Справа № 686/12882/15-а
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2016-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2016 року м.Київ К/800/51088/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Заяць В.С.,

Швед Е.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Хмельницького міськрайонного суду від 09 жовтня 2015 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Хмельницькому, третя особа - ДПІ у м.Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області, про визнання дій протиправними, зобов'язання виплатити пенсію, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Хмельницькому, в якому просив визнати незаконними дії стосовно утримання з пенсії податків в розмірі 15%+1,5% та виплату 85% розміру пенсії, як працюючому пенсіонеру; зобов'язати виплачувати пенсію в повному розмірі 5317,86 грн. та виплатити недоплачену частину пенсії, починаючи з 01 квітня 2015 року.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 липня 2015 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ДПІ у м.Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 жовтня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

При винесенні рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із правомірності дій відповідача щодо утримання з пенсії позивача податку на доходи фізичних осіб та військового збору у відповідності з вимогами чинного законодавства.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_2 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить судові рішення скасувати, прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Управління Пенсійного фонду України в м.Хмельницькому у поданих запереченнях просить касаційну скаргу залишити без задоволення, судові рішення - без змін.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому та отримує пенсію за віком на загальних підставах, розмір якої після останнього перерахунку з 28 березня 2014 року становив 5317,86 грн. При цьому, ОСОБА_2 з 25 серпня 1999 року працює у ВАТ «Укртелеком».

21 квітня 2015 року позивач, не погодившись із розміром отриманої у квітні 2015 року пенсії в розмірі 4377,26 грн., звернувся до Управлінні Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому з відповідною заявою.

Листом від 27 квітня 2015 року № 32286/08 відповідач повідомив позивача, що базою оподаткування у 2015 році є суми пенсій або щомісячного довічного грошового утримання у частині, що перевищує 3654 грн. на місяць, а тому ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування, що не досягає десяти мінімальних заробітних плат на 01 січня звітного року, та ставка військового збору 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування відповідно до Закону України від 31 липня 2014 року №1621-VІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України».

Вважаючи дії відповідача незаконними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до п.12 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» абз.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» викладено в новій редакції, зокрема встановлено, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів» пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. У період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Відповідно до п.167.1 ст.167 Податкового кодексу України (далі - ПК України) ставка податку на доходи фізичних осіб становить 15 відсотків бази оподаткування, якщо база оподаткування для місячного оподатковуваного доходу не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року. Якщо база оподаткування в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, до суми такого перевищення застосовується ставка 20 відсотків.

Згідно п.164.1 ст.164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід.

01 липня 2014 року набрав чинності п.4 розділу I Закону України від 27 березня 2014 року №1166-VІІ «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні», яким п.164.2 ст.164 ПК України доповнено новим підпунктом 164.2.19, відповідно до якого до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять тисяч гривень на місяць, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо відповідно до міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.

Відповідно до абз.13 та 14 п.32 розділу І Закону України від 28 грудня 2014 року №71-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», який набрав чинності з 01 січня 2015 року, внесено зміни до п.п.164.2.19 п.164.2 ст.164 ПК України, відповідно до якого розмір пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, що підлягають оподаткуванню, зменшено до трьох розмірів мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року.

Статтею 8 Закону України від 28 грудня 2014 року №80-VІІІ «Про Державний бюджет України на 2015 рік» встановлений розмір мінімальної заробітної плати з 01 січня 2015 року - 1218 грн.

Отже, починаючи з 01 січня 2015 року податковий агент, яким у даному випадку є Управління Пенсійного Фонду України в м.Хмельницькому, при виплаті пенсій у розмірі, що перевищує 3654 грн. (розмір мінімальної заробітної плати 1218 грн. х 3), зобов'язаний утримати податок на доходи фізичних осіб за ставкою 15 відсотків.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що розмір пенсії позивача становить 5317,86 грн., тобто більше ніж три розміри мінімальної заробітної плати (3654 грн.),

Крім того, відповідно до п.16-1 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Підпунктом 1.3 цього пункту передбачено, що ставка збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування.

Статтею 163 ПК України передбачено, що об'єктом оподаткування, зокрема резидента, є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо визнання правомірними дії відповідача щодо утримання з пенсії позивача податку на доходи фізичних осіб та військового збору і виплату 85% розміру пенсії.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що зменшення державою призначених соціальних виплат шляхом внесення відповідних законодавчих змін не суперечить вимогам чинного законодавства та принципам міжнародного права.

Так, Європейський суд з прав людини в ухвалі від 03 червня 2014 року у справі «Великода проти України» (заява № 43331/12) зазначив, що стаття 1 Першого протоколу не гарантує як таке право на будь-які соціальні виплати у певному розмірі. Вимога цього положення полягає у тому, що будь-яке втручання з боку державних органів влади у мирне володіння майном має бути законним та має переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання має також бути обґрунтовано пропорційним переслідуваній меті. Іншими словами, має зберігатися «справедливий баланс» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде накладений особистий та надмірний тягар (п.п.25, 26 рішення).

У п.п.27, 28 рішення Суд наголосив на необхідності внесення змін до закону у відповідності із законодавчо визначеною процедурою та зазначає, що «зменшення пенсії заявниці очевидно було обумовлено міркуваннями економічної політики та фінансових труднощів, з якими зіткнулася держава. За відсутності будь-яких доказів щодо протилежного та визнаючи, що держава-відповідач має широке поле свободи розсуду щодо досягнення балансу між правами, що є предметом спору, та економічною політикою, Суд не вважає, що таке зменшення було непропорційним переслідуваній легітимній меті або що воно поклало надмірний тягар на заявницю».

Доводи касаційної скарги встановлених обставин справи та висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду від 09 жовтня 2015 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, передбачених ст.ст.237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді