальними послугами. При цьому необхідно зазначити, що вказана пільга була надана позивачу з 05.03.2009 року і довічно, тобто без обмеження будь-яким строком. При цьому, така пільга була надана позивачу у відповідності до чинного, на момент виходу позивача на пенсію, законодавства України.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Із цим конституційним правом громадян кореспондується обов'язок держави щодо його забезпечення.

Згідно зі ст. 22 Загальної декларації прав людини, розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави. Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.79 р. у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12.10.04 р.

Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Відповідно з вимогами ст. ст. 22, 58 Конституції України, при прийнятті нових законів чи внесенні змін у діючі та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом'якшують чи скасовують відповідальність особи.

Суд вважає, що внесення змін до ст. 22 Закону України «Про міліцію» та подальше скасування Закону України «Про міліцію», у зв'язку з набранням чинності Закону України «Про національну поліцію» не може бути підставою для позбавлення позивача пільг щодо оплати за комунальні послуги в розмірі 50%, в зв'язку з тим, що відповідно до ст.22 Закону України «Про міліцію», якою закріплено соціальний захист працівників міліції, держава гарантує працівникам міліції соціальний захист, а в ч. 6 цієї статті зазначено, що за працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою, або вислугою років, зберігається право на пільги згідно з цим Законом.

У відповідності з вимогами Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 117 від 29.01.03 р., саме Управління праці та соціального захисту населення організують збирання, систематизацію та зберігання інформації про пільговика, ведуть облік пільговиків.

Відповідно до ст. 152 Конституції України закони, інші нормативно-правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення про їх неконституційність.

Оскільки позивачу, як пенсіонеру ОВС вже була встановлена пільга з оплати за житлово-комунальні послуги довічно, у відповідача були відсутні правові підставі зупиняти дію пільги ОСОБА_1, у зв'язку із внесенням змін до чинного законодавства, так як умова отримання пільги (залежно від середньомісячного сукупного доходу сім'ї осіб, які мають право на пільги згідно із законодавчими актами) повинна застосовуватися лише щодо осіб, які мають право на її отримання, а не до тих осіб, яким така пільга вже встановлена довічно.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 17, 71, 94, 158-163 КАС України, ст. 22 ЗУ «Про міліцію», ст. 169 ПК України, ст. ст. 22, 46, 58, 152 Конституції України, ст. 22 Загальної декларації прав людини, суд -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Ковельської міської ради Волинської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Ковельської міської ради Волинської області щодо припинення з 01.07.2015 року дії 50-відсоткової пільги, наданої позивачу з 05.03.2009 року довічно, з оплати житлово-комунальних послуг в межах норм, встановлених законодавством.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Ковельської міської ради Волинської області поновити з 01.07.2015 року право на отримання позивачем та членам його родини 50-відсоткової пільги з оплати за житлово-комунальні послуги без урахування середньомісячного сукупного доходу сім'ї та надати відповідну інформацію уповноваженому органу щодо права на пільги позивача для включення останнього до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Ковельської міської ради Волинської області на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при її проголошенні - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий:В. О. Лесик