Справа № 351/1508/15-а 2-а/351/4/16
Суддя: Дякович Віктор Петрович
Дата ухвалення: 2016-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2016 року Справа № 876/2688/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Дяковича В.П.,

суддів: Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

за участі секретаря судового засідання Сердюк О.Ю.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі Івано-Франківської області на постанову Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 16 березня 2016 року по справі № 351/1508/15-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі Івано-Франківської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання призначити пільгову пенсію, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом, яким просив визнати недійсним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі Івано-Франківської області від 04.08.2015 року про відмову йому в призначенні пенсії за віком по Списку №2 та зобов`язати відповідача нарахувати йому з 15.07.2015 року пенсію за віком на пільгових умовах за час роботи повний робочий день механіком рефрежираторного поїзда з 20 червня 1979 року по 02 листопада 1979 року, службу в лавах Радянської Армії з 30 червня 1980 року, механіком рефрежираторного поїзда з 08 червня 1982 року по 26 березня 1983 року та машиністом аміачно-холодильних установок з 12 квітня 1983 року по 18 липня 2001 року на птахофабриці «Снятинська», реорганізованої в КСП «Птахофабрика Снятинська».

Постановою Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 16 березня 2016 року адміністративний позов задоволено частково: визнано недійсним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі Івано-Франківської області від 04.08.2015 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком по Списку №2 та зобов`язано відповідача нарахувати позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за час роботи повний робочий день механіком рефрежираторного поїзда з 08 червня 1982 року по 26 березня 1983 року та машиністом аміачно-холодильних установок з 12 квітня 1983 року по 21 серпня 1992 року на птахофабриці «Снятинська». В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі Івано-Франківської області постанову суду першої інстанції оскаржило, подало апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, просить її скасувати та прийняти нову, якою в позові відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги вказують на те, що позивач не надав документів, які б підтверджували б пільговий стаж роботи, а тому управлінням було прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії за віком по Списку №2.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу відповідно до ст.ст. 41, 196 КАС України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного пристрою.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її задовільнити, а постанову суду першої інстанції скасувати, та прийняти нову з наступних підстав.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує постанову суду першої інстанції, та приймає нову постанову, якщо визнає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, що мають значення для справи, порушив норми матеріального права, що призвели до неправильного вирішення справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 20.06.1979 року по 02.11.1979 року працював механіком рефрижераторного поїзду Фастовського рефрижераторного депо Київської області, з 30.06.1980 року по 19.04.1982 року служив у лавах Радянської Армії у в/ч НК №3758140, з 08.06.1982 року по 26.03.1983 року працював механіком рефрижераторного поїзда в рефрижераторному депо м. Тернополя, а з 27.03.1983 року по 18.07.2001 року працював машиністом аміачно-холодильний установок з на птахофабриці «Снятинська», реорганізованої в КСП «Птахофабрика Снятинська», з 04.07.2002 року по 17.02.2005 року майстром 6 розряду у Снятинському товаристві УТОС, з 01.05.2005 року по 31.12.2008 року електромеханіком холодильних установок у агрофірмі «Шипинецька земля», що підтверджується копією трудової книжки НОМЕР_1 виданої 01.06.1960 року (а.с.11-15).

Із Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003 р. вбачається, що машиніст рефрижераторного поїзда та машиніст аміачно-холодильний установок внесені до даного списку і дають право на пільгову пенсію після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з яких не менше 12 років і 6 місяці на зазначених роботах.

Відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам.

Позивач 01 червня 1960 року народження, тобто на час звернення до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах мав 55 років.

Згідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно п.п.1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ № 637 від 12.08.1993 року, якою визначено, що у відсутності у трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ , організацій та їх правонаступників.

З наведеного вбачається, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Позивач надав відповідачу трудову книжку, з якої вбачається, що він з 20.06.1979 року по 02.11.1979 року працював механіком рефрижераторного поїзду Фастовського рефрижераторного депо Київської області, з 30.06.1980 року по 19.04.1982 року служив у лавах Радянської Армії у в/ч НК №3758140, з 08.06.1982 року по 26.03.1983 року працював механіком рефрижераторного поїзда в рефрижераторному депо м. Тернополя, а з 27.03.1983 року по 18.07.2001 року працював машиністом аміачно-холодильний установок з на птахофабриці «Снятинська», реорганізованої в КСП «Птахофабрика Снятинська», з 04.07.2002 року по 17.02.2005 року майстром 6 розряду у Снятинському товаристві УТОС, з 01.05.2005 року по 31.12.2008 року електромеханіком холодильних установок у агрофірмі «Шипинецька земля» (а.с.11-15).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що час перебування позивача у лавах Радянської армії не може бути враховано, оскільки він був призваний 30.06.1980 р. тобто вже після закінчення технікуму 29.04.1980 р. та роботу під час виробничої практики, а згідно п.1 ст.8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією, або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». За таких обставин позивачу не може бути зараховано у пільговий стаж служба в Радянській армії.

Щодо роботи позивача в рефрижераторному депо м. Тернополя та машиністом аміачно-холодильних установок на птахофабриці «Снятинська», то слід вказати, що цей період може бути зарахований до пільгового стажу за певних умов. Зокрема, при проведенні атестації робочих місць.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у сфері реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку проведення атестації дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу. Дана позиція висловлена в постановах Верховоного Суду України від 10 вересня 2013 року (справа №21-183а13), від 25 листопада 2014 року (справа №21-519а14).

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18 листопада 2005 року № 383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Пунктом 4.2. вказаного Порядку передбачено, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Відповідно до пункту 4.3. Порядку у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Як видно з матеріалів справи, зокрема, з копій протоколів засідання атестаційної комісії по проведенню атестації машиністів компресорного цеху по підприємстві птахофабрика «Снятинська», атестація проводилась 15.04.1987 року, 18.10.1988 року, 12.09.1989 року, 08.06.1990 року, 18.09.1992 року. В даних копіях протоколів значиться ОСОБА_1 на посаді старшого машиніста. З копій архівних довідок Снятинської РДА про заробітну плату отриману ОСОБА_1 , вбачається, що він у 1983-1984 році працював на посаді машиніста компресорного цеху, з 1987 року по 1991 рік на посаді старшого машиніста на птахофабриці «Снятинська». За інші періоди роботи посада позивача не значиться, за 1992 рік вказано посаду компресорн., 1997 рік машиніст та 1998 рік машиніст хол. об., 1999 рік зав.хол.госп..

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що до пільгового стажу позивача слід врахувати період його роботи механіком рефрижераторного поїзда з 08.06.1982 року по 26.03.1983 року та машиністом аміачно-холодильних установок з 12.04.1983 року по 21.08.1992 року на птахофабриці «Снятинська», оскільки вказаний період роботи підтверджуються записами у трудовій книжці, архівними довідками про заробітну плату та атестацією робочого місця. Період роботи позивача механіком рефрижераторного поїзда з 08.06.1982 року по 26.03.1983 року підтверджується, крім записів у трудовій книжці, довідкою вагонного депо Тернополя від 20.08.2015 року №2591/2, якою вказано, що позивач дійсно у вказаний період працював механіком рефрижераторного поїзда, безпосередньо здійснював організацію перевезень і забезпечував безпеку руху на залізничному транспорті. Також зазначено, що механіки рефрижераторного поїзда користуються правом на пенсію за вислугу років згідно з Постанови КМ СРСР №1173 від 22.08.1956 року (а.с.52), тобто з даної довідки видно, що посада на якій працював позивач зараховується до пільгового стажу.

Період роботи позивача після 21 серпня 1992 року не може зараховуватися йому до пільгового стажу, оскільки наявними в матеріалах справи документами не підтверджується проведення атестації робочих місць після 21.08.1992 року.

Крім того, архівні документи говорять про те, що у 1992 році позивач працював компресорщиком (а.с.19), з протоколу засідання атестаційної комісії - машиніст, тобто є розбіжності в документах щодо посади позивача за цей рік, інших документів не має, відтак 1992 рік не можна зараховувати до пільгового стажу.

Щодо доводів позивача про те, що останнім підтвердженням проведення атестації робочого місця позивача є протокол засідання атестаційної комісії по проведенню атестації машиністів компресорного цеху по підприємстві «Снятинська», яким датою проведення атестації вказано 18 вересня 1992 року (а.с.25), і що вона дійсна протягом наступних п`яти років, то колегія суддів зазначає, що як видно з наданих документів, зокрема, архівних довідок, умови праці позивача змінювалися, тому йому не може бути зарахований період впродовж наступних 5 років після проведення атестації робочого місця, тобто після 18 вересня 1992 року.

Крім того, апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо визнання недійсним та скасування рішення Управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі Івано-Франківської області від 04.08.2015 року про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком по Списку №2. На думку апеляційного суду відповідач правомірно відмовив позивачу у призначенні пільгової пенсії по Списку №2, оскільки у позивача не було необхідного пільгового стажу для призначення йому пільгової пенсії по Списку №2.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки у позивача не має необхідного пільгового стажу для призначення йому пільгової пенсії по Списку №2, то позовні вимоги позивача є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, а тому постанову суду першої інстанції необхідно скасувати і винести нову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 198 п.3, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі Івано-Франківської області задоволити.

Постанову Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 16 березня 2016 року по справі № 351/1508/15-а - скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі.

Головуючий суддя В.П. Дякович

Судді Л.П. Іщук

Т.В. Онишкевич

Повний текст постанови виготовлено 23 травня 2016 року.