Справа № 500/1466/16-а
Суддя: Бурнусус О. О.
Дата ухвалення: 2016-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 500/1466/16-а
Провадження № 2-а/500/69/16
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 травня 2016 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючого судді Бурнусуса О.О.,
при секретарі Петровій В.В.,
за участю сторін: позивача ОСОБА_1 та представника позивача Радіонової О.Ф.,
представника відповідача Щербини О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ізмаїльського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області, про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який уточнив та яким просив визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зі зменшенням пенсійного віку на 10 років. А також просив скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області від 12.11.2015 року за № 100 щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зі зменшенням пенсійного віку на 10 років. Крім цього, просив зобов`язати Ізмаїльське об`єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області призначити та здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах згідно ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зі зменшенням пенсійного віку на 10 років починаючи з 13.08.2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.08.2015 року ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах на підставі ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року за № 796 ХІІ. Проте рішенням управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області від 12.11.2015 року за № 100 позивачу було відмолено у призначені пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки військова частина № НОМЕР_1 , в якій проходив службу позивач, дислокувалась за межами зони відчуження та в наданих позивачем документах відсутня інформація про знаходження військової частини № НОМЕР_1 в складі частини № НОМЕР_2 та № 1658 і відсутні дані про день в`їзду в зону для ведення робіт, а також відсутня назва населених пунктів.

Вищезазначене рішення позивач вважає незаконним, оскільки на момент звернення до управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області позивачу ОСОБА_1 виповнилось 50 років та згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року за № 1058 ІV встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення ними 60 років та при наявності страхового стажу не менше 15 років. Страховий стаж позивача становить більше 15 років. ОСОБА_1 має право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 10 років у зв`язку із тим, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та відноситься до ІІ категорії осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. Позивач в період часу з 24.05.1985 року по 06.06.1986 року проходив військову службу у військовій частині № НОМЕР_3 , з 07.06.1986 року по 04.08.1986 року проходив військову службу у військовій частині № НОМЕР_1 та з 05.08.1986 року по 23.10.1986 року проходив військову службу у військовій частині № НОМЕР_4 та весь вказаний час приймав участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили позов задовольнити.

Представник відповідача Ізмаїльського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову посилаючись на те, що 13.08.2015 року позивач ОСОБА_2 звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зі зниженням пенсійного віку на 10 років. Відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» правом на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку на 10 років користуються особи, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 01 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 01 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року не менше 5 календарних днів. Управлінням було надано допомогу позивачу щодо здійснення запитів у відповідні органи для підтвердження роботи саме в зоні відчуження. За наявними документами пенсійної справи визначити право на призначення даного виду пенсії ОСОБА_1 неможливо, адже військова частина № НОМЕР_1 , в якій позивач проходив військову службу, дислокувалась за межами зони відчуження, інформація щодо виїздів в зону відчуження відсутня, також відсутня інформація про знаходження військової частини № НОМЕР_1 у складі частин №№ 64640 та 1658. Періоди служби, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, визначаються комісією в складі командира військової частини, працівника по кадрах, головного бухгалтера і представника профспілкового комітету на підставі відповідних документів. Підставою для внесення до довідок даних про кількість днів роботи у зоні відчуження, номеру зони, де проводилися такі роботи, кратність оплати праці, про нараховану та виплачену заробітну плату, є первинні документи, що складені в період роботи в зоні відчуження (тобто в період 1986-1988 рр.), відсутність підтвердження зазначених обставин не породжує виникнення права на пенсію зі зниженням пенсійного віку у зв`язку з проходженням служби у військовій частині № НОМЕР_1 та участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, так як остання дислокувалась за межами зони відчуження. При цьому, архівним відділом надані архівні довідки з нарахування заробітної плати ОСОБА_1 як в в/ч № НОМЕР_1 , так і в ВБВ № 1658 (без розшифровки сум та зв`язок з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильської АЕС даних сум встановити неможливо) та згідно з яких відсутні відомості щодо факту відрядження у зону відчуження, відсутні належні докази щодо проведення оплати праці у кратному розмірі. В зв`язку з цим, представник відповідача вважає, що відсутній факт протиправних дій щодо відмови позивачу з боку управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи».

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до вимог ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» правом на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку на 10 років користуються особи, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 01 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 01 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року не менше 5 календарних днів.

13.08.2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року за № 796- ХІІ.

Рішенням управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області від 12.11.2015 року за № 100 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії згідно ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV та Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», оскільки позивач не має право на призначення пенсії, тому що військова частина № 55237, в якій він проходив службу, дислокувалась за межами зони відчуження. За наданими документами відсутня інформація про знаходження військової частини № НОМЕР_1 у складі частини № 64640 та № 1658, відсутні дані про дні виїзду у зони для ведення робіт, відсутні назви населених пунктів.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, нормами Законів України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637.

Так відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, орган державної влади та орган місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до вимог ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» правом на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку на 10 років користуються особи, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 01 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 01 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року не менше 5 календарних днів.

У п. п. 5 п. 2.1 Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 25.11.2005 року закріплено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які засвідчують особливий статус особи, а саме: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильній АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Згідно з п. 1, 2, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 12.08.1993 року за №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів виданих за місцем роботи, навчання а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

У випадках коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, організацій. У довідці має бути вказано період роботи, що зараховується до спеціального стажу роботи, професія або посада, характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно з переліком населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 23.07.1991 року № 106, с.Іванівка Чорнобильського району Київської області належить до зон відчуження, а згідно військового квітка позивач ОСОБА_1 з 24.05.1985 року по 06.06.1986 року проходив військову службу у військовій частині № НОМЕР_3 , яка дислокувалася у вказаному населеному пункті.

Отже з викладених правових норм вбачається, що правовою підставою для призначення особі пільгової пенсії за ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року за № 796-ХІ є одночасна сукупність наступних обставин: 1) наявність в неї статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що має підтверджуватися відповідними посвідченнями; 2) факт виконання нею певних робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з моменту аварії до 01.07.1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 01 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року не менше 5 календарних днів, що має підтверджуватися або довідкою форми 122, або іншими первинними документами, які містять необхідні відомості.

При цьому законодавством не визначено вичерпного переліку первинних документів, якими може бути підтверджено факт роботи особи в зоні Чорнобильської АЕС.

Виходячи з цього, суд звертає увагу на те, що факт виконання позивачем ОСОБА_1 робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильські АЕС у період з 23 травня по 22 жовтня 1986 року підтверджено довідкою наданою командиром в/ч НОМЕР_2 , згідно якої ОСОБА_1 дійсно в період з 23 травня по 22 жовтня 1986 року приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 30 кілометровій зоні при в/ч 55237, 1658 ВСО.

Також та обставина, що позивач ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ІІ категорії підтверджується відповідними «Посвідченнями учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1986 р.» серії НОМЕР_5 від 29.05.1991 року та «Посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1986 р.» (категорія № 2) серії НОМЕР_6 від 12.08.1993 року.

Крім цього, зазначений факт підтверджено записом у військовому білеті ОСОБА_1 , виданого Ізмаїльським міським військовим комісаріатом Одеської області від 21.11.1984 року, згідно якого в період з 07.06.1986 року по 23.10.1986 року позивач ОСОБА_1 знаходився при виконанні обов`язків по ліквідації аварії в 30 км зоні Чорнобильської АЕС, 29.05.1991 року на ім`я ОСОБА_1 було видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. А також, зазначене підтверджено пропуском на право в`їзду у закриту зону м. Прип`ять, виданим на ім`я ОСОБА_1 № НОМЕР_7 , і грамотами за мужність і самовіддану працю при ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС 1986 року.

З довідки, наданої заступником голови Одеської обласної державної адміністрації, від 12.08.1993 року за № 540/408, вбачається що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 2-ї категорії серії «А».

Довідкою, наданою заступником головного інженеру по радіаційній безпеці, встановлено, що ОСОБА_1 за час виконання робіт з ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС в складі управління будівництва № 605 отримана доза зовнішнього гамма опромінення 10,87 рентген.

Разом з тим, що стосується обґрунтувань представника відповідача Ізмаїльського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області в рішенні від 12.11.2015 року за № 100 щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах, а саме, що військова частина № НОМЕР_1 , в якій позивач проходив службу, дислокувалась за межами зони відчуження і наданими документами відсутня інформація про знаходження військової частини № НОМЕР_1 у складі частин № НОМЕР_2 та № 1658, відсутні дані про дні виїзду у зони для ведення робіт, то суд ставиться до них критично, оскільки позивач в період часу з 24.05.1985 року по 06.06.1986 року проходив військову службу у військовій частині № НОМЕР_3 , з 07.06.1986 року по 04.08.1986 року проходив військову службу у військовій частині № НОМЕР_1 та з 05.08.1986 року по 23.10.1986 року проходив військову службу у військовій частині № НОМЕР_4 та весь вказаний час приймав участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджено дослідженими в судовому засіданні військовим білетом, та обліково послужною карткою до військового квітка і почесними грамотами.

Вищезазначені доводи представника відповідача Ізмаїльського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області суд вважає необґрунтованими, безпідставними і такими, що не спростовують їх правильність, оскільки наведеними вище нормами законодавства передбачено ряд альтернативних документів, які можуть бути подані особою при значенні пільгової пенсії, і такі первинні документи були подані позивачем при зверненні за призначенням пенсії та повністю підтверджують факт виконання ним робіт з ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, що підтверджують право позивача ОСОБА_1 на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на умовах ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

На підставі викладеного, адміністративний позов ОСОБА_1 до Ізмаїльського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 3, 9-11, 69-71, 158 -163 КАС України,-

П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Ізмаїльського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області, про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» зі зменшенням пенсійного віку на 10 років.

Скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області від 12.11.2015 року за № 100, щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» зі зменшенням пенсійного віку на 10 років.

Зобов`язати Ізмаїльське об`єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області призначити та здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» зі зменшенням пенсійного віку на 10 років починаючи з 13.08.2015 року.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: О.О.Бурнусус