Справа № 2518/2-а-8000/11
Суддя: Сташків В. Б.
Дата ухвалення: 2011-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2518/2-а-8000/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2011 року

суддя Ріпкинського районного суду Чернігівської області Сташків В.Б.,
розглянувши в смт. Ріпки в приміщенні суду, в порядку скорченого провадження, адмін.справу
за позовомОСОБА_1
до Управління праці та соціального захисту населення Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області (далі - УПСЗН Ріпкинської РДА)
провизнання дій протиправними, та зобовязання здійснити перерахунок та виплату коштів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до УПСЗН Ріпкинської РДА з названим позовом, мотивуючи його тим, що вона є громадянкою, яка постійно проживала на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1986-1992 роках (категорія 4), постійно проживає та працює в населеному пункті, віднесеному до 4 зони по забрудненню у звязку з аварією на ЧАЕС та, згідно ст.ст. 37, 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, має право на доплату до заробітної плати в розмірі 1 мінімальної заробітної плати, та на щомісячну грошову допомогу у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва, в розмірі 30% мінімальної заробітної плати, виплата яких відповідачем провадиться з порушенням закону, у розмірах менших, ніж передбачено законом. У звязку з цим, позивачка просила:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови їй в перерахунку виплат у відповідності до ст.ст. 37, 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофита у виплаті їх у твердих грошових сумах встановлених постановою КМУ № 836 від 26.07.1996 р., за період з 16.09.2010 р. по 16.03.2011 р.;

- зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплатити їй кошти передбачені ст.ст. 37, 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, за період з 16.09.2010 року по день вирішення справи в суді за виключенням виплачених вже сум.

14 липня 2011 року від УПСЗН Ріпкинської РДА надійшло письмове заперечення проти позову, в якому вони просять відмовити в позові повністю за необґрунтованістю позовних вимог, та за відсутністю в з їх боку протиправних дій. Обґрунтування заперечень проти позову зводиться до того, що вони, згідно з Постановою КМУ № 936 від 20.09.2005 року Про затвердження Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, повязаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, не є належним відповідачем по вимогам про зобовязання вчинити певні дії за ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, так як позивачка працює, а розмір щомісячної грошової допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування, передбаченої ч.1 ст.37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, обрахований ними відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 22 травня 2008 року № 530, від 26.07.96 р. № 836 у сумі 1 грн. 60 коп..

Оцінивши повідомлені позивачкою, та відповідачем обставини, приходжу до висновку, що достатні підстави для прийняття законної і обґрунтованої постанови, в порядку скороченого провадження, про задоволення позовних вимог, виходячи з таких мотивів.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 з 26.04.1986 р. і по теперішній час проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів Української РСР Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофита Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофивід 23.07.1991р. №106 віднесено до четвертої зони по забрудненню в звязку з аварією на Чорнобильській АЕС, та працює в Замглайському ясла-садку МаляткоЗамглайської селищної ради.

Ст.39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофирегламентовано те, що громадянам, які працюють на в 4 зоні, провадиться доплата у розмірі однієї мінімальної заробітної плати.

Закон України Про оплату працівизначає економічні, правові та організаційні засади оплати праці працівників, які перебувають у трудових відносинах, відповідно до статей 1, 2, 4, 21, 22 якого заробітна плата є гарантованою винагородою працівнику за роботу, яку роботодавець виплачує на підставі трудового договору і джерелом оплати якої є дохід та інші кошти підприємства або бюджетні кошти, виділені на ці цілі.

У той же час передбачені ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, доплати до структури заробітної плати не входять.

Механізм використання, обліку, звітності і контролю за використанням коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, головним розпорядником яких є Мінпраці визначає Порядок використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 вересня 2005 р. N 936.

Згідно з пунктом 5 зазначеної постанови соціальні виплати, доплати (види допомоги), передбачені підпунктами 5 - 13 пункту 4 цього Порядку (зокрема доплата особам, які працюють у зонах відчуження та безумовного (обов'язкового) відселення після повного відселення жителів відповідно до статті 39 Закону та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України) проводяться за місцем основної роботи (служби) громадян підприємствами, установами, організаціями (далі - підприємства) та фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності без утворення юридичної особи, установами, організаціями та військовими частинами відповідно до розрахункових даних, поданих до уповноваженого органу за формою, затвердженою Мінпраці.

Відповідно до пункту 4 Постанови КМ України № 936 нарахування й виплата доплат за роботу в зоні відчуження проводиться через управління праці та соціального захисту населення місцевих органів виконавчої влади.

Відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996р. №836 Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофидоплата до заробітної плати для громадян, які працюють в 4 зоні по забрудненню в звязку з аварією на ЧАЕС встановлена в розмірі 5 грн. 20 коп..

Враховуючи те, що позивачкою фактично оспорюється розмір цієї доплати, визначений постановою КМУ, а не роботодавцем, і що ця доплата є соціальною гарантією, яка не входить у структуру заробітної плати, вважаю, що саме на УПСЗН Ріпкинської РДА покладено обовязок по нарахуванню та виплаті зазначеної доплати.

Вказана правова позиція висловлена в ухвалі Колегії суддів Вищого адміністративного суду України від 02 червня 2011 р. К-2530/10 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/16541623).

Виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами при визначенні розміру доплати до заробітної плати для громадян, які працюють на територіях радіоактивного забруднення за основу їх нарахування береться мінімальна заробітна плата, а не фіксований розмір, а саме 5 грн. 20 коп., передбачений постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Таким чином, приходжу до висновку, що дії УПСЗН Ріпкинської РДА щодо невиплати позивачці у повному розмірі доплати до заробітної плати, передбаченої ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, за період з 16 вересня 2010 р. по 17 жовтня 2011 р. слід визнати протиправними.

Ст. 37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, закріплено право громадян, які проживають у зоні посиленого радіоекологічного контролю на щомісячну грошову допомогу у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва, в розмірі 30% мінімальної заробітної плати.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 згідно її заяви від 10.09.2008 року, виплата УПСЗН Ріпкинської РДА щомісячної грошової допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування, передбаченої ч.1 ст.37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, проводиться в розмірі 1 грн. 60 коп. щомісячно через відділення Ощадбанку відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996р. №836 Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

В той же час, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, приходжу до висновку, що при визначенні розміру щомісячної грошової допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування застосуванню підлягає ст. 37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в його редакції, з якої вбачається, що під час визначення розміру допомоги передбаченої цією статтею за основу їх нарахування береться мінімальна заробітна плата, а не розмір 1 грн. 60 коп., передбачений постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав позивача;

Таким чином, дії УПСЗН Ріпкинської РДА щодо обрахування розмірів та виплати позивачці у занижених розмірах щомісячної грошової допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування, передбаченої ч.1 ст.37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, за період 16 вересня 2010 р. по 17 жовтня 2011 р., слід визнати протиправними.

Обираючи спосіб захисту порушених прав позивачки, враховуючи положення Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 вересня 2005 р. N 936, приходжу до висновку, що з метою повного захисту інтересів позивачки, відповідно до ст.. 11 КАС України, слід вийти за межі позовних вимог і захисти її права шляхом зобовязання УПСЗН Ріпкинської РДА перерахувати та виплатити позивачці за період з 16 вересня 2010 р. по 17 жовтня 2011 р. щомісячну грошову допомогу у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування, передбачену ч.1 ст.37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у розмірі 30 % мінімальної заробітної плати та доплату до заробітної плати, передбаченої ст. 39 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з розміру - 1 мінімальної заробітної плати.

Керуючись ст.. 37, 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст.ст. 1, 2, 4, 21, 22 Закону України Про оплату праці, Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1996р. №836 Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, п.п. 3, 4, 5 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 вересня 2005 р. N 936, ст.. 53 Закону України Про Державний бюджет України на 2010 рік, ст. 22 Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рікй ст. 2 Закону України Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати, ст.ст. 6, 8 - 11, 70, 71, 86, 158-163, 183-2, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області задовольнити.

Визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області щодо обрахування розмірів та виплати ОСОБА_1 за період з 16 вересня 2010 р. по 17 жовтня 2011 р., у занижених розмірах щомісячної грошової допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування, передбаченої ч.1 ст.37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та доплати до заробітної плати, передбаченої ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофипротиправними.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 16 вересня 2010 р. по 17 жовтня 2011 р.:

- щомісячну грошову допомогу у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування, передбачену ч.1 ст.37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у розмірі 30 % мінімальної заробітної плати, який визначається виходячи із ст.. 53 Закону України Про Державний бюджет України на 2010 рік, ст. 22 Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік й ст. 2 Закону України Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати, з обовязковим урахуванням фактично виплачених коштів;

- доплату до доплату до заробітної плати, передбаченої ст. 39 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з розміру - 1 мінімальної заробітної плати, який визначається виходячи із ст.. 53 Закону України Про Державний бюджет України на 2010 рік, ст. 22 Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рікй ст. 2 Закону України Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати, з обовязковим урахуванням фактично виплачених коштів.

Відповідно до ч. 1 ст.. 256 КАС України, покласти на Управління праці та соціального захисту населення Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області обовязок виконати вказану постанову негайно.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі протягом десяти днів з дня отримання копії постанови апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду через Ріпкинський районний суд Чернігівської області з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.Б.Сташків