Справа № 441/71/16-а,2-а/441/9/16
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2016-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2016 року Справа № 876/1369/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання Федчук М.Р.,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС на постанову Городоцького районного суду Львівської області від 01 лютого 2016 року в адміністративній справі № 441/71/16-а за позовом ОСОБА_3 до Львівської митниці ДФС про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В :

22 січня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Городоцького районного суду Львівської області із вказаним позовом та просив визнати незаконною і скасувати постанову Львівської митниці ДФС (надалі Львівська митниця) у справі про порушення митних правил № 3155/20908/15 від 15 січня 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 470 Митного кодексу України (надалі МК України) і накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на суму 8500 грн; закрити провадження у справі.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що автомобіль марки «OPEL», модель «ASTRA», VIN: W0L000058R5106018, реєстраційний номер RLU86CJ, який він 14.12.2014 р. ввіз через митний пост «Мостиська» Львівської митниці на територію України був придбаний завідомо для того, щоб передати як волонтерську допомогу в зону АТО, що і було зроблено. Цей автомобіль був знищений внаслідок мінометного обстрілу, що є, як мінімум, наслідками злочинних дій третіх осіб. У травні 2015 р. він звертався до відповідача і надав усі наявні у нього документи, зокрема і довідку ДБСП «Донбас» про знищення цього автомобіля, в Торгово-промислову палату України за сертифікатом не звертався, оскільки не знав про такий порядок і цього йому не розяснили у Львівській митниці, коли він подавав довідку. Останню було прийнято і він був переконаний, що цього достатньо. Більше того, з травня 2015 р., коли він добровільно зявився у Львівську митницю із довідкою про знищення автомобіля, і до грудня 2015 р. до нього не вживалося жодних дій, а тому він не знав і не міг припустити, що поданої ним довідки є недостатньо для підтвердження факту знищення автомобіля в зоні АТО.

Постановою Городоцького районного суду Львівської області від 01 лютого 2016 року позов задоволено.

Не погодившись із прийнятою постановою, її оскаржила Львівська митниця, яка вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте за невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права та з помилковим застосуванням норм матеріального права. Тому, з підстав, викладених в апеляційній скарзі, просила скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково.

Як видно із протоколу про порушення митних правил № 3155/20908/15 від 28 грудня 2015 року, складеного старшим державним інспектором відділу митного оформлення № 4 митного поста «Краковець» Львівської митниці ОСОБА_4, 14.12.2014 р. близько 23 години 06 хвилин громадянин України ОСОБА_3 ввіз на митну територію України через митний пост «Мостиська» Львівської митниці в режимі «транзит» автомобіль марки «OPEL», модель «ASTRA», VIN: W0L000058R5106018, реєстраційний номер RLU86CJ.

Станом на 28.12.2015 р. цей транспортний засіб з митної території України не вивозився та в інший митний режим, згідно законодавства України, не поміщений.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_3 перевищив встановлений статтею 95 МК України строк доставки цього автомобіля більше ніж на десять діб.

Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого частиною третьою статті 470 МК України.

Розглянувши цей протокол та інші матеріали справи про порушення митних правил, заступник начальника Львівської митниці ОСОБА_5 дійшов висновку, що громадянин України ОСОБА_3 перевищив більше ніж на десять діб встановлений статтею 95 МК України строк доставки товарів, транспортних засобів, у звязку з чим 15 січня 2016 року виніс постанову у справі про порушення митних правил № 3155/20908/15, якою визнав громадянина України ОСОБА_3 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною третьою статті 470 МК України, і наклав на гр.ОСОБА_3 адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на суму 8500 грн.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції мотивував його тим, що у Львівської митниці були відсутні правові підстави для притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності в силу обставин, що склалися в зоні проведення АТО, та поведінки Львівської митниці після надання позивачем своєї заяви та довідки окремого батальйону спеціального призначення «Донбас» Національної гвардії України № 501/15/7 від 05.01.2015 р., якою підтверджується факт приведення у непридатний до експлуатації стан автомобіля, невиконання працівниками Львівської митниці вимог Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом МФУ № 657 від 31.05.2012 р., та невжиття інших можливих заходів для перевірки обставин приведення у непридатний до експлуатації стан автомобіля, який підлягав вивезенню за митну територію України.

Колегія суддів апеляційного суду вважає висновок суду першої інстанції про задоволення позову правильним, однак не погоджується із судом першої інстанції в частині мотивів задоволення цього позову, виходячи з наступного.

За приписами частини першої статті 90 МК України транзит це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Статтею 93 МК України встановлено вимоги до переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення у митному режимі транзиту, зокрема, відповідно до пункту 3 частини першої цієї статті товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини першої статті 95 визначено, що для автомобільного транспорту встановлюються такі строки транзитних перевезень 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці 5 діб).

Статтею 102 МК України встановлено, що митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення.

Митний режим транзиту також завершується поміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення в інший митний режим при дотриманні вимог, встановлених цим Кодексом.

Для завершення митного режиму транзиту особою, відповідальною за дотримання вимог митного режиму, до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, органу доходів і зборів призначення повинні бути представлені товари, поміщені у митний режим транзиту, та митна декларація або інший документ, визначений статтею 94 цього Кодексу.

Як видно із матеріалів справи, зокрема, витягу з АСМО «Інспектор-2006» (а.с. 49) 14 грудня 2014 року позивач ввіз на митну територію України в режимі «транзит» іноземний транспортний засіб марки «OPEL», модель «ASTRA», VIN: W0L000058R5106018, реєстраційний номер RLU86CJ; мета особисте користування; режим транзит.

Згідно статті 95 МК України вищезазначений транспортний засіб повинен був бути вивезений за межі митної території України 24.12.2014 р., проте станом на 28.12.2015 р. цей транспортний засіб за межі митної території України не вивозився, в інший митний режим цей автомобіль не поміщався, тобто було перевищено встановлений статтею 95 МК України строк доставки автомобіля.

Частиною третьою статті 470 МК України передбачено відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів; такі порушення тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що цей автомобіль був знищений внаслідок мінометного обстрілу в зоні АТО, що підтверджується довідкою ОБСП «Донбас» Національної гвардії України № 501/15/7 від 05.01.2015 р., а тому він не міг його вивезти з митної території України, з огляду на наступне.

По-перше, з вищезазначеної довідки неможливо встановити дату мінометного обстрілу автомобіля, тобто чи це сталося до 24.12.2014 р. кінцевого строку вивозу автомобіля за межі митної території України чи вже після.

По-друге, вищезазначена довідка не є належним та достатнім доказам, яка б підтверджувала настання обставин непереборної сили, згідно ст.10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» №1669-VII від 02.09.2014р.

Крім того, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції про задоволення позову через те, що митницею не було розяснено позивачу порядку прийняття рішення про припинення (завершення) митного режиму щодо транспортних засобів, які внаслідок факту аварії чи дії обставин непереборної сили були знищені та невиконання працівниками Львівської митниці вимог Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом МФУ № 657 від 31.05.2012 р., та невжиття інших можливих заходів для перевірки обставин приведення у непридатний до експлуатації стан автомобіля, який підлягав вивезенню за митну територію України такими, що не відповідають обставинам справи, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобовязаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Враховуючи вищенаведену норму та те, що до обовязків митниці не належить розяснення законодавства України, не знання позивачем порядку прийняття рішення про припинення (завершення) митного режиму не звільняє його від вчиненого правопорушення.

Що стосується висновків суду про невжиття відповідачем всіх можливих заходів для перевірки обставин приведення у непридатний до експлуатації стан автомобіля, то такі могли б мати місце за умови, якщо б позивач повідомив відповідача про дану обставину до закінчення строку вивезення автомобіля за межі митної території України.

Враховуючи, що позивач звертався до відповідача в травні 2015 р. то такі висновки суду не відповідають обставинам справи.

Оцінюючи досліджені у справі докази, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про доведеність вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 470 МК України, щодо перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів у виді автомобіля особистого користування, який перебував під митним контролем.

Відповідно до частини першої статті 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 481, 485 цього Кодексу, не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Міністерство доходів і зборів України у своєму листі за № 6666/7/99-99-24-03-09-17 від 30.08.2013 р. розяснило, що хоча стаття 467 МК України не дає вичерпного переліку триваючих правопорушень, а лише констатує приналежність до таких порушень, у тому числі тих, що передбачені ст.469, 477 485 МК України, проте обґрунтованим є розгляд питання щодо накладення стягнення за порушення митних правил, передбачене частиною третьою статті 470 МК України, за наявності підстав віднесення його до категорії триваючих (наприклад, при втраті товарів, недоставлених до митниці у встановлений статтею 95 МК України строк тощо) не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 470 МК України, є триваючим у часі і постанова у справі про порушення митних правил повинна була бути прийнятою не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_3 в травні 2015 р. звертався до відповідача і надав документи про знищення автомобіля, які були прийняті Львівською митницею.

З наведеного видно, що вчинене правопорушення Львівська митниця виявила ще в травні 2015 року, а не в грудні 2015 р., як про це зазначає відповідач.

За таких обставин, оскаржувана постанова у справі про порушення митних правил № 3155/20908/15 від 15 січня 2016 року є протиправною і підлягає скасуванню, оскільки прийнята посадовою особою відповідача поза межами строків, що передбачені чинним законодавством України.

Відповідно до статті 201 КАС України підставою для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції правильно по суті вирішив спір, однак при цьому неправильно мотивував підстави задоволення позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне змінити постанову суду першої інстанції в частині мотивів задоволення позову. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, 198 ч.1 п.2, 201, 205, 207, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС задовольнити частково.

Постанову Городоцького районного суду Львівської області від 01 лютого 2016 року в адміністративній справі № 441/71/16-а змінити в частині мотивів задоволення позову.

В решті постанову Городоцького районного суду Львівської області від 01 лютого 2016 року в адміністративній справі № 441/71/16-а залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення постанови у повному обсязі.

Головуючий суддя Р.Й.Коваль

Судді В.В.Гуляк

ОСОБА_1

Постанова складена у повному обсязі 30 травня 2016 року.