Справа № 128/1142/16-а
Суддя: Саєнко О. Б.
Дата ухвалення: 2016-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 128/1142/16-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 травня 2016 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі :

головуючої судді Саєнко О.Б.,при секретарі Ільченко Ю.В., без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області про визнання дій державного виконавця протиправними та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження,-

ВСТАНОВИВ:

03 березня 2016 року позивач звернулася до Вінницького районного суду із позовом до відповідача, який обґрунтувала тим, що 28 жовтня 2014 року постановою Вінницького районного суду Вінницької області задоволено її адміністративний позов до Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області, яким визнано неправомірними дії відповідача щодо виплати їй допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі меншому ніж прожитковий мінімум для дітей віком до шести років та зобов'язано відповідача провести перерахунок допомоги по догляду за дитиною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 06 квітня 2014 року до досягнення дитиною трирічного віку - до 14.06.2016 року у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років з урахуванням проведених виплат. Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2014 року, постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 28 жовтня 2014 року залишено без змін, яка набула законної сили.

Вказує , що 19 лютого 2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження . А 25 лютого 2016 року, нею отримано простою поштовою кореспонденцією постанову про закінчення виконавчого провадження від 29.01.2016 року ВП №46543659, яка мотивована державним виконавцем тим, що в звязку з тим, що боржником не виконується постанова суду, на боржника було накладено штраф за не виконання постанови суду два рази та 28 січня 2016 року до Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області направлено повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення посадовими особами боржника, а тому нею вжито всіх заходів примусового виконання рішення суду.

Зазначає, що не згодна із доводами державного виконавця щодо неможливості виконати судове рішення, а також із висновками щодо вжиття нею всіх заходів спрямованих на виконання рішення суду, тому вважає , що винесена постанова про закінчення виконавчого провадження не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, є передчасною та підтверджує бездіяльність державного виконавця щодо невиконання рішення суду. Просить суд визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного правління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_3 щодо неналежного виконання -постанови Вінницького районного суду від 28 жовтня 2015 року та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 29 січня 2016 року.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з*явилася , надала через канцелярію суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала просила його задовольнити.

Представник відповідача - головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_3М.( надалі- державний виконавець) в судовому засіданні 28 квітня 2016 року , позов не визнала , просила відмовити у його задоволенні, суду пояснила, що її дії носили правомірний характер , оскільки вона виконала усі можливі дії , а саме- скеровувала на адресу боржника вимоги щодо повного та фактичного виконання постанови суду, двічі винесла постанови про накладення штрафів за невиконання постанови, а також скеровано відповідачем до Вінницького відділу поліції повідомлення про вчинення кримінального правопорушення посадовими особами УПСЗН , тому вважає, що постанова про закінчення виконавчого провадження від 29.01.2016 року винесена нею законно, у відповідності до вимог ст. ст. 5,11,49,75,89 Закону України « Про виконавче провадження». У подальшому подала заяву про проведення судового засідання у її відсутності.

Суд, у відповідності до положень ч.2 ст.263 КАС України, вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності не з*явившихся осіб.

Вислухавши пояснення представника відповідача, вивчивши позов та дослідивши письмові докази у справі, а також матеріали справи № 128/4924/14-а ,суд вважає , що позов необґрунтований та такий , який , що підлягає відмові у задоволені виходячи з такого.

З матеріалів справи № 128 / 4924/14-а судом вбачається, що позивач звернулася до Вінницького районного суду 06 жовтня 2014 року із адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії.( а.с.2-6). Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 28.10.2014 року позов позивач задоволений та визнано неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області щодо виплати ОСОБА_1 допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі меншому ніж прожитковий мінімум для дітей віком до шести років; зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області провести перерахунок допомоги по догляду за дитиною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 06.04.2014 року до досягнення дитиною трирічного віку - до 14.06.2016 року у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років з урахуванням проведених виплат (а.с.32-33). Постанова набула чинності 05.12.2014 року відповідно до ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду (а.с.44-45 вищезазначеної справи).

Згідно до положень ч.1 ст.11 Закону України « Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до положень п.11 ч.1 ст.49 Закону України « Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону.

Згідно до положень ч. 3. ст. 75 Закону України « Про виконавче провадження», у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

З постанови про відкриття виконавчого провадження , вбачається що державний виконавець Сінгаєвська О.М. 19.02.215 р. відкрила виконавче провадження за виконавчим листом № 128/4924/14-а, виданого судом 10.02.2015 р.( а.с.37).

З вимоги державного виконавця від 18.05.2015 р. , вбачається що вона скерована боржнику із вимогою своєчасного та повного виконання постанови суду в строк до 20 травня 2015 року ( а.с.42)

26.02.2015 р. боржник (начальник УПСЗН) звернувся до відповідача із листом, з якого вбачається , що неможливо виконати постанову суду від 28.10.14 року, оскільки звернулися до Вінницького районного суду із заявою про розяснення судового рішення, що підтверджується відповідною заявою ( а.с. 41). Ухвалою Вінницького районного суду від 01 липня 2015 року, заяву УПСЗН задоволено та розяснено судове рішення . Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 02 вересня 2015 року скасована ухвала суду першої інстанції від 01 липня 2015 року, а заяву УПСЗН відмовлено у задоволені . ( а.с.44).

26 жовтня 2015 року Відділ примусового виконання рішень Управлення державної виконавчої служби звернувся до Вінницького районного суду із поданням про встановлення способу і порядку виконання постанови суду від 28.10.2014 р. ( а.с.40). Ухвалою судді Вінницького районного суду від 05.11.2015 р. подання визнано неподаними та повернуто заявнику ( а.с.148 справи № 128/4924/14-а).

17 листопада 2015 року повторно Відділ примусового виконання рішень Управлення державної виконавчої служби звернувся до Вінницького районного суду із поданням про встановлення способу і порядку виконання постанови суду від 28.10.2014 р. ( а.с.151- 152 справи № 128/4924/14-а). Ухвалою Вінницького районного суду від 10.12.2015 р. у задоволені подання відмовлено.( а.с.53).

Також, державним виконавцем та адресу боржника були скеровані вимоги про своєчасне та повне виконання рішення суду і 13.07.15 р.,21.09.15 р.,22.12.2015 р., 15.01.2016 р., але боржником постанова суду не виконана.( а.с.42,45,48,56,58)

Постановами держаного виконавця про накладення штрафу, 15.01.2016 р. та 26.01.2016 р., на боржника накладені штрафи в розмірі 680 грн. та 1360 грн. за невиконання без поважних причин постанови суду.( а.с.57,61). 28.01.2016 р. начальником відділу примусового виконання рішень Управлення державної виконавчої служби ОСОБА_4 скеровано на адресу Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області повідомлення , щодо притягнення посадових осіб УПСЗН до кримінальної відповідальності в за ухилення від виконання постанови суду від 28 жовтня 2014 р. ( а.с.62-63).

Аналізуючи вище приведені докази у справі , суд вважає , що перелічені дії державного виконавця в ході примусового виконання постанови суду від 28 жовтня 2014 року виконані нею у повному обсязі , в межах та у спосіб , передбачений ст.11, ч. 3. ст. 75 Закону України « Про виконавче провадження», а винесена нею постанова про закінчення виконавчого провадженні від 29.01.2016 року є законною, прийнятою у відповідності до положень п.11 ч.1 ст.49 цього Закону.

При винесені даного судового рішення суд приймає до уваги , положення ч.2 ст.71 КАС України, згідно до яких в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тому суд вважає , що відповідач об*єктивними письмовими доказами довів перед судом, що діяв правомірно, в межах та у спосіб , визначених законодавством та Конституцією України.

В свою чергу, позивач у позові взагалі не зазначила які саме дії державний виконавець не виконала, обмежившись лише зазначенням , що державний виконавець не вчинив усіх заходів спрямованих на виконання рішення суду, тому у задоволені позову слід відмовити за необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 158-163,181 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області про визнання дій державного виконавця протиправними та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження,- відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Вінницький районний суд Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії повної постанови суду.

Повна постанова суду виготовлена 24 травня 2016 року.

Суддя: