Справа № 826/27114/15
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2016-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

02 червня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Беспалова О. О.

суддів: Грибан І. О., Губської О. А.

за участю секретаря: Присяжної Д. В.

представника позивача Стеценка О. В., представника відповідача Галуненка І. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ТНК-Індастріз Україна» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ТНК-Індастріз Україна» до Енергетичної митниці ДФС України про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості № 903080000/2015/000171/2, -

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «ТНК-Індастріз Україна» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Енергетичної митниці ДФС України про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості № 903080000/2015/000171/2 від 28.09.2015 р. та картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №903080000/2015/00034 від 28.09.2015 року.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 березня 2016 р. позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що з'явились, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду - без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, 30.10.2014 року між ТОВ «ТНК-Індастріз Україна» (покупець), з однієї сторони, та НК «Роснєфть» (продавець) було укладено контракт № 100014/10663К на постачання бензину та палива дизельного (а. с. 16 - 26 Т. 1).

Згідно п. 1.2. Контракту кількість, якість, асортимент, ціна, строк, базис та інші дохідні умови поставки оговорюються сторонами в додатках чи/або доповненнях, підписаних обома сторонами, що є невід'ємною частиною цього контракту.

У відповідності до п. 5.1. Контракту ціна на товар, що поставляється по цьому контракту, встановлюється в доларах США за метричну тонну та визначається згідно додатків, що є невід'ємною частиною цього Контракту.

Відповідно до п. 1.1 додатку № 043 від 26.08.2015 р. до контракту продавець передає, а покупець приймає на умовах СРТ станція Соловей та/або станція Соловей експ., бензин неетиленовий марки АІ-98-К5, ДСТУ 32513-2013, виробництва ЗАТ "РНПК", Росія (а. с. 27 Т. 1).

Згідно пунктів 4.1 та 4.2 додатку ціна на товар, що поставляється по цьому додатку, зазначається в доларах США за одну метричну тонну та складає 620,22 USD; вартість товара складає 37213, 20 USD за 60 метричних тонн.

Відповідно до акту приймання - передачі № 1 від 18.09.2015 р. контрагент позивача передав останньому на умовах поставки CPT - залізнична станція Соловей Експорт 51,927 тонну бензину автомобільного підвищеної якості А - 98-Євро, вид І, клас В, УКТ ЗЕД за ціною 620, 22 USD за тонну за залізничною накладною № 20381247 (вагон № 51120525) загальною вартістю 32206, 16 USD (а. с. 28 Т. 1).

09.02.2015 року між ТОВ «ТНК-Індастріз Україна» та ТОВ «Ітек Транс» було укладено договір № 0019ПЦ транспортного експедирування, згідно умов якого ТОВ «Ітек Транс» зобов'язується організовувати виконання послуг, зазначених в пункті 1 даного договору.

Складовими ціни договору є вартість затрат експедитора та вартість послуг експедитора.

Вартість послуг експедитора за умовами договору визначена як 4, 67 грн. з ПДВ за одну перевезену тонну, а також 6, 00 грн. з ПДВ за один перевезений порожній вагон після розвантаження.

Між ТОВ «ТНК-Індастріз Україна» та ТОВ «Брок-Енерджі» було укладено договір доручення від 01.01.2015 року № 0018 ПЦ, відповідно до якого ТОВ «Брок-Енерджі» зобов'язувалось, як повірений, надавати комплекс митно-брокерських послуг, перелік яких визначено в п. 1.1. зазначеного договору.

З метою митного оформлення ввезених на територію України товарів, брокером ТОВ «Брок-Енерджі» до Полтавської митниці ДФС подано митну декларацію № 903080000/2015/000809, в якій вказано митну вартість товару за основним методом, тобто за ціною договору.

До ВМД також було надано наступні документи за кодами: 2719 - накладну УМВС; 3325 - рахунок-проформу; 4103 - додаток до контракту № 043; 4104 - зовнішньоекономічний контракт; 4200 - некласифікований внутрішній контракт (транспортного експедирування), 4207 - договір про надання послуг митного брокера (а. с. 124 Т. 1).

Відповідачем надіслано позивачу повідомлення про невідповідність заявленого рівня митної вартості орієнтовному показнику митної вартості, розрахованому відповідно до постанови КМ України від 16.09.2015 р. № 724.

У зв'язку з цим від позивача витребувано додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних з виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

28.09.2015 р. митним постом «Полтава - енергетичний» в порядку проведення консультації проінформовано про можливість визначення митної вартості на підставі МД № 903080000/2015/000600 на рівні 724,87 USD.

В той же день, відповідачем було винесено рішення про коригування митної вартості № 903080000/2015/000171/2 від 28.09.2015 року, відповідно до якого митна вартість була збільшена до 537,8513 USD за тисячу літрів, а також була оформлена картка відмови у митному оформленні № 903080000/2015/00034 від 28.09.2015 року.

В графі 33 оскаржуваного рішення підставою для коригування зазначено, що заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано на підставі ст.ст. 54, 55, 58 МК України, а саме, невідповідність обраного декларантом методу зазначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МК України, в зв'язку з тим, що надані декларантом документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Коригування митної вартості було здійснено за другорядним методом (метод визначення митної вартості щодо ідентичних товарів у відповідності до ст. 59 МК України).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно з статтею 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення.

У відповідності до ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

З даного приводу колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у відповідності до ч. 1 ст. 59 МК України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Частина 2 даної норми визначає, що при застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті.

Таким чином, даний метод можливо застосувати за умови:

1) якщо ці товари продані для ввезення на територію України;

2) якщо ці товари ввезені одночасно з товарами, що оцінюються, або на протязі незначного періоду часу до моменту ввезення товарів, що оцінюються;

3) якщо ці товари були ввезені у тій же кількості і на тих самих комерційних умовах, що й оцінювані товари.

Перевіривши матеріали справи з метою можливості обчислення складових митної вартості товару колегія суддів встановила наступне.

Умови контракту № 100014/10663К є універсальними. Предмет, оплата, поставка передбачають собою різні варіанти.

В той же час, умови конкретної поставки визначаються додатками до контракту.

Однак, у згаданому вище додатку № 043 умовами поставки зазначено: CPT ст. Соловей та/або ст. Соловей експ. (а. с. 27 Т. 1).

Кількість товару визначена додатком у обсязі 60 метричних тонн.

Ціна на товар визначена у розмірі 620, 22 USD за одну метричну тонну. Загальна вартість товару - 37213, 20 USD.

В той же час, колегією суддів встановлено, що відповідно до акту приймання - передачі від 18.09.2015 р. вага товару складає 51, 927 тонн, а загальна ціна - 32206, 16 USD (а. с. 28 Т. 1).

Умовами поставки в акті зазначено ст. Соловей експ.

Однак, у відповідності до заявленого декларантом рахунку - проформи № 1152 від 31.08.2015 р. ціна на товар визначена у розмірі 620, 22 USD за одну метричну тонну, загальна вартість товару - 37213, 20 USD. Умови поставки рахунком не визначені (а. с. 79 Т. 1).

Натомість, у відповідності до накладної УМВС № 20381247 умовами поставки визначено ст. Соловей експ., що не відповідає умовам поставки, зазначеним позивачем в ВМД (а. с. 125 Т. 1).

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, товар слідував залізничними станціями Стенькіно-2 - Соловей експ. - Тополі-експ. - Полтава-Південна.

З огляду на умови поставки, продавець повинен був оплатити товар до ст. Соловей або ст. Соловей експ. (встановити неможливо через розбіжності у вищеописаних документах).

Відтак, від однієї з цих станцій, що знаходяться в Белгородській області Росії обов'язок транспортування товару до ст. Тополі-експ. (Харківська область України) перейшов до позивача.

Колегія суддів зауважує, що згідно договору транспортного експедирування № 0019 ПЦ від 09.02.2015 р. послуги з організації перевезення залізничним транспортом вантажів здійснюються перевізником виключно на території України.

Таким чином, відомості про вартість транспортування позивачем товару до ст. Тополі-експ. в матеріалах справи відсутні.

Натомість, в декларації митної вартості позивачем не зазначено жодних складових митної вартості, крім ціни контракту, що також ставить під сумнів справедливість її заявлення.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про існування у заявлених до митного оформлення документах розбіжностей, що ставлять під сумнів повне відображення позивачем складових митної вартості товарів.

В свою чергу, наявність цих розбіжностей, на думку колегії суддів, призвела до неможливості визначити митну вартість товару за першим методом, позаяк, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що дійсні витрати позивача на проведення даної господарської операції за наявними на момент здійснення митного контролю у відповідач документами обрахувати неможливо.

Щодо правомірності застосування відповідачем другого методу визначення митної вартості товару, колегія суддів приходить до висновку про його правильність з огляду на те, що порівнюваний товар є ідентичним ввезеному позивачем та ввозився ним же на початку вересня 2015 року (в тому ж місяці, що і даний товар), від того самого контрагента, за тим самим контрактом, на тих самих умовах, у кількості на 8,073 метричних тонни менше (а. с. 59 Т. 1).

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і апеляційним судом приймаються в якості належних.

Згідно статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ТНК-Індастріз Україна» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ТНК-Індастріз Україна» до Енергетичної митниці ДФС України про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості № 903080000/2015/000171/2 залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя О. О. Беспалов
Суддя І. О. Грибан
Суддя О. А. Губська
(Повний текст ухвали виготовлено 02.06.2016 р.)

Головуючий суддя Беспалов О.О.

Судді: Грибан І.О.

Губська О.А.