Справа № 804/14495/15
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2016-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

01 червня 2016 рокусправа № 804/14495/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Юхименка О.В. Нагорної Л.М.

за участю секретаря судового засідання: Лащенка Р.В..

за участю:

представника позивача: Доненка В.В.,

Представника відповідача: Смольнякової А.І..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці ДФС на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2015 року у справі 804/14495/15 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькспецсталь» до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними дій та зобов'язання вчити певні дії,-

в с т а н о в и в :

24 вересня 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Донецькспецсталь» звернулось до суду з адміністративним позовом в якому просило: визнати протиправними дії Дніпропетровської митниці ДФС щодо не відновлення режиму вільної торгівлі по митній декларації №110100000/2014/228743 від 17.10.2014 року, що мали місце 12 травня 2015 року.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що дії відповідача у справі носять протиправний характер. Так, на думку позивача, висновки митниці про те, що надані Торгово-промисловою палатою м. Нижній Тагіл документи, не можуть бути достатніми документами на підставі яких було б встановлено критерій походження товару "П", є необґрунтованим, оскільки митниця, фактично, привласнила собі функції, які є виключно компетенцією Торгово-промислової палати країни ввезення, оскільки в діючому законодавстві відсутні норми які б передбачали обов'язок уповноваженого органу, що засвідчив сертифікат форми СТ-1, надавати митному органу країни ввезення товару первинні документи на придбання сировини з якої вироблений вказаний товар. У зв'язку з чим, позивач вважає дії митного органу протиправними та просить задовольнити позовні вимоги.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2015 року позов задоволено задоволено:

- визнано протиправними дії Дніпропетровської митниці ДФС, щодо не відновлення режиму вільної торгівлі по митній декларації №110100000/2014/228743 від 17.10.2014 р., згідно листа від 12.05.20105р. № 1131/10/04-50-25-03;

- зобов'язано Дніпропетровську митницю ДФС відновити режим вільної торгівлі по митній декларації №110100000/2014/228743 від 17.10.2014 р. товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькспецсталь".

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що документи, на підставі яких Торгово-промисловою палатою було визначено критерій походження товарів та відповідно яких внесені відомості до сертифікату, надано не в повному обсязі. Також, під час розгляду документів отриманих з ТПП, а саме акту експертизи №118-01/02-00783/1 від 13.10.2014 р. та листа ВАТ "Евраз Нижньотагільський металургійний комбінат" №160/1-4-22 від 09.01.2014 р. встановлено розбіжності відносно виробників сировини, а тому вважає, що посадові особи митниці діяли в межах повноважень та у спосіб, встановлений законом.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ТОВ "Донецькспецсталь" подало до Дніпропетровської митниці ДФС ЕМД №110100000/2014/228743 від 17.10.2014 р. , згідно якої до митого оформлення заявлено товар "колеса катані", "бандажі чорнові для локомотивів". Товар заявлений із застосуванням режиму вільної торгівлі на підставі сертифікату форми СТ-1 № RUUA від 13.10.2014р.

Згідно товаросупровідних документів, наданих до митного оформлення позначка митного органу про вивезення товару пізніша, ніж дата видачі сертифікату про походження товару.

Із зазначених причин митницею було складено картку відмови в прийнятті митної декларації № 110100000/2014/00477 та не визнано сертифікат для цілей надання товару в режимі вільної торгівлі.

Митне оформлення товару здійснено за ставкою ввізного мита, встановленою Митним тарифом України за електронною митною декларацією за № 110100000/2014/00477.

Позивач звернувся з листом №267 від 26.12.2014 р. до Дніпропетровської митниці ДФС, з приводу відновлення режиму вільної торгівлі до вантажу, оформленого згідно митної декларації №110100000/2014/228743 від 17.10.2014 р. та надав оригінал сертифікату №RUUA від 27.10.2014 р. Також позивач просив повернути надлишково перераховану суму мита у розмірі 43014,39 грн.

Листом №335/10/04-50-25-3 від 10.02.2015 р. митниця повідомила позивача, що питання про можливість відновлення режиму вільної торгівлі буде розглянуто після надання Торгово-промисловою палатою м. Нижній Тагіл документів на підтвердження достовірності сертифікату про походження товару форми СТ-1 №RUUA від 27.10.2014 р., а також копій документів, на підставі яких було визначено критерії походження товару, зазначеного в гр. 9 сертифіката, відомостей, що містяться в ньому.

Торгово-промисловою палатою м. Нижній Тагіл було направлено лист №60 від 11.02.2015 р., яким підтверджено достовірність сертифікату про походження товару форми СТ-1 №RUUA від 27.10.2014 р. та направила документи для підтвердження критерію походження товару, зокрема, акт експертизи №118-01/02-00783/1 для оформлення сертифікатів походження товарів (форми СТ-1) від 13.10.2014 р., у висновку якого було підтверджено походження даного товару, а саме Російська Федерація; копія листа ВАТ "ЕВРАЗ" вих..№ 160/1-4-22 від 09.01.204р., і т.і.

Позивач повторно звернувся до Дніпропетровської митниці ДФС, однак отримав лист №823/10/04-50-25-03 від 06.04.2015 р., згідно якого повідомлено що відновлення митницею режиму вільної торгівлі є можливим за умови надання документів на підтвердження достовірності сертифікату про походження товару форми СТ-1 №RUUA від 27.10.2014 р.

Митниця повторно направила запит (лист від 18.03.20105р. № 696/10/04-50-25-03) до Торгово-промислової палати м. Нижній Тагіл з проханням надати повний обсяг відомостей які підтверджують виконання критерію походження товару, а саме: копії документів на придбання сировини, що використовувалась при виготовленні готової продукції (договори, рахунки фактур), надати інформацію про технологічний процес виробництва готової продукції та інші документи.

На повторний запит митниці, Торгово-промислова палата м. Нижній Тагіл надіслала копію листа ВАТ "Євраз Нижньотагільський металургійний комбінат" №160-15-2416 від 20.04.2015 р., з відмовою в наданні запитуваних документів, посилаючись на ст.14 Федерального закону від 29.07.2004 №98-ФЗ "Про комерційну таємницю". Разом з тим, у даному листі, ВАТ "Євраз Нижньотагільський металургійний комбінат" підтвердило, що при виготовленні продукції, вказаної в сертифікаті СТ-1 №RUUA від 27.10.2014 р., використано сировину, отриману виключно від постачальників, розташованих та зареєстрованих на території Російської Федерації.

Дніпропетровська митниця ДФС, листом №1131/10/04-50-25-03 від 12.05.2015 р. повідомила позивача про відсутність можливості відновлення режиму вільної торгівлі по ЕДМ №110100000/2014/228743 від 17.10.2014 р.

Правомірність та обґрунтованість дій митного органу щодо відмови в відновленні режиму вільної торгівлі по ЕДМ №110100000/2014/228743 від 17.10.2014 р. є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надано належний та допустимий доказ на підтвердження походження товару - сертифікат походження, тому рішення відповідача, оформлене листом, про неможливість відновлення режиму вільної торгівлі є протиправним.

Суд апеляційної інстанції погоджується з рішенням суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п.1. ст.36 Митного кодексу України країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі.

Згідно п.7 ст.36 МК України повністю вироблені або піддані достатній переробці товари преференційного походження визначаються на основі законів України, а також міжнародних договорів України, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України.

Порядок та умови застосування преференційного режиму в рамках міжнародних угод про вільну торгівлю визначено положеннями Правил визначення країни походження товарів, затверджених Угодою про Правила визначення країни походження товарів у Співдружності незалежних Держав від 20.11.2009р. (далі Правила)

Відповідно до положень зазначених Правил, "Країною походження товарів" є країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній обробці/переробці.

Відповідно до п.6.1 Правил для підтвердження країни походження товару в конкретній державі - учасниці Угоди для цілей надання режиму вільної торгівлі необхідне надання митним органам країни ввезення оригіналу сертифіката форми СТ-1.

Пунктом 6.3 Правил, передбачено, що під час вивезення товарів з держав - учасниці Угоди сертифікат про походження товару форми СТ-1 видається органом (організацією), уповноваженим державою вивезення відповідно до її національного законодавства.

Стаття 43 Митного кодексу України містить вичерпний перелік документів, що підтверджують країну походження товару.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 43 Митного кодексу України документами, що підтверджують крану походження товару, є сертифікат про походження товару, засвідчена декларація про походження товару, декларація про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару.

Сертифікат про походження товару у відповідності до ч.3 ст. 43 Митного кодексу України - це документ який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом даної країни або країни вивезення.

Надання будь-яких інших документів для підтвердження країни походження товару, крім тих, що передбачені п.6.1 Правил та ст. 43 Митного кодексу України, в тому числі й документів, які підтверджують виконання критерію достатньої обробки/переробки, чинним законодавством не передбачено.

Встановлені обставини справи свідчать, що для підтвердження країни походження товару та з метою застосування преференційного режиму позивачем наданий оригінал Сертифікату про походження товару за формою СТ-1 від 27.10.2014 р. за №RUUA та, як додаткові відомості про країну походження підтвердження ТТП щодо достовірності сертифікату походження.

Проте, зазначений Сертифікат відповідачем не визнаний для надання товару режиму вільної торгівлі із застосуванням режиму найбільшого сприяння, оскільки позивачем не надано інших документів на підтвердження походження товару, під час розгляду документів отриманих з ТПП, а саме акту експертизи №118-01/02-00783/1 від 13.10.2014 р. та листа ВАТ "Евраз Нижньотагільський металургійний комбінат" №160/1-4-22 від 09.01.2014 р. встановлено розбіжності відносно виробників сировини.

Однак, суд апеляційної інстанції зазначає, що сумніви щодо відомостей, зазначених у сертифікатах, які митний орган пов'язує зі змістом актів експертизи є безпідставними, оскільки згідно з п. 5.1 цих Правил, товар користується режимом вільної торгівлі на митних територіях держав - учасниць Угоди, якщо він відповідає критеріям походження, установленим цим Правилам. Для підтвердження країни походження товару в конкретній державі - учасниці Угоди для цілей надання режиму вільної торгівлі необхідне надання митним органам країни ввезення оригіналу сертифіката форми СТ-1 чи декларації про походження товару (п.6.1 Правил визначення країни походження товарів 2009р.).

Так, відповідно до п. 6.6 Правил, у разі надання сертифіката, що містить у графі 9 відомості про товарну позицію, у якій класифікується кінцевий товар, відмінні від відомостей, що містяться в митній декларації, питання про можливість надання режиму вільної торгівлі вирішується митним органом країни ввезення після надання імпортером (вантажоодержувачем) висновку про походження товару або акта експертизи, який виданий уповноваженим органом або іншими організаціями відповідно до національного законодавства держави - учасниці Угоди та який однозначно свідчить про те, що товар піддавався достатній обробці (переробці) в державі - учасниці Угоди.

Таким чином, саме сертифікат є документом, на підставі якого митний орган визначає країну походження товару, що у свою чергу впливає на нарахування відповідних митних платежів митницею під час митного оформлення товарів і після випуску їх відповідно до заявленого митного режиму. При цьому акти експертизи про походження товару позивач не зобов'язаний був надавати, оскільки дані акти обов'язково надаються лише у разі пред'явлення сертифікатів, що містять у графі 9 відомості про товарну позицію, у якій класифікується кінцевий товар, відмінний від відомостей, що містяться в митній декларації.

Судом встановлено, що графа 9 сертифікату про походження товару форми СТ-1 №RUUA від 27.10.2014 р., поданого до митного оформлення, містить однакову інформацію щодо товару: "колеса катані Д1050 мм. - 36 шт. ГОСТ 10791-2011" та "бандажі чорнові для локомотивів 890х143х83, марка сталі 2 - 9 шт. ГОСТ Р 52366-2005, ГОСТ 398-2010".

У графі 13 Сертифікату зазначена країна походження товару - "Російська Федерація", яка є учасницею Угоди про створення зони вільної торгівлі від 15.04.1994р., що також відповідає іншим документам, наданим для митного контролю.

Відповідно до змісту п.6.3 Правил під час вивезення товарів з держав-учасниць Угоди Сертифікат про проходження товару форми СТ-1 як і акт експертизи для оформлення вказаного сертифікату, видається органом (організацією), уповноваженим державою вивезення відповідно до її національного законодавства.

Отже, визначення країни походження товару, зокрема, відповідно до критерію достатньої обробки/переробки товару, вказаного у п.2.4 Правил, здійснюється органом (організацією), уповноваженим державою вивезення відповідно до її національного законодавства. За умови виконання такого критерію видається Сертифікат про проходження товару форми СТ-1 з зазначенням критерію походження у графі 9 сертифікату, який однозначно свідчить про країну походження товару.

Таким чином, з поданих позивачем документів однозначно вбачається походження товару, що імпортувався, та можливість застосування до нього режиму вільної торгівлі.

В свою чергу, суд апеляційної інстанції, погоджується з висновками суду першої інстанції про необґрунтованість доводів відповідача про наявність розбіжностей відносно виробника товару в поданих позивачем документах. Так, в оскаржуваному листі на встановлення розбіжностей відносно виробників сировини згідно акту експертизи від 13.10.20104р. № 118-01/02-00783/1 та довідки від 09.01.20104р № 160/1-4-22, однак, судом встановлено, що згідно вказаних документів в акті експертизи від 13.10.14р. зазначено - для виробництва товару використовується залізорудна сировина та вугілля російських виробників: Качканарське родовище титаномагнетитів, Курська магнітна аномалія - м.Железногорськ, Кузнецький вугільний басейн, вказане повністю відповідає інформації зазначеній в довідці від 09.01.20104р. № 160/1-4-22.

Водночас, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що доводи відповідача стосовно порушення строку на відновлення режиму вільної торгівлі по ввезеному позивачем товару є необґрунтованими з огляду на наступне.

Так, згідно п. 5.4 Правил, стосовно товарів, зазначених у пункті 5.3 цих Правил, може застосовуватися (відновлюватися) режим вільної торгівлі на митних територіях держав - учасниць Угоди за умови одержання належного посвідчення про їхнє походження (надання сертифіката форми СТ-1 та за необхідності інших документів, що підтверджують країну походження товарів) до закінчення 12 місяців з дня реєстрації митної декларації в країні ввезення (крім випадків фальсифікації сертифіката форми СТ-1).

Вказаною нормою Правил, визначено термін протягом якого декларантом може бути реалізовано право на відновлення режиму вільної торгівлі щодо ввезеного товару, такий строк становить 12 місяців з моменту реєстрації митної декларації в країні ввезення. Водночас, визначений порядок строк не розповсюджується на судове врегулювання спірних відносин та не обмежує повноваження суду при вирішення даної справи.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що реєстрація митної декларації в країні ввезення відбулась 17.10.2014 р., в той же час з матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до митного органу із вимогою відновити режим вільної торгівлі 26.12.2014 року, тобто у визначений п. 5.4 Правил строк.

Отже, відповідачем, на якого ст. 71 КАС України покладено обов'язок доведення правомірності прийнятого ним рішення, не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження тих обставин на яких ґрунтуються його заперечення та доводи.

Відтак, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що оскаржувана постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а підстави для її зміни або скасування, в межах доводів апеляційної скарги, відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.195, ст.196, ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці ДФС - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2015 року у справі 804/14495/15 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: О.В. Юхименко

Суддя: Л.М. Нагорна