Справа № 822/1653/15
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2016-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1653/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2016 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіКозачок І.С.
при секретаріЛитвинюк К.Б.
за участі: представника позивача представника відповідачаВоловодик Н.П. Коваль І.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Восход Трейдінг" до Славутської об'єднаної державної податкової інспекції в Хмельницькій області про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Славутської об'єднаної державної податкової інспекції в Хмельницькій області. Просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 16 лютого 2015 року форми "В4" № та форми "Р" №.

Справа надійшла на новий розгляд відповідно до ухвали Вищого адміністративного суду України від 16.03.2016 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем під час проведення перевірки з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства, зроблені хибні висновки щодо заниження розміру податку на додану вартість під час господарських операцій з ТОВ "Догмат Плюс", ТОВ "Вейлер", ТОВ "Гранд Крістал" та ТОВ "Сіндар Тур", а також завищений розмір від'ємного значення суми ПДВ по даних операціях.

Позивач вважає висновки податкового органу необґрунтованими, оскільки реальний характер господарських операцій, а також отримання та оплата товару за договорами поставки з цими контрагентами підтверджується передбаченими законом первинними документами бухгалтерського і податкового обліку.

В судовому засіданні представник позивача підтримує позов.

Представник відповідача позов не визнає, надав суду письмові заперечення. Зазначає, що до відповідача надійшла інформація від інших податкових органів, з якої випливає, що контрагенти позивача фактично поставку товарів здійснити не могли. Зважаючи на це, а також на встановлені під час перевірки обставини, надані позивачем документи не можуть вважатись первинними у розумінні вимог податкового законодавства.

Крім того, вказує також про те, що надані до перевірки товарно-транспортні накладні не відповідають фізичним можливостям перевезення об'єму вантажу, зазначеному у ТТН. Просить у позові відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивач - ТОВ "Восход Трейдінг" станом на момент проведення перевірки перебував на податковому обліку в Державній податковій інспекції у м. Хмельницькому.

Податковим органом проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства при проведенні взаєморозрахунків з ТОВ "Догмат Плюс" за період з 01.06.2014 року по 31.07.2014 року, ТОВ "Вейлер" за період з 01.06.2014 року по 30.06.2014 року, ТОВ "Гранд Крістал" за період з 01.07.2014 року по 31.07.2014 року, ТОВ "Сіндар Тур" за період з 01.09.2014 року по 30.09.2014 року. За результатами перевірки складений акт № 74/22/38920648 від 26.01.2015 року.

З висновків акту перевірки вбачається, що позивачем порушено п. п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1, п. 44. 2, п. 44.6 ст. 44, п.198.1-п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.7 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено ПДВ на суму 3 719 356 грн., у т.ч., за червень 2014 року в сумі 1 143 485 грн., за липень 2014 року - в сумі 1 419 387 грн., за вересень 2014 року - в сумі 115 684 грн.

На підставі акту перевірки податковим органом прийняті податкові повідомлення -рішення:

- від 16.02.2015 року форми "Р" №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 5 164 969 грн. 50 коп. (з яких за основним платежем - 3 443 313 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 1 721 656 грн. 54 коп.);

- від 16.02.2015 року форми "В4" №, яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ на 276 043 грн.

Як вбачається з акту перевірки, підставою для висновку про заниження податкового зобов'язання, є віднесення платником сум податку до податкового кредиту по господарських відносинах з чотирма контрагентами, операції з якими, на думку податкового органу, мали безтоварний характер.

Оцінюючи підстави донарахування податковим органом податкових зобов'язань, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Отже, господарська операція повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Пункт 198.6 ст.198 Податкового кодексу України передбачає, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Разом з тим, наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не можуть бути підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю дійсно мали місце.

Судом встановлено, що між ТОВ "Восход Трейдінг" (покупець) та:

- із ТОВ "Вейлер" (продавець) укладений договір поставки товару №150514 від 15.05.2014 року;

- із ТОВ "Догмат Плюс" (продавець) укладений договір поставки товару №200514 від 20.05.2014 року;

- із ТОВ "Гранд Крістал" (продавець) укладений договір поставки товару №230614 від 23.06.2014 року;

- із ТОВ "Сіндар Тур" (продавець) укладений договір поставки товару №220714 від 22.07.2014 року.

Відповідно до положень цих договорів продавець зобов'язується передати товар у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити товар. Найменування, кількість та ціна товару вказується в накладних. За цими договорами поставлялись комплектуючі та деталі для виробництва сантехнічної продукції в асортименті.

Для перевірки підприємством наданий ряд первинних документів про здійснені поставки від цих контрагентів, зокрема: договори, податкові та видаткові накладні, накладні на внутрішнє переміщення товару, банківські виписки, товарно-транспортні накладні, оборотно - сальдові відомості. Будь-які порушення порядку оформлення цих документів під час перевірки не встановлені. Перевезення товару здійснювалось за рахунок продавців ( постачальників) товару.

Судом встановлено, що отриманий товар був оплачений позивачем, про що свідчать банківські виписки про перерахування коштів, копії яких є в матеріалах справи, та висновками перевірки не спростовується. Це свідчить про те, що позивачем фактично сплачений податок на додану вартість в ціні придбаного товару.

У подальшому товар, отриманий за договорами, використовувався для виробництва готової продукції, що підтверджується у тому числі наданими позивачем актами надання послуг із переробки товару ТОВ "Аква-Родос", та реалізований. Вказані обставини свідчать про зв'язок факту отримання позивачем товарів і господарською діяльністю платника податку.

Контрагенти позивача на час господарських відносин у періоді, що перевірявся, були зареєстровані у якості юридичних осіб та платників ПДВ. Факт визнання недійсним або анулювання свідоцтв про державну реєстрацію ТОВ "Гранд Крістал", ТОВ "Сіндар Тур", ТОВ "Догмат Плюс", ТОВ "Вейлер", або свідоцтв платників ПДВ на момент проведення господарських операцій судом не встановлений, відповідачем не доведений.

Суд критично оцінює припущення податкового органу про фіктивний характер взаємовідносин позивача з його контрагентами, яке ґрунтується на інформації, зафіксованій у актах ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів м. Києва №484/26-56-22-01-05/38910577 від 12.09.2014 року про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Догмат Плюс", №490/26-56-22-01-03/39123844 від 16.09.2014 року про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Вейлер", а також листах ДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів м. Києва №4715/7/26-57-22-04-21 від 19.09.2014 року щодо неможливості проведення зустрічної звірки ТОВ "Гранд Крістал", та від 22.09.2014 року, 04.11.2014 року щодо неможливості проведення зустрічної звірки ТОВ "Сіндар Тур".

Встановлено, що відносно ТОВ "Гранд Крістал" та ТОВ "Сіндар Тур" на цей час існують судові рішення ( том 4 справи), якими визнано протиправними дії податкових органів щодо проведення зустрічних звірок цих підприємств та складання за їх результатами податкової інформації. Крім того, самі по собі акти про неможливість проведення зустрічної звірки або інша податкова інформація, у тому числі про відсутність платника за місцезнаходженням, не можуть бути підставою для висновків про відсутність реального змісту господарської діяльності, якщо існують первинні документи, які доводять протилежне.

Суд звертає увагу на те, що покупець товару не володіє повноваженнями здійснювати контроль за дотриманням контрагентом (або контрагентами у ланцюгу постачання товару) вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, дотримання вимог податкового законодавства (в т.ч. його перебування за зареєстрованим місцезнаходженням), і не може у подальшому зазнавати відповідних негативних наслідків за можливу неправомірну діяльність такого контрагента. Лише встановлення в ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з недобросовісним постачальником з метою незаконного отримання податкових вигод, може слугувати підставою для негативних наслідків для такого платника. При цьому такий висновок може ґрунтуватись лише на належних та допустимих доказах.

Під час дослідження факту здійснення господарської операції суд досліджує відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку. У тому ж випадку, коли державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку (рішення Європейського Суду від 09.01.2007 року у справі "Інтерсплав проти України"). У рішенні від 22 січня 2009 року у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" Європейський суд з прав людини зазначив, що платник податку також не повинен зазнавати наслідків невиконання постачальником зобов'язань зі сплати податку.

Суд критично оцінює посилання податкового органу на відсутність у контрагентів позивача необхідних та достатніх матеріальних, технічних та трудових ресурсів для проведення господарських операцій. У даному випадку судом встановлено, що такі доводи відповідача ґрунтуються не на безпосередньому дослідженні та перевірці технічних, матеріальних та інших можливостей контрагентів позивача, а на інформації з податкових баз та вищезгаданих актів та листів інших податкових органів, що не є належними та допустимими доказами у цій справі.

Також неможливо погодитись із доводами податкового органу стосовно того, що номенклатура та об'єми товарно - матеріальних цінностей, вказаних у товарно - транспортних накладних, наданих позивачу перевізником, не відповідають фізичним можливостям перевезення такого об'єму вантажу автомобілями. Даний висновок зроблений у тому числі на підставі інформації іншого податкового органу про неможливість перевірки перевізника, зазначеного у товарно - транспортних накладних, однак не свідчить про відсутність факту перевезення товару як такого. Крім того, товарно - транспортні накладні не є документами бухгалтерської звітності, які підтверджують придбання товарів, а є лише супровідними документами, які підтверджують факт перевезення товару.

Разом з тим, будь-які належні докази, які однозначно вказують на те, що поставки товарів в дійсності не проводились, у справі відсутні, відповідачем не надані.

У акті перевірки та судом не встановлені порушення порядку оформлення та реєстрації податкових накладних або інші суттєві недоліки первинних документів, які б могли ставити під сумнів реальний характер господарських операцій позивача з вказаними контрагентами.

Зважаючи на це, судом встановлений рух активів позивача під час здійснення господарських операцій з його контрагентами. Реальність господарських взаємовідносин підтверджуються первинними документами, оформленими належним чином. Отримані товари у подальшому використані у власній діяльності позивача, що доводиться низкою документів, наявних у справі. Зазначені обставини відповідачем не спростовані будь-якими належними та допустимими доказами.

Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. З огляду на це, відповідачем не доведено, а судом не встановлено правомірність оскаржених податкових повідомлень - рішень, тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

дміністративний позов задоволити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Славутської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Хмельницькій області форми "В4" № та форми "Р" № від 16 лютого 2015 року.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 24 травня 2016 року 18.00

Суддя/підпис/І.С. Козачок
"Згідно з оригіналом" Суддя І.С. Козачок